Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Виконавчий комітет Будьоннівської районної у місті Донецьку ради, який виконує функції органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: прокурор міста Тореза, [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON], померла [INFO]. Батько дитини самоусунувся від виховання дочки з 2002 року, коли батьки дівчинки припинили проживати сумісно, а в 2005 році розірвали шлюб. Протягом багатьох років [PERSON] не приймає участі в утриманні, вихованні дочки, не дбає про її здоров'я, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Фактично дитина залишилася без батьківського піклування. Аліменти на утримання дитини не виплачуються, з дочкою відповідач не спілкується, між батьком і дитиною немає емоційного зв'язку, що підтверджує інформація психолога ДПГ №122, де навчається дівчинка. [PERSON] не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником, дій, спрямованих на встановлення контакту з дочкою не вживає, не цікавиться успіхами, проблемами дочки. Адміністрація ДПГ № 122 клопоче про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] Відповідач у 2011 та у 2014 роках притягувався до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання дочки. Батько не прагне зустрітися з дочкою, відновити стосунки, з його боку не було звернень ні до адміністрації навчального закладу, ні в органи опіки та піклування з питань захисту прав дитини за місцем її проживання у зв'язку з усуненням перешкод у спілкуванні з дитиною, він не прагне забрати дочку в свою сім'ю, не надає їй батьківської допомоги та участі, не вирішує жодних юридичних та інших питань, що виникають у житті дочки, пов'язаних з оформленням спадщини, медичних, шкільних документів, отриманням паспорту. [PERSON] у 2013 році виповнилося 16 років, але до теперішнього часу вона не має можливості отримати паспорт, що в подальшому потягне за собою неможливість отримати атестат про освіту. Відповідач переклав турботи про дочку після смерті матері на тітку дівчинки [PERSON], бабусю [PERSON] Не проживаючи сумісно з дочкою, він оформив пенсію по втраті годувальника, використав данні кошти не за призначенням. За даним фактом СВ Торезького МВ ГУМВС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні. [PERSON] своїми діями підтверджує своє байдуже ставлення до неповнолітньої дочки, не дбає про неї, її потреби не викликають занепокоєння у батька, чим висловлює неповагу до особистості дочки, її почуттів. Зазначене свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених чинним законодавством України, та про негативне ставлення до виконання батьківського обов'язку. Однак, тричі позови про позбавлення відповідача батьківських прав не були задоволені. Судами враховувалося висловлене батьком бажання не бути позбавленим батьківських прав. Фактичних кроків, направлених на встановлення контакту з дочкою, її утримання, вирішення питання про сумісне проживання батьком не вживаються протягом трьох років після смерті матері. Органом опіки та піклування Торезької міської ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Рішенням виконкому Будьоннівської районної у місті Донецьку ради затверджено подання про можливість [PERSON] бути піклувальником [PERSON]. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], встановити піклування над неповнолітньою [PERSON], піклувальником призначити [PERSON] (а.с.1-4). Представник позивача - Найдьонова Н.Г., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. На запитання прокурора - Полозюк І.Л., Найдьонова Н.Г. пояснила, що відповідач викликався до органу опіки та піклування на бесіду, але не з'явився, ні з якими проханнями до органу опіки та піклування не звертався. На бесіду приходила мати відповідача, яка сказала, що відповідач майже налагодив відносини з дитиною. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав через представника письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, просив суд звернути увагу на те, що [PERSON] не дає йому можливості спокійно спілкуватись з дочкою. Зазначив, що фінансово, по можливості, він допомагає, що [PERSON] треба зрозуміти, що краще знайти спільну мову, чим бігати по судам (а.с.61). Представник відповідача - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що її син - [PERSON], дуже переживає і хвилюється за дочку, бажав би зустрітися з нею. Декілька разів він намагався зустрітися з дочкою, дзвонив їй, але вона відмовилась від зустрічі з батьком і бажає проживати з бабусею. В теперішній час відповідач не працює, не має можливості надавати дитині матеріальну допомогу, але по мірі можливості висилає їй щомісяця по 300-400 грн., які він заробляє випадковими підробітками. У зв'язку із захворюваннями син не може працювати, інвалідність йому не встановлена. Бабуся дитини - [PERSON] та тітка - [PERSON], не давали батькові зустрічатися з дочкою. Дитина не бажає бачити батька та спілкуватись з ним. На запитання головуючої [PERSON] пояснила, що у 2013 та у 2014 роках відповідач не відвідував школу, де навчається дочка. Зі слів сина їй відомо, що останній раз він дзвонив своєї дочці чотири місяці тому. У [INFO] року, на день народження дитини, [PERSON] послав телеграму та гроші. На запитання прокурора - Полозюк І.Л., [PERSON] пояснила, що їй відомо, що дитина категорично не бажає спілкуватись з батьком та бачити його. Останні два роки син проживає з нею. У нього була нова сім'я, є дочка, яка навчається у третьому класі і на утримання якої він надає матеріальну допомогу у добровільному порядку. Офіційно син не працює, біля двох років живе на випадкові заробітки. У травні 2011 року син оформив на дочку пенсію по втраті годувальника, яка протягом 6-7 місяців перераховувалася на картку, чи знімав будь-хто ці гроші їй невідомо. Потім син сказав їй, що картку заблоковано і він вирішив питання про перерахування пенсії через пошту. Куди поділись гроші з картки невідомо. Чому син не знімав протягом 6-7 місяців ці гроші з картки і не перераховував їх дитині їй невідомо. Після переводу пенсії на пошту, син кожний місяць пересилає їх дочці. Останній раз син заходив до дитини влітку 2013 року, коли їздив у м. Донецьк на підприємство, де працював, за грошима. Але йому не відкрили двері. Після цього у м. Донецьк він не їздив, з дочкою зустрітись не намагався. Приблизно наприкінці 2012 року, або 2013 року син намагався дзвонити бабусі та тітці дитини, але вони сварилися з ним, тому більше він не дзвонив. Син не може кожен день зустрічатися зі своєю дочкою, оскільки вони проживають у різних містах, він не виконує батьківських обов'язків, оскільки йому перешкоджають це робити [PERSON] та [PERSON] Відповідачу невідомо про те, що його дочка не може отримати паспорт. Місяць тому вона і син змінили адресу, дитині, бабусі та тітці нову адресу не повідомляли. Третя особа - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що [PERSON] пішов із сім'ї ще у 2002 році, залишивши двох неповнолітніх дітей. В іншій сім'ї у відповідача народилася дитина. Він не проявляв турботи про свою першу сім'ю, їй довелося допомагати своїй доньці та онукам. У 2010 році її донька - [PERSON], померла, відповідач, навіть, не прийшов на похорони. Діти залишились проживати з нею, вона займалась їх вихованням та матеріальним утриманням, батько не цікавився життям і здоров'ям дітей, не відвідував їх. Перешкод у спілкуванні відповідача з дітьми вона не чинила. Відповідач був зареєстрований у м.Торезі, вона приїжджала до нього і через УПФУ м.Тореза оформила пенсію на його ім'я у зв'язку з втратою годувальника. Він отримав пенсію і присвоїв собі гроші. На момент смерті доньки заборгованість відповідача за аліментами складала приблизно 14 000 грн. В теперішній час відповідач зобов'язаний рішенням суду до сплати аліментів, але отримувач аліментів не визначений. У [INFO] року [PERSON] досягла 16 років, але до теперішнього часу не може отримати паспорт, оскільки до органів МВС з цього питання повинен звернутись батько, з яким дитина не має зв'язку. Батько не повідомив дитині свою адресу, не дав номер свого телефону, сказав, що у них буде односторонній зв'язок, він сам буде їй дзвонити. На запитання прокурора - Полозюк І.Л., [PERSON] пояснила, що батько не дзвонить дитині вже чотири роки, номер свого телефону дитині не повідомляє. Дівчинка проживає з нею з 2008 року, з того часу, коли захворіла мати. Адресу вони ніколи не змінювали, відповідач знає, де вони проживають, перешкод у спілкуванні батька з дочкою вона ніколи не чинила, вона навіть сама шукала відповідача, але він на зв'язок не виходить. Після її звернення до органів прокуратури відповідач почав перераховувати дитині пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Приблизно з 2013 року відповідач надає добровільно допомогу на утримання дитини у розмірі приблизно: 150,200,300 грн. щомісяця. Допитана в якості свідка - [PERSON], суду пояснила, що вона живе у [ADDRESS], сім'ю [PERSON] та її дочки [PERSON] знає дуже давно. Відповідач з 2002 року не проживає разом з дітьми, не приїхав на похорони дружини [PERSON] Після смерті [PERSON] відповідач ніякої участі у вихованні дочки, її житті не приймає, навіть не відвідує дитину, не цікавиться її здоров'ям та навчанням. На запитання прокурора - Полозюк І.Л., [PERSON] пояснила, що [PERSON] ніколи не перешкоджала зустрічам батька з дочкою. [PERSON] вихована, завжди чисто одягнута, з повагою ставиться до бабусі і сусідів. Бабуся піклується про дитину як мати, докладає всіх зусиль, щоб дитина почувала себе як у повноцінній сім'ї, між ними дуже сильний емоційний зв'язок. Допитана в якості свідка - [PERSON], суду пояснила, що її сестра - [PERSON], перебувала у шлюбі з [PERSON], [PERSON] являється другою дитиною в сім'ї. У грудні 2002 року відповідач пішов із сім'ї до іншої жінки, залишивши двох дітей: сина, якому на той час було 11 років, та дочку, якій було 5 років. Аліменти, стягнуті на утримання дітей, відповідач не сплачував, сестрі приходилось його розшукувати, щоб він прийняв участь у житті дітей. Коли сестра тяжко захворіла і по декілька тижнів знаходилась у реанімації, відповідач не відвідував ні її, ні дітей. Після смерті матері дітей відповідач не звертався до відповідних органів з питання визначення місця проживання дітей, не намагався вирішити питання, щоб діти проживали з ним. З 2010 року батько не приїздив до дочки, не дзвонив, не надавав матеріальної допомоги, не приймав ніяких заходів до оформлення дитині пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Тільки після настійних прохань бабусі дитини - [PERSON], відповідач оформив зазначену пенсію і отримані гроші привласнив собі. Без заяви батька, який не виходить на зв'язок, дівчинка не може отримати паспорт. На запитання прокурора - Полозюк І.Л., [PERSON] пояснила, що після смерті матері [PERSON] проживала в її сім'ї, а потім з бабусею - [PERSON], яка займається вихованням та матеріальним утриманням дитини і ніколи не перешкоджала зустрічам батька з дочкою. Допитана в якості свідка - [PERSON], суду пояснила, що з 1998 року знає сім'ю [PERSON], [PERSON] - її хрещениця. Наприкінці грудня 2002 року відповідач пішов із сім'ї і більше вона його не бачила. [PERSON] не отримувала від відповідача матеріальної допомоги, сама виховувала дітей, утримувала їх матеріально, у цьому їй допомогала мати - [PERSON] Під час хвороби [PERSON] відповідач не відвідував дітей, не допомогав дітям матеріально. На запитання прокурора - Полозюк І.Л., [PERSON] пояснила, що [PERSON] була прив'язана до батька і дуже важко перенесла те, що він пішов з сім'ї, і те, що він забув про існування сім'ї, не цікавився дітьми. Дитина проживає з бабусею - [PERSON], яка займається її вихованням та матеріальним утриманням, відвідує школу. [PERSON] ніколи не перешкоджала спілкуванню батьки з дочкою. Допитана в якості свідка вчитель Донецької профільної гімназії - [PERSON], суду пояснила, що з 2010 року до 2013 року вона була класним керівником класу, в якому навчається [PERSON]. Дівчинка скромна, старанна, дуже добре ставиться до навчання. Вихованням дитини займається бабуся, яка відвідує шкільні збори, цікавиться життям та здоров'ям дівчинки. На запитання представника позивача [PERSON] пояснила, що батько [PERSON] один раз, приблизно у 2011 році, перед судовим засіданням за позовом бабусі, відвідував школу, бажав показати, що цікавиться дитиною. Допитаний в якості свідка начальник сектору кримінальної міліції у справах дітей Торезького МВ ГУМВС України в Донецькій області - [PERSON], суду пояснив, що 17 березня 2011 року до Торезького МВ ГУМВС України в Донецькій області надійшла копія відмовного матеріалу щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст. 166 КК України для вирішення питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. [PERSON] неодноразово викликався до міського відділу, але його мати пояснила, що він працює у м. Донецьку. 27 березня 2011 року [PERSON] з'явився за викликом, дав свої пояснення, було складено адміністративний протокол, який він підписав. Протокол було направлено до суду, але адміністративну справу було закрито за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. У березні 2014 року до Торезького МВ надійшло подання служби у справах дітей Будьоннівської районної у місті Донецьку ради про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Співробітники МВ три рази відвідували [PERSON] за місцем проживання, але мати сказала, що він працює у м. Макіївка і не може з'явитися до міського відділу. Коли в черговий раз співробітники МВ відвідали [PERSON], вони застали його вдома, пред'явили матеріали подання, роз'яснили його зміст, але [PERSON] відмовився давати будь-яки пояснення, що було зафіксовано актом за підписом двох понятих. Щодо [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП на підставі якого постановою суду він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, третю особу, думку прокурора, який вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], доцільно і буде відповідати інтересам дитини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.5) матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON], батьком - [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №351 від 24 жовтня 2005 року. Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Згідно із актами обстеження умов проживання від 23 грудня 2013 року (а.с.11) та від 06 травня 2014 року (а.с.9) спеціалістами служби у справах дітей Будьоннівської районної у місті Донецьку ради проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та встановлено, що житлово-побутові умови проживання задовільні, у квартирі чисто, затишно, в наявності необхідні предмети побуту, меблі. У [PERSON] є місце для відпочинку, сну, приготування уроків, в наявності сезонний одяг, комп'ютер, художня та навчальна література, продукти харчування. За цією адресою проживає та зареєстрована - [PERSON], бабуся [PERSON], проживає [PERSON], 1997 року народження, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Стосунки в сім'ї доброзичливі, засновані на взаємній повазі та довірі. [PERSON] забезпечена всім необхідним завдяки бабусі - [PERSON], яка постійно піклується про онуку. Відповідно до інформації за результатами співбесіди з ученицею 10-Б класу [PERSON] від 23 травня 2014 року (а.с.14) [PERSON] навчається у 10-Б класі Донецької профільної гімназії №122. Психологом було проведено спостереження за дівчинкою у навчальний час, з якого видно, що вона добре адаптована у класі, має достатньо високі показники за навчальними предметами. Комунікабельна, легко встановлює контакт. За результатами діагностики спостерігається емоційна стабільність, що може вказувати на сприятливі життєво-побутові умови, в яких знаходиться дівчинка. У ході співбесіди, зі слів [PERSON], було визначено, що батько в її житті участі не брав, тому, вочевидь, емоційний зв'язок втрачено. [PERSON] не бажає бачити батька, обумовлюючи це неприємними спогадами, про які відмовилася пояснювати. 23 травня 2014 року Донецька профільна гімназія №122 звернулась із поданням, в якому зазначено, що [PERSON] навчається у 10-Б класі Донецької профільної гімназії №122 з першого класу. Батько [PERSON] - [PERSON], не відвідував навчальний заклад до теперішнього часу. До суду, ніколи не брав ніякої участі у вихованні і утриманні дочки, не цікавився навчанням і життям дитини, її фізичним і духовним розвитком, з класним керівником не був знайомий, батьківські збори не відвідував. Через те, що батько не підтримує жодних контактів з дитиною та невідоме його місце знаходження, [PERSON] протягом півріччя не має змоги отримати паспорт. [PERSON] живе з бабусею - [PERSON] Бабуся і тітка підтримують зв'язок з класним керівником, опікуються дівчиною, цікавляться її життям, навчанням, матеріально утримують. В поданні ставиться питання про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дочки (а.с.13). Згідно із п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. №3 факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, підтверджено письмовими доказами та поясненнями свідків, що батько неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], [PERSON] свідомого нехтує своїми батьківськими обов'язками: не забезпечує дитині достатній життєвий рівень, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, не забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості. Неповнолітня [PERSON], думка якої відповідно до ст. 171 СК України була вислухана судом, пояснила, що мати дуже переживала коли батько залишив сім'ю, захворіла і у 2010 році померла. Батько, навіть не був на похоронах. Після смерті матері вона з братом - [PERSON], проживали у бабусі - [PERSON], яка займалась їх вихованням, утримувала матеріально. Приблизно через рік і два місяці батько привіз картку, на яку перераховувалась пенсія на її утримання у зв'язку із смертю матері, але грошей на картці не було, хоча батько сказав, що гроші на цю картку перераховувались. Після смерті матері вона бачила батька лише в суді. Батько не цікавиться її долею, гроші, які виплачуються на її утримання у зв'язку із смертю матері, тратив на свої потреби. Вона не може отримати паспорт, оскільки необхідна заява батька, не може виїхати на оздоровлення за межі України, оскільки немає згоди батька, немає паспорту. Зв'язку з батьком у неї немає, він не сказав їй номер свого телефону, сказав, що подзвонить їй сам. Вона бажає, щоб батька позбавили батьківських прав, а бабусю призначили піклувальником, оскільки після смерті матері про неї піклуються тільки бабуся - [PERSON], та тітка - [PERSON] Батько не намагався забрати її у свою сім'ю, допомогти матеріально. Перешкод у її спілкуванні з батьком бабуся ніколи не чинила. Після позбавлення батька батьківських прав, вона зможе отримати паспорт, зможе отримувати пенсію у зв'язку із смертю матері, зможе поступити в учбовий заклад. З висновку органу опіки та піклування Будьоннівської районної у місті Донецьку ради слідує, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO], є доцільним і буде відповідати інтересам дитини, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, матеріально її не забезпечує, не цікавиться її життям, здоров'ям та розвитком (а.с.36). З постанови про закриття кримінального провадження від 30 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м.Торезі та отримує пенсію у разі втрати годувальника на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Пенсія призначена з 11.06.2011 року, виплачувалася з червня 2011 року на пенсійний рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», відкритий на ім'я [PERSON], з березня 2013 року виплата відбувається через поштове відділення 86603. Згідно виписки по пенсійному рахунку [PERSON], відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк», на даний рахунок з УПФУ в м.Торезі надійшли грошові кошти на загальну суму 24416,01 грн., з яких не встановлений адресат отримання грошових коштів у розмірі 7300,62 грн. за червень-липень 2011 року, а також [PERSON] недоотримано грошові кошти у сумі 1555,58 грн., які стягувалися банком у рахунок відшкодування кредиту. Після переведення виплати пенсії [PERSON] через поштове відділення 86603 ним отримано 8062 грн. На теперішній час [PERSON] отримано пенсію у разі втрати годувальника на неповнолітню дочку - [PERSON], в сумі 37448,01 грн., з яких [PERSON] недоотримано грошові кошти у сумі 13826,20 грн. Зазначене кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] і, як слід є її законним представником до досягнення повноліття та має право у зв'язку із цим розпоряджатися коштами [PERSON] до досягнення нею повноліття, в той час, коли склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, передбачає привласнення чужого майна, яке було ввірене особі або перебувало в її віданні (а.с.91-92). Таким чином, судом встановлено, що отримуючи пенсію у разі втрати годувальника на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], відповідач витрачав частину цієї пенсії на свої потреби. Постановою Торезького міського суду від 10 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді попередження. Зазначеною постановою встановлено, що [PERSON] має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], вихованням якої займається не в повному обсязі, що виразилося у тому, що [PERSON] мешкає разом із бабусею, [PERSON] не утримує доньку, не мешкає з донькою впродовж тривалого часу, не спілкується з дитиною, не приймає участь у її вихованні, оздоровленні, чим порушив ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (а.с.34). Суд критично ставиться до посилання представника відповідача, наведені у спростування позовних вимог, на те, що відповідач не може виконувати свої батьківські обов'язки за станом здоров'я. З наданого суду повідомлення Центру первинної медико-санітарної допомоги від 01 грудня 2012 року вбачається, що відповідач має захворювання у зв'язку із якими йому протипоказана тяжка фізична праця та праця, пов'язана з переохолодженням. З даного повідомлення не вбачається, що відповідач постійно перебуває на стаціонарному лікуванні, не вбачається, що він має захворювання, які перешкоджають йому виконувати свої батьківські обов'язки. Суд також критично ставиться до посилання представника відповідача на те, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки у зв'язку із тим, що йому перешкоджають бабуся дитини - [PERSON], та тітка - [PERSON] Згідно із повідомленням Торезького МВ ГУМВС України в Донецькій області від 11 березня 2011 року (а.с.94) [PERSON] із заявою про незаконне утримання його неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], в період з 01 січня 2010 року по 11 березня 2011 року не звертався. З листів служби у справах дітей Будьоннівської районної у місті Донецьку ради від 31 січня 2011 року та від 14 березня 2011 року (а.с.105-106) вбачається, що відповідач звернувся до цієї служби з питання щодо участі у вихованні неповнолітньої дочки - [PERSON], лише після того, як до нього були пред'явлені позови про позбавлення батьківських прав. До цього часу звернень про перешкоди у спілкуванні з дочкою від відповідача не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд за поданням органу опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня - [PERSON], [INFO], позбавлена батьківського піклування. З висновку органу опіки та піклування Будьоннівської районної у місті Донецьку ради про доцільність встановлення піклування та доданих до позовної заяви документів слідує, що до органу опіки та піклування звернулась [PERSON] із заявою та необхідними документами щодо надання висновку про можливість бути піклувальником неповнолітньої онуки - [PERSON], [INFO]. [PERSON] має житло, постійний дохід, за місцем проживання характеризується позитивно, стан її здоров'я дозволяє виконувати обов'язки піклувальника. За даними Управління інформаційно-аналітичного забезпечення [PERSON] на території України станом на 13 лютого 2014 року до кримінальної відповідальності не притягується, засудженою не значиться та у розшуку не перебуває (а.с.37-52). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що маються усі підстави для призначення [PERSON] піклувальником неповнолітньої онуки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, пп. 1 п.1. ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути в дохід Торезького УК (м. Торез) 22030001 судовий збір у сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved