Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

До Перечинського районного суду Закарпатської області з вищезазначеною позовною заявою звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк». Свою позовні вимоги мотивує тим, що 29 січня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 132857,20 доларів США строком до 28 січня 2028 року. У забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 29 січня 2008 року було укладено договір іпотеки, згідно з п.35.3 якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 363, 50 кв.м., який розташований у с.Сімер по вул.Сонячній, №36 Перечинського районну Закарпатської області та належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, та надав [PERSON] кредит. Договором іпотеки, укладеним між останнім та Банком передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на таку дію. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільного-правового договору. Відповідно до п.20.12 договору іпотеки від 29 січня 2008 року визначений обовязок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без згоди на це іпотекодержателя, однак даний обовязок [PERSON] порушив, оскільки в предметі іпотеки, а саме у житловому будинку №36 загальною площею 363, 50 кв.м., який розташований по вул.Сонячній у с.Сімер Перечинського районну Закарпатської області зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Таким чином, на думку позивача, [PERSON] та усі інші ці мешканці, які були зареєстровані у даному житловому приміщенні, що є предметом іпотеки з порушенням вимог законодавства, не мають права користування житловим будинком, який розташований по вул.Сонячній у с.Сімер Перечинського районну Закарпатської області. Тому позивач, посилаючись на вказані обставини, просить суд припинити дії, які порушують право сторони договору шляхом визнання дій [PERSON], щодо реєстрації у предметі іпотеки [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] (від імені якої діє відповідачка [PERSON]) не правомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства, а також просить позбавити права користування житловим приміщенням за адресою: с.Сімер, вул.Сонячна, №36 Перечинського районну Закарпатської області неправомірно зареєстрованих осіб, а саме [PERSON] та неповнолітню [PERSON] (від імені якої діє відповідачка [PERSON]), які зареєстровані та/або проживають у вищевказаному будинку, зі зняттям з реєстраційного обліку. 29 березня 2018 року до Перечинського районного суду Закарпатської області представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву, згідно якої змінив позовні вимоги, а саме просив висилити [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, який розташований за адресою: с.Сімер, вул.Сонячна, №36 Перечинського районну Закарпатської області, зі зняттям з реєстраційного обліку в органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку, без надання іншого жилого приміщення. У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, а тому справа розглядається за її відсутності, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання також не зявилися, хоча про час та місце проведення такого були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомили, а тому суд розглянув справу за їх відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 29 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 132 857, 20 доларів США, строком до 28 січня 2028 року. Також встановлено, що 29 січня 2008 року в забезпечення виконання даного зобов'язання між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно з п.35.3 якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 363, 50 кв.м., житлова площа 82,0 кв.м., що знаходиться за адресою: с.Сімер, вул.Сонячна, №36 Перечинського району Закарпатської області та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Крім цього встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за вказаним вище кредитним договором рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2013 року було задоволено змінені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», та виселено [PERSON] із житлового будинку, який розташований по вул.Сонячній, №36 у с.Сімер Перечинського районного суду Закарпатської області, що є предметом іпотеки. Разом з цим встановлено, що у договорі іпотеки від 29 січня 2008 року, укладеному між позивачем та [PERSON], передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії та визначено обовязок іпотекодавця не надавати документи у відповідні державні органи з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без згоди на це іпотекодержателя. Також встановлено, що згідно довідки Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області №02-07/43 від 26 лютого 2016 року у будинку №36 по вул.Сонячній у с.Сімер Перечинського району Закарпатської області значаться зареєстрованими [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім цього встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» 12 лютого 2018 року надсилалася претензія [PERSON] (яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON]) добровільно звільнити житловий будинок, на який звернуто стягнення як на предмет іпотеки, однак відповідач і після попередження не виконав зобовязань за кредитним договором, не погасив заборгованість. Так, згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання Відповідно ч.ч.1, 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням…. Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як розяснено у п.43 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом ... При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що ПАТ КБ «Приватбанк» як іпотекодержатель не надавав своєї згоди на реєстрацію у предметі іпотеки осіб, а саме [PERSON], та [PERSON], а також враховуючи те, що позивач дотримався процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, а [PERSON] не виконав зобовязань за кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved