Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ «Перший Український [PERSON]» (далі ПАТ «ПУМБ») про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса [PERSON] про держану реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 10.06.2016 р., індексний номер 30002454, та про визнання за нею права власності на пятикімнатну квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, згідно укладеного між нею та ПАТ «ПУМБ» кредитного договору № 5053847 від 25.10.2006 р. вона отримала кредит у розмірі 250\~000,00 дол. США, та, в забезпечення виконання нею своїх грошових зобовязань за цим договором, 25.10.2006 р. між нею та ПАТ «ПУМБ» було укладеного договір іпотеки від 25.10.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 21471, за умовами якого предметом іпотеки є пятикімнатна квартира під № 5, загальною площею 164,8 кв.м., яка знаходиться у будинку № 5 по вул. Троїцькій в м. Одесі та належить їй на праві приватної власності; по-друге, рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.06.2015 р. та додатковим рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.08.2015 р. у справі № 522/3881/13-ц, внаслідок невиконання нею взятих на себе зобовязань за згаданим кредитним договором, з неї стягнуто на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за цим договором у розмірі 133805,72 дол. США, неустойку у розмірі 125381,89 грн. та штраф у розмірі 2500,00 дол. США; по-третє, незважаючи на не, що з моменту першого невиконання нею своїх зобовязань за кредитним договором, а також протягом розгляду судом цивільної справи № 522/3881/13-ц, банк проводив з нею переговори з метою узгодження найефективнішого та розумного для обох сторін способу звернення стягнення на предмет іпотеки, у серпні 2016 року представники ПАТ №ПУМБ» повідомили їй, що банк реалізував приписи іпотечного договору від 25.10.2006 р. за р. № 21471 та набув право власності на предмет іпотеки - пятикімнатну квартиру під № 5, загальною площею 164,8 кв.м., яка знаходиться у будинку № 5 по вул. Троїцькій в м. Одесі; і, по-четверте, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна вона дізналася, що приватним нотаріусом [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 10.06.2016 р., індексний номер 30002454, на підставі якого за ПАТ «ПУМБ» зареєстровано право власності на предмет іпотеки - пятикімнатну квартиру під № 5, загальною площею 164,8 кв.м., яка знаходиться у будинку № 5 по вул. Троїцькій в м. Одесі (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 945091551101). Позивач вважає, що вищевказане рішення державного реєстратора приватного нотаріуса [PERSON] підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та порушує права неповнолітньої дитини, а саме її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], місце проживання якої разом з нею зареєстровано за адресою : [INFO], оскільки приватним нотаріусом [PERSON], при прийнятті цього рішення, не було встановлено відповідність заявлених прав ПАТ «ПУМБ» та поданих ним документів вимогам законодавства, зокрема, законодавства про охорону дитинства, та не зясовано в передбаченому до нього порядку відсутність порушення прав малолітньої дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, а представники ПАТ «ПУМБ» - [PERSON] та адвокат [PERSON] не визнали позов. Крім того, представник ПАТ «ПУМБ» подав адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву та заяву про відшкодування судових витрат, які приєднані судом до матеріалів справи. Приватний нотаріус [PERSON] подав адресовані суду свої письмові заперечення на позову заяву, які приєднані судом до матеріалів справи, та просив розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача та представників ПАТ «ПУМБ», суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно кредитного договору № 5053847 від 25.10.2006 р. ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», надав [PERSON] кредит у розмірі 250\~000,00 дол. США, із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 11,40 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитними коштами шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 25.10.2026 р. В забезпечення виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за цим кредитним договором, 25.10.2006 р. між ЗАТ «ПУМБ» (ПАТ «ПУМБ») та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 21471, за умовами якого [PERSON] надала банку в іпотеку належну їй на праві приватної власності пятикімнатну квартиру під № 5, загальною площею 164,8 кв.м., яка знаходиться у будинку № 5 по вул. Троїцькій в м. Одесі. В звязку з тим, що [PERSON] не виконувала свої зобовязання за кредитним договором № 5053847 від 25.10.2006 р., ПАТ «ПУМБ» в січні 2012 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 09 жовтня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалене рішення у цивільній справі № 522/3881/13-ц за позовом ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого суд стягнув з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 5053847 від 25.10.2006 р. у розмірі 143415,66 дол. США та 68806,84 грн. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2015 року та додатковим рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року було змінено вищевказане рішення суду першої інстанції від 09 жовтня 2014 року у справі № 522/3881/13-ц, та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 5053847 від 25.10.2006 р. в сумі 133805,72 дол. США, зо складається із основного боргу по кредиту у розмірі 113690,61 дол. США та боргу по процентам у розмірі 20215,11 дол. США, неустойку у загальному розмірі 125381,89 грн. та штраф у розмірі 2500,00 дол. США, що складає 19939,25 грн. (по курсу НБУ станом на 20.10.2011р.). Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Статтею 589 ЦК України та статтею 20 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буле виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Пункти 4.7., 4.7.1., 4.7.2. укладеного між сторонами договору іпотеки від 25.10.2006 р. за р. № 21471 містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом переходу до іпотекодержателя на нерухоме майно що є предметом іпотеки, а саме, що у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Зазначене застереження, яке вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Пунктом 4.2. цього договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється способом за вибором іпотекодержателя, зокрема на підставі виконавчого напису нотаріуса. В звязку з невиконанням [PERSON] вищевказаного судового рішення, ПАТ «ПУМБ» подав до приватного нотаріуса [PERSON] заяву про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], та документи, що підтверджуються виникнення вказаного права згідно з переліком. Із поданих для державної реєстрації документів випливає, що вказана квартира є предметом іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 25.10.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за номером № 21471. Договір іпотеки укладений між ЗАТ "Перший Український [PERSON] банк" та [PERSON], в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за Кредитним договором № 5053847 від 25.10.2006 року. Через порушення боржником [PERSON] основного зобовязання іпотекодержатель прийняв рішення про задоволення власних вимог за рахунок предмета іпотеки в позасудовий спосіб, а саме: в порядку передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Як вбачається з наведеного законодавчого положення, для державного реєстратора необхідна наявність оцінки предмета іпотеки. Державний реєстратор не повинен бути експертом оціночної діяльності нерухомості, тому здійснює реєстраційні дії шляхом оцінки комплектності та належності документів. Відповідна оцінка наявна в матеріалах реєстраційної справи та міститься у Висновку про незалежну оцінку майна, виконану Асоціацією «УкрЕксПроБуд», сертифікат субєкта оціночної діяльності №704/15 виданий ФДМУ від 03.09.2015 року. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами відповідачів щодо того, що в нотаріуса як державного реєстратора не було підстав не приймати відповідну оцінку для цілей позасудового звернення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ «ПУМБ». Відповідно до п.1.4 договору іпотеки від 25.10.2006 р. за р. № 21471, іпотекодавець гарантує, зокрема, що укладання цього договору не порушує права третіх осіб, та що предмет іпотеки не є для іпотекодавця та членів його сімї тощо єдиним можливим місцем проживання. Відповідно до п.1.7.4. цього договору,без письмового погодження іпотекодержателя, іпотекодавець зобовязаний не надавати дозвіл на реєстрацію третіх осіб на житловій площі, що входить до складу предмета іпотеки. ПАТ «ПУМБ» не надав своєї згоди на реєстрацію будь-яких фізичних чи юридичний осіб в квартирі, що є предметом іпотеки за вказаним договором іпотеки. Таким чином, суд погоджується з доводами відповідачів стосовно того, що якщо відповідний обовязок при реєстрації дітей у відповідному житлі не було дотримано, тоді реєстрація та проживання неповнолітніх осіб не має братись до уваги, оскільки іпотекодавець, підписуючи договір іпотеки засвідчив протилежне, а подальші дії слід вважати такими, що здійснені з порушення зобовязальних норм та направлені на зловживання правом. Це значить, що ПАТ «ПУМБ» звертаючись до державного реєстратора для задоволення своїх вимоги розраховував, що іпотекодавець дотримується умов договору іпотеки та очікує виконання всіх обовязків, які в ньому визначені. Іпотекодавець же, реєструючи осіб у відповідному житловому приміщенні, зловживає своїм правом і порушує умови договору, та цим самим створює неправомірний запобіжник, який за дотримання умов договору і законодавства не був би наявний. Отже, шляхом неповідомлення достовірних відомостей та вчинення подальших дій, які нібито надають права третім особам, іпотекодавець, всупереч вимогам законодавства та умов договору іпотеки, створив неправомірний правовий статус у цих третіх осіб. З цього приводу Верховний Суд України у рішенні 6-2940цс15. Зазначає, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13 травня 1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі [PERSON] проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних; така практичність та ефективність можлива тільки тоді, коли субєкти права правомірно діють та не створюють штучних запобіжників для уникнення подальшої законної та правомірної відповідальності за невиконання умов договору. Приватний нотаріус Київського МНО [PERSON] на момент вчинення реєстраційних дій, виконував повноваження не нотаріуса, а державного реєстратора. Пунктом 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127, встановлено додаткові вимоги для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Зокрема, державному реєстратору потрібно надати завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Додаткові вимоги, які висуваються до державного реєстратора щодо реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, є остаточними, оскільки вищевказаними нормативно-правовими актами встановлено вичерпний перелік таких вимог. Жодних інших обовязкових додаткових вимог ніж ті, які передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і п. п. 1 та 2 пункту 57 згаданого Порядку № 1127, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки до державного реєстратора не висувається. Таким чином, під час виконання обовязків державного реєстратора, нотаріус, як спеціальний субєкт, керується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127. Отже, ПАТ «ПУМБ» було дотримано вимоги законодавства щодо надання вичерпного переліку документів, необхідних для реєстрації права власності на підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі, що надавало підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ПАТ «ПУМБ». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 2 ч. 4 даного Закону, відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав. Під час здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], рішенням №30002454 від 10.06.2016 року було відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на обєкт нерухомого майна, перенесено інформацію щодо обтяження, про яке зазначає позивач, до відкритого розділу, тому державним реєстратором не було порушено норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У зв'язку з наведеним суд доходить висновку, що ПАТ «ПУМБ» було дотримано вимоги законодавства щодо надання вичерпного переліку документів, необхідних для реєстрації права власності на підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі, що надавало підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ПАТ «ПУМБ», а приватний нотаріус [PERSON], виконуючи повноваження державного реєстратора виходив з того, що з урахуванням чинних на момент прийняття рішення норм права існує можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього. Таким чином, всі дії, які вчинялись приватним нотаріусом [PERSON] у процесі здійснення державної реєстрації у спірних правовідносинах, були вчинені відповідно до законодавства України, а безпосередньо державна реєстрація прав на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] була здійснена приватним нотаріусом [PERSON] з дотриманням всіх норм чинного законодавства України. Відмовляючи у задоволення позову, суд, у відповідності до ст.ст.79,84, 88 ЦПК України, стягує з позивача на корить ПАТ «ПУМБ» понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 148\~270,00 грн., повязані з оплатою правової допомоги. На підставі викладеного і

Outcome: approved