Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даним позовом. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 21 жовтня 2014 року через Рівненську митницю із Канади був переміщений транспортний засіб - сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення марки MAN модель ТGА 26.440 номер шасі [NUMBER] одержувачем якого було ТзОВ «АЛЕГРО'14», що стверджується формою МД-2 митного органу відправлення/експорту/призначення, а 18 листопада 2014 року через Рівненську митницю із Канади був переміщений транспортний засіб напівпричіп - лавета, трьохвісний (низькорамний), марки RTS модель Тгаilermaster, номер шасі [NUMBER] , 1996 рік виготовлення, бувший у користуванні, що стверджується формою МД-2 митного органу відправлення/експорту/ призначення. Згідно з довідками-рахунками BIA№615250 від 23.10.2014 року та BIA№843508 від 19.11.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕГРО'14» продало вказаний транспортний засіб та напівпричіп [PERSON] . Відповідно до Сертифікатів відповідності ВГ №457572 та ВГ №476738 сідельний тягач марки MAN модель ТGА 26.440 та напівпричіп марки RTS моделі Тгаilermaster відповідають всім обов`язковим вимогам. 05.12.2019 року позивач зверталася до Територіального сервісного центру №4644 Регіонального сервісного центру у Львівській області Міністерства внутрішніх справ України з метою реєстрації сідельного тягача та напівпричепа, однак Територіальний сервісний центр №4644 Регіонального сервісного центру у Львівській області відмовив їй в реєстрації вказаних транспортних засобів посилаючись на те, що довідка - рахунок не є підставою для проведення їх державної реєстрації. А тому позивач просить у судовому порядку визнати за нею право власності сідельний тягач марки MAN моделі ТGА 26.440 та напівпричіп марки RTS моделі Тгаilermaster. До суду позивач не з`явилася, її представник-адвокат Захарко Ю.Ю. подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у відсутності позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що 21 жовтня 2014 року через Рівненську митницю із Канади був переміщений транспортний засіб сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення марки MAN модель ТGА 26.440 номер шасі [NUMBER] одержувачем якого було ТзОВ "АЛЕГРО'14", що стверджується формою МД-2 митного органу відправлення/експорту/призначення, а 18 листопада 2014 року через Рівненську митницю із Канади був переміщений транспортний засіб напівпричіп - лавета, трьохвісний (низькорамний), марки RTS модель Тгаilermaster, номер шасі [NUMBER] , 1996 рік виготовлення, бувший у користуванні, що стверджується формами МД-2 митного органу відправлення/експорту/ призначення. Згідно з довідками-рахунками BIA№615250 від 23.10.2014 року та BIA№843508 від 19.11.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕГРО'14» продало вказаний транспортний засіб та напівпричіп [PERSON] . Відповідно до Сертифікатів відповідності ВГ №457572 та ВГ №476738 сідельний тягач марки MAN модель ТGА 26.440 та напівпричіп марки RTS моделі Тгаilermaster відповідають всім обов`язковим вимогам. Позивач зверталася до Територіального сервісного центру №4644 Регіонального сервісного центру у Львівській області Міністерства внутрішніх справ України з метою реєстрації сідельного тягача та напівпричепа, однак Територіальний сервісний центр №4644 Регіонального сервісного центру у Львівській області відмовив їй в реєстрації вказаних транспортних засобів посилаючись на те, що довідка - рахунок не є підставою для проведення їх державної реєстрації. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок №1388 у редакції станом на момент виникнення правовідносин). Пунктом 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі - Порядок №1388) передбачена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Згідно пункту 8 Порядку №1388 в редакції на 2014 рік (на момент виникнення правовідносин) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводилася на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. До документів, що підтверджували правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, належала і довідка - рахунок за формою згідно додатку 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана із реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підпунктом 2 п. 8 Порядку №1388 встановлено, що документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Аналізуючи наведене суд вважає, що [PERSON] правомірно набула у власність вказані транспортні засоби, оскільки їх було ввезено в Україну відповідно до чинного на той час закону, будь-якої заборгованості зі сплати обов`язкових платежів у неї перед державою не має, а тому сам факт подальшої зміни правового регулювання підстав державної реєстрації транспортного засобу не може перешкоджати їй у реалізації права власності, відтак позов є підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved