Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в Об'єднанні шкіл Хосе Бельчайор Вігас Уряду Португалії, в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до припинення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, а також стягнути з відповідача на її користь 700 грн. витрат на правову допомогу. Позовна заява обґрунтована тим, що до 03 вересня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], який навчається в Об'єднанні шкіл Хосе Бельчайор Вігас Уряду Португалії. Позивач стверджує, що син проживає з нею, продовжує навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. В судове засіданні позивач [PERSON], її представник [PERSON] не з'явилися, однак від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, де вона вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоч був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка направлена йому відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою, за якою він зареєстрований у встановленому законом порядку згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області (а. с. 19). Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 03 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського РУЮ Волинської області, актовий запис №46, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 7) сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та навчається в Об'єднанні шкіл Хосе Бельчайор Вігас Уряду Португалії - зареєстрований у 2014/2015 навчальному році 3 рік, клас РА, з номером 12635 на курсі технічного управління і програмування комп'ютерних систем, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію (а. с. 11, 12). Главою 16 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, і при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] навчається в Об'єднанні шкіл Хосе Бельчайор Вігас Уряду Португалії, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] працює та отримує доходи, та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі, який просила позивач -1/4 частини його доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 87 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи слідує, що на підставі договору від 01 червня 2014 року позивачу надавалася правова допомога адвокатом [PERSON] (а. с. 27), витрати позивача, пов'язані із наданням їй правової допомоги, становлять 700 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 41 від 01 червня 2014 року (а. с. 26), і відповідно до розрахунку суми витрат за надану правову допомогу (а. с. 28), не перевищують граничного розміру компенсації витрат, встановленого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», є підставними та підлягають до стягнення з відповідача в силу ч.1 ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243.60 грн. судового збору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved