Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

в позові вказано, що 20/03/2015 відповідач звернувся до позивача із заявою про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 6490 гривень; підтвердив згоду на те, що заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua складає між позивачем та відповідачем [PERSON] надання банківських послуг. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 20756,54 гривень. Позивач просив суд розглянути справу без його представника, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов?язків. Відповідач не подав суду відзиву на позов чи його заперечення. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже відповідача повідомлено про судовий розгляд спору засобами підприємства зв?язку, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі\~Пономарьов проти України\~(Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. 20/03/2015 відповідач звернувся до позивача із заявою про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 6490 гривень; підтвердив згоду на те, що заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua складає між позивачем та відповідачем [PERSON] надання банківських послуг. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за спірний період складає 20756,54 гривень. В ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. В п. 1 ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. [PERSON] позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже договір позики є укладеним з моменту отримання відповідачем позики у позивача. В п. 1 ст. 634 ЦК України вказано, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Таким чином позивачем доведено приєднання відповідача до умов надання позик на умовах позивача у формі приєднання у спосіб безпосереднього отримання відповідної позики. В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже позов обґрунтовано належними правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved