Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач зареєстрований в домоволодінні, яке розташоване в [ADDRESS], о днак там не проживає з вересня 2012 року. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації, що позбавляє її права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав не заперечує проти задоволення позову. При цьому, підтвердив, що з 3 вересня 2012 року не проживає за адресою позивача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 2006 року позивачка з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та спільно проживали і були зареєстровані в домоволодінні, яке розташоване в [ADDRESS], що належить позивачці відповідно до договору дарування від 11 серпня 2008 року (а.с. 7 ). Відповідно до рішення Деражнянського районного суду від 26 червня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка відновила дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с.11). З довідки виданої виконавчим комітетом Деражнянської міської ради №2944 від 21.10.2014 року вбачається, що відповідач, який зареєстрований в спірному домоволодінні, на даний час не проживає там (а.с. 12). Реєстрація [PERSON] в належному позивачці домоволодінні позбавляє її права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник вправі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частина 2 ст. 405 ЦК України вказує, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном(ст. 391ЦК України). В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнанні сторонами або іншими особами які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] підтвердив суду про свою відсутність за місцем реєстрації по [ADDRESS] з вересня 2012 року, в зв'язку із переїздом в іншу місцевість для постійного проживання, суд приходить до висновку наявність підстав для визнання його таким, що втратив право користування житлом з підстав відсутності більше року без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved