Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

В серпні 2019 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту , що має юридичне значення, зацікавлена особа: Головне управління МВС України в Донецький області. З урахуванням уточнених вимог, в обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилалася на ті обставини, що з 2005 року була прийнята на службу в органи Внутрішніх справ України. З 7 листопада 2015 року прийнята до лав Національної поліції України де працює по теперішній час. З 7 квітня 2014 року за наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ по стройовій частині міста Краматорськ № 33 від 2 лютого 2015 року, вона перебувала у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових ( бойових) завдань. Однак в зазначеному наказі, було допущено помилку в написанні її ім`я, а саме замість [PERSON] було записано [PERSON] . Також в подальшому в наказах: № 347 від 13 грудня 2015 року, № 348 від 14 грудня 2015 року, № 1120 дск від 30 квітня 2018 року, була допущена така ж помилка в написанні імені заявника. Виявив зазначену помилку, вона звернулася до Штабу Антитерористичного центру при СБУ з метою з`ясування порядку внесення змін у зазначені накази, на що їй у внесенні змін було відмовлено, у зв`язку з тим, що штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією ( Постанова КМУ № 611-ІІ від 12 травня 2004 року ) функціонувати перестав. У зв`язку з вищенаведеним вона була змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Ухвалою суду від 8 серпня 2019 року заява [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення, була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 21 серпня 2019 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримала свої вимоги та пояснила, що вона намагалася внести зміни до наказів у зв`язку з чим зверталася до Штабу Антитерористичного центру при СБУ, на що їй було відмовлено у зв`язку з тим, що штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією функціонувати перестав, та рекомендовано звернутися до суду. Пояснила, що у всіх документах її ім`я записано як [PERSON] . Просить суд задовольнити її заяву в повному обсязі. Представник Головного управління МВС України в Донецький області Никипорець М.Ф., що діє на підставі довіреності, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] , оскільки за даними обліків ВПС УКЗ Головного управління Національної поліції в Донецький області та інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» є лише один працівник за прізвищем [PERSON] . Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспорту [NUMBER] виданого 26 серпня 2008 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецький області, а також паспорту громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] виданого 21 березня 2019 року, [PERSON] , народилася [INFO] . Ім`я [PERSON] записано як « [PERSON] ». ( а.с.28,30) Згідно архівної довідки № 179/1/8200 від 17 травня 2019 року : В наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України по стройовій частині, м. Краматорськ, від 02 лютого 2015 року № 33 значиться: «4. Нижчепойменованих працівників МВС України, вважати такими, що перебували у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань: 4.1.ГУМВС України в Донецькій області: ... капітан міліції [PERSON] (так в тексті) [PERSON] , інспектор штабу Маріупольського міського управління ГУМВС України в Донецькій області, перебуває з 07.04.2014;... В наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) по стройовій частині, м. Краматорськ, від 13 грудня 2015 року № 347 значиться: «2. Вважати такими, що вибули: 2.1.Зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення: 2.1.1. До пункту постійної дислокації: 2.1.1.2. Нижчепойменованих працівників Міністерства внутрішніх справ України: 2.1.1.2.3. Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області: з 06 листопада 2015 року: капітана міліції [PERSON] (так в тексті) Олександрівну інспектора штабу Маріупольського міського управління. В наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) по стройовій частині, м. Краматорськ, від 14 грудня 2015 року № 348 значиться: «1. Вважати такими, що прибули: 1.1 До складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської, областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань: 1.1.5. Нижчепойменованих працівників Національної поліції України.. 1.1.5.1. Головного У правління Національної поліції в Донецькій області з 07 листопада 2015 року: майора поліції [PERSON] (так в тексті) [PERSON] , старшого інспектора Маріупольського відділу поліції; В наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) по стройовій частині, м. Часів Яр від 30 квітня 2018 року № 120дск значиться. «2. Вважати такими, що вибули: 2. 1 Зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення: 2.1.1. До пункту постійної дислокації: 2.1.1.4. Нижчепойменованих працівників Національної поліції України: 2.1.1.4.5. Головного Управління Національної поліції в Донецький області: 2.1.1.4.5.19. Центрального ВП ГУНП в Донецький області з 30 квітня 2018 року: майора поліції [PERSON] (так в тексті) [PERSON] , старшого інспектора Маріупольського відділу моніторингу. Згідно листа Заступника начальника Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/7-4845 від 27 червня 2019 року, внесення будь-яких змін до наказів керівника ОШУ АТО (командирів ОТУ) наказами керівника АТЦ при СБУ виходить межі його повноважень, оскільки Статтею 12 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" (далі - Закон) передбачено, що для безпосереднього управління конкретною антитерористичного операцією (далі - АТО) та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб (далі - ОШУ АТО), очолюваний керівником АТЦ при СБУ або особою, яка його заміщує, першим заступником чи заступником керівника АТЦ при СБУ. Втручання в оперативне управління АТО будь-яких осіб незалежно від посади не допускається. Враховуючи статті 3, 10, 18 Закону рішенням першого заступника керівника АТЦ при СБУ - керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено. Штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією (Постанова КМУ від 12.05.2004 №611-11) функціонувати перестав. З урахуванням Закону, Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією та Положення про Антитерористичний центр його координаційні групи при регіональних органах Служби безпеки України Указ Президента України N379 від 14.04.1999) реалізація повноважень першого заступника керівника АТЦ при СБУ - керівника ОШУ АТО безпосереднього підпорядкування керівнику АТЦ при СБУ або будь-якій іншій посадовій особі не передбачало. Таким чином заявником [PERSON] було вичерпано всі можливості позасудового врегулювання спору. Також суд відзначає, що після звернення [PERSON] до Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України, було внесено зміни до наказу № 056 від 13 червня 2017 року « Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом» де замість [PERSON] ( як було за попереднім наказом) внесено зміни та зазначено [PERSON] , що підтверджується довідкою № 337/7-4446 нт від 12 червня 2019 року. Служба в органах Внутрішніх справ, а потім і в органах Національної поліції [PERSON] , підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] від 10 травня 2005 року. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст.235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він колишній чоловік [PERSON] . Свою колишню дружину, він знає як [PERSON] . У всіх документах вона записана як [PERSON] . В рішенні суду про розірвання шлюбу заявниця записана як [PERSON] . Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права не має вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, про можливість встановлення юридичного факту, а саме факту що в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33 від 2 лютого 2015 року, № 347 від 13 грудня 2015 року, № 348 від 14 грудня 2015 року, № 1120 дск від 30 квітня 2018 року, була допущена помилка в написанні імені заявника. Замість [PERSON] було зазначено [PERSON] . За таких обставин,

Outcome: approved