Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати щомісячно із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо. На підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 31.08.2007 року з відповідача на її користь на утримання сина стягуються аліменти у розмірі по 200 грн., щомісячно. Проте, на даний час таких коштів на утримання дитини не вистачає, оскільки з часу визначення розміру аліментів за попереднім рішенням, через значні інфляційні процеси в Україні підвищилась вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. В зв`язку з цим, визначена сума аліментів не відповідає належному рівню утримання їх дитини. Крім їх спільної дочки на її утриманні перебуває її друга малолітня дитина. На даний час, вона перебуває у відпустці по догляду за другою дитиною та не має можливості працевлаштуватися. Просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача, збільшивши його розмір до суми, що становитиме ј частини від доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з відповідача понесені нею витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1000 гривень. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 7 серпня 2019 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з викликом позивача і відповідача у судове засідання. (а.с. 18) В судове засідання позивач не з`явилася, її представник через канцелярію суду подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина в розмірі 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення ним повноліття, а також просив розглянути справу без участі позивача та його представника, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про час\~і дату\~судового розгляду,\~шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/, не з`явився ( а.с. 36). Будь - яких заяв, відзивів на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, а причини його неявки судом визнані неповажними, крім цього, відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк відповідач не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що на підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 31.08.2007 року в справі № 2-618/2007, [PERSON] зобов`язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 200 гривень, щомісячно, починаючи з 07.08.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 6) Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Законом України № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень . Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На момент пред`явлення позову сину позивача виповнилось 13 років. Згідно повідомлення, яке надійшло від військової частини [NUMBER] на виконання ухвали Млинівського районного суду від 28 січня 2020 року, відповідач [PERSON] 21 грудня 2019 року був звільнений із військової служби (а.с. 42-44). Будь-яка інформація щодо подальшого працевлаштування відповідача [PERSON] чи отримання ним будь-яких доходів, в суді відсутня. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Всупереч вказаним положенням Сімейного кодексу України, представником позивача в заяві про зменшення позовних вимог не визначено у який спосіб підлягають стягненню кошти на утримання неповнолітнього сина позивача та відповідача, тому, встановивши, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 200 гривень, щомісячно, суд приходить до висновку про те, що до стягнення з відповідача підлягають аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1109 гривень, що становить 50 % прожиткового\~мінімуму для\~дитини віком від 6 до 18 років, встановленого на 1 січня 2020 року. Збільшуючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує вищевказані обставини справи, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання, відзиву на позов, своїх заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог, не подав. Будь-яких доказів, на спростування заявленого позивачем розміру аліментів, також не подав і судом таких не здобуто. А тому, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим, рахує необхідним стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1109 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved