Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, просить винести заочне рішення у справі. Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, просить винести заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Як встановлено судом, 12.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за № 35, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.1996 року. Із довідки виконавчого комітету Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 21.01.2014 року №8 вбачається, що до складу сім'ї позивача належать: син - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO] Як вбачається з довідки Тетіївського професійно-технічного училища від 19.12.2013 р. № 230 [PERSON] дійсно є студентом ДНЗ «Тетіївське ПТУ» Київської області по професії тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (кат. «А», «В»), слюсар-ремонтник і знаходиться на неповному державному утриманні. Термін навчання з 01.09.2013 р. по 30.05.2015 р. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що відповідач офіційно не працює, хоча є працездатною особою, розмір доходу його невідомий, інших осіб на утриманні немає, стягнення за іншими виконавчими листами з нього не проводяться, стан здоров'я його невідомий, тому слід стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. За таких обставин, суд має підстави стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн., починаючи з 25.02.2014 року і до припинення сином навчання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.180, 182, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: approved