Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

В лютому 2019 року голова правління ОСББ «Весна» звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ОСББ «Весна» суму боргу за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] , що складається з 32 593,79 грн з урахуванням інфляції та 3 % річних та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданого Головним управління житлового забезпечення КМДА на підставі наказу Головного управління забезпечення від 28.11.2000 року №1429-С/КІ. У зв`язку з неналежним виконанням обов`язків відповідача по сплаті житлово-комунальних послуг щодо квартири [ADDRESS] , за період з 01.11.2011 р. по 01.01.2019 р. утворилась заборгованість в розмірі 32593,79 грн. Відповідно до протоколу №31 від 18.07.2000 року, установчих зборів співвласників будинку по [ADDRESS] створено ОСББ «Весна». Об`єднання зареєстроване в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 18.09.2000 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №251903. ОСББ «Весна» являється балансоутримувачем будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] . Як вбачається з заявлених позовних вимог, [PERSON] з 01.01.2011 року по 31.01.2019 року не сплачує та добровільному порядку у повному обсязі кошти за житлово-комунальні послуги, в тому числі послуги на утримання будинку та прибудинкової території, внески та платежі встановлені Загальними зборами ОСББ «Весна». Станом на 01.02.2019 року за квартирою по [ADDRESS] наявна заборгованість, яка складає 21 181,76 грн., індекс інфляції - 9217,97 грн., та 3% річних 2 194,06 грн. Загальна сума заборгованості за вказаний період з урахуванням інфляції та 3% річних склала 32 590,79 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м.Києва від 18 лютого 2019 р. відкрито провадження по вказаній справі. 06.06.2019 р. відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності. Відповідно до хвали Святошинського районного суду м.Києва від 06 червня 2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги заявлені в матеріалах справи підтримали, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. До суду надав заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на яку просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до відомостей ОСББ «Весна», в квартирі які на праві приватної власності належить відповідачу [PERSON] зареєстровано 2 особи, що підтверджується Поквартальною карткою Форма-Б та Довідкою №284/1/19М від 01.02.2019 року. Відповідно до п.5.2. Статуту ОСББ «Весна» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Пунктом 2.4 Статуту визначено, що Об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту Об`єднання вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та Статутом Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів. 03.08.2001 року між ОСББ «Весна» та ДКО «Київводоканал» укладено Договір №9644/4-11 на послуги водопостачання т а водовідведення, відповідно до якого Постачальник зобов`язується надати Абоненту послуги з постачання питної води та прийняти від Абонента каналізаційні стоки, а Абонент зобов`язується розрахуватися за вищезазначені послуги на умовах, які визначені договором та правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України. На виконання умов Договору в будинку, за адресою: [ADDRESS] ПАТ «Київводоканал» встановлені загально будинкові прилади обліку, по використанню водопостачання та водовідведення. У відповідача [PERSON] встановлені квартирні прилади обліку, але разом з тим, з 2011 року [PERSON] щомісячно добровільно не подає показники та не сплачує у повному обсязі кошти за використання гарячої та холодної води. Враховуючи зазначене, Святошинський районним судом м.Києва від 19.09.2017 року видано судовий наказ №759/12190/17 про стягнення з [PERSON] боргу за використання гарячої та холодної води за період з 01.06.2011 року по 30.06.2017 р. в розмірі 11517,73 грн. та судових витрат в розмірі 800,00 грн. На даний час Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві відкрите виконавче провадження про примусове виконання зазначеного судового наказу Боржнику. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Згідно Протоколу № 31 від 18.07.2000 року установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна» та затверджено статут об`єднання, який у 2016 р. змінений. Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи державна реєстрація ОСББ «Весна» проведено 18.09.2000 р. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до п. 4.2 Статуту ОСББ «Весна», сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебуває у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюється загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та цього статуту. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку, тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Станом на 01.02.2019 року за Відповідачем рахувалась заборгованість перед ОСББ «Весна» за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2017 року по 31.01.2019 року в розмірі 3065,55 грн. Станом на 01.02.2019 року за Відповідачем наявна також заборгованість перед ОСББ «Весна» за послуги теплопостачання за період з 01.01.2011 року по 31.01.2019 року в розмірі 13656,55 грн, заборгованість за послуги утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4459,66 грн. Окрім того, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.161 та ч.2 ст. 161 ЦПК України може бути заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. У зв`язку з вищевикладеним сума заборгованості, яку слід стягнути з відповідача складає 21181,76 грн, індекс інфляції - 9217,97 грн та 3% річних 2194,06 грн. З метою досудового врегулювання 05.02.2018 року на зареєстровану адресу Боржника Головою правління ОСББ «Весна» направлено Вимогу про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги за період часу січень 2011 р - січень 2018 р. включно в сумі 17 770,28 грн. Однак, відповідачем дану Вимогу було проігноровано, та не сплачено суму боргу. У зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом, про стягнення боргу. Пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ( прибирання внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) є видом житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч.1 ст. 20 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом. Суд вважає, що відсутність між позивачем та відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє відповідача від обов`язку сплачувати за житлово-комунальні послуги, якими він користується. Нормами ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що власник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином. Суд вважає що пояснення та заперечення відповідача щодо того, що він не проживає в вказаній квартирі понад чотири роки і жодних витрат щодо її утримання не несе не можуть бути взяті судом до уваги. Частиною 1 ст. 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або те виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання випливає із договору або актів цивільного законодавства. Проте, судом встановлено, що відповідач просить суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За ч. 3. ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проте, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог, оскільки оплата вказаних послуг за період з 2011 р. по 2019 р. проводилась від імені [PERSON] однак не регулярно, однак сплата вказаних сум свідчить по переривання строків позовної давності та про відсутність підстав для відмови в задоволенні заявлених вимог. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. З огляду на наведене, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржник несе відповідальність, передбачену частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивач про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд в встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та дослідженні матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 21181,76 грн, три проценти річних -2194,06 грн, інфляційні втрати - 9217,97 грн, всього: 32593,79 грн. Крім того з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved