Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON] з посиланням на те, що [INFO] в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області помер [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняли спадкоємці за законом, діти померлого: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які отримали 12 червня 2007 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, кожен на ј частину земельної ділянки площею 2,720 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їх батьку [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 від 1 вересня 2004 року. У спадкоємців виникло право спільної часткової власності. [PERSON] звернулася із заявою про відмову від прийняття спадщини. Слід зазначити, що у вищевказаному державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено кадастровий номер земельної ділянки помилковий, а саме: замість десятизначного коду зазначений дев`ятизначний. За заявами співвласників про виділення в натурі належних їм часток вищевказана земельна ділянка землевпорядними організаціями була розподілена на 4 земельні ділянки, відомості щодо яких були внесені до Державного земельного кадастру: земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0112, площею 0,6801 га власником (користувачем) якої вказана [PERSON] ; земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0113 площею 0,6801 га власником (користувачем) якої вказані [PERSON] та [PERSON] (спадкоємці [PERSON] спадкоємиці померлого [PERSON] ); земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0114 площею 0,6801 га власником (користувачем) якої вказаний [PERSON] та земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0115 площею 0,6801 га власником (користувачем) якої вказана [PERSON] Договір про поділ земельної ділянки співвласники не вкладали, а використовували свої частки згідно домовленості. [PERSON] та [PERSON] правовстановлюючих документів на виділену в натурі земельну ділянку не отримали і на їх усні звернення до державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0112 та 3224286400:02:001:0115, відповідно, їм було надане роз`яснення про необхідність подати підставу виникнення права власності на земельну ділянку і припинення права спільної часткової власності - договір про поділ земельної ділянки або рішення суду. [PERSON] 27 вересня 2011 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №203677 на земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0114 площею 0,6801 га розташовану на території Станіславчицької сільської ради цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322420001000583. Підставою видачі державного акта на право власності вказане свідоцтво про право на спадщину за законом №2020 від 12 червня 2007 року [NUMBER]. [PERSON] не отримавши державного акта на право власності на земельну ділянку на своє ім`я [INFO] помер. Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 31.05.2016 року по справі ЄУН 378/447/16-ц за [PERSON] визнане право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на ј частину даної земельної ділянки, яка належала померлому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , виданого 12 червня 2007 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №2021 та згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯБ №145277 виданого 01 вересня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації Київської області №541 від 17 серпня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2942. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після смерті якої на земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0113 площею 0,6801 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради Ставищенського району Київської області цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва оформили її діти: [PERSON] та [PERSON] Як свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 червня 2007 року [NUMBER] реєстр №2020 на ім`я [PERSON] так і рішення Ставищенського районного суду Київської області від 3105.2016 року по справі ЄУН 378/447/16-ц на ім`я [PERSON] , могли бути підставою для державної реєстрації права спільної часткової власності на земельну ділянку, оскільки договір про поділ земельної ділянки нотаріально не посвідчувався. В Державному земельному кадастрі наявна інформація про вищевказані земельні ділянки і про право власності та речові права на земельні ділянки. Водночас, інформація про право власності на земельні ділянки, що мають належати позивачам в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Рішення про поділ (виділ) земельної ділянки в натурі у встановленому порядку ні співвласниками ні судом не приймалося. Земельні ділянки кадастровий номер 3224286400:02:001:0114 та кадастровий номер 3224286400:02:001:0113 га є частиною земельної ділянки, що належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 від 1 вересня 2004 року, тобто є виділеними в натурі частками відповідачів. Таким чином, без реєстрації права спільної часткової власності та без подальшого укладення угоди про поділ земельних ділянок, відповідачі виділили належні їм частини земельних ділянок в натурі, чим порушили право власності інших співвласників, тобто позивачів. Укласти договір поділу земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві [PERSON] неможливо, оскільки як єдиний об`єкт земельна ділянка вже не існує (з неї виділено дві земельні ділянки, право власності на які зареєстровано в реєстрі речових прав), проте право спільної часткової власності позивачів, не припинене і два співвласники (позивачі) мають по 1/4 частині і їх право спільної часткової власності зареєстровано в реєстрі речових прав. Вони згодні з визначеними межами і спору щодо меж і площі земельних ділянок, які підлягають виділу між сторонами немає. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку виділу в натурі по ј частці із спільної часткової власності, за кожною, право власності на земельні ділянки кадастровий номер 3224286400:02:001:0115 та 3224286400:02:001:0112, площею по 0,6801 га, кожна, які розташовані на території Станіславчицької сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які їм належать на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 12 червня 2007 року після смерті [INFO] [PERSON] Ставищенською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстром №2022 та № 2019, відповідно, та державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 на ім`я [PERSON] , зареєстрованого 1 вересня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2942, вартістю по 29534,73 гривні, кожна. Позивачі в підготовче судове засідання не прибули, в позовній заяві зазначили, що просять справу розглядати у їх відсутність (а.с. 3-6) та направили заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутність (а.с. 65, 68). Відповідачі в підготовче судове засідання не прибули, направили до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали (а.с. 64, 66, 67). Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачами, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області помер [PERSON] (а.с. 14). Із копії спадкової справи (а.с. 11-23) встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці за законом, діти померлого: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які отримали 12 червня 2007 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, кожен на ј частину земельної ділянки площею 2,720 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 від 1 вересня 2004 року. За заявами співвласників про виділення в натурі належних їм часток вищевказана земельна ділянка землевпорядними організаціями була розподілена на 4 земельні ділянки, відомості щодо яких були внесені до Державного земельного кадастру: земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0112, площею 0,6801 га; земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0113, площею 0,6801 га земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0114, площею 0,6801 га; земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0115, площею 0,6801 га (а.с. 24). Договір про поділ земельної ділянки у встановленому порядку співвласники не укладали, рішення про поділ (виділ) земельної ділянки в натурі судом не приймалося. [PERSON] та [PERSON] правовстановлюючих документів на виділену в натурі земельні ділянки кадастровий номер 3224286400:02:001:0112 та 3224286400:02:001:0115, відповідно, не отримали (а.с. 27-30, 37-40). [PERSON] 27 вересня 2011 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №203677 на земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0114 площею 0,6801 га розташовану на території Станіславчицької сільської ради цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322420001000583 (а.с. 36). [PERSON] не отримавши державного акта на право власності на земельну ділянку на своє ім`я [INFO] помер. Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 31.05.2016 року по справі ЄУН 378/447/16-ц за [PERSON] визнане право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на ј частину даної земельної ділянки, яка належала померлому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , виданого 12 червня 2007 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №2021 та згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯБ №145277 виданого 01 вересня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації Київської області №541 від 17 серпня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2942. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після смерті якої на земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0113 площею 0,6801 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради Ставищенського району Київської області цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва оформили її діти: [PERSON] та [PERSON] В Державному земельному кадастрі наявна інформація про вищевказані земельні ділянки і про право власності та речові права на земельні ділянки (а.с. 31-34). Відповідно до п. „в" ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Положеннями ч. 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною третьої цієї статті передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до ч. 1 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачі отримали 12 червня 2007 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, кожен на ј частину вищевказаної земельної ділянки після смерті [PERSON] , виділили в натурі свої частки, яким присвоєно кадастрові номера та внесено відомості до Державного земельного кадастру, проте правовстановлюючого документу на них не отримали, тому за ними слід визнати право власності: за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0115, за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3224286400:02:001:0112 в порядку виділу в натурі по ј частки із спільної часткової власності, і оскільки відповідачами позов визнається, то його слід задовольнити. Оскільки позивачі в позовній заяві вказали, що понесені судові витрати беруть на себе (а.с. 3-6), відповідачі до пред`явлення позову про виділ в натурі частки із спільної власності не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved