Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач ПАТ «Перший Український [PERSON]» (далі -ПАТ ПУМБ) звернулось до суду із вказаним позовом, який був уточнений 02.03.2016 року. В обґрунтування вимог вказує, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором, рішенням суду з нього стягнута заборгованість за договором, але відповідач не повертає Банку отримані грошові кошти. Зобовязання [PERSON] було забезпечено іпотекою, предметом якої є квартира [ADDRESS]. Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] за початковою ціною реалізацї 165 407 грн. Виселити з квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON] Стягнути судові витрати з відповідачів. Просив суд відстрочити виконання рішення суду на час дії Закону України Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд справи за його відсутності. Просив суд розглядати справу на підставі наявних у справі доказів, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про що свідчить особисто підписане рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення. Про причини неявки відповідачі суд не повідомили, заяв з проханням розглянути справу за їх відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від відповідачів до суду не надходило. Від представників третіх осіб, органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, Хортицького районного відділу у місті Запоріжжя управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до суду надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український [PERSON]» та [PERSON], було укладений кредитний договір № 5348729 від 12.04.2007 року, відповідно до умов якого Позивач надав [PERSON] кредит у сумі 24000,00 доларів США зі сплатою 11,9% річних, строком до 12.04.2027 року, для придбання квартири [ADDRESS], загальною площею 37,4 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості, з боржника стягнуто заборгованість за кредитним договором № 5348729 від 12.04.2007 року у сумі 21 960,59 дол. США та 85 688,26 грн. До цього часу рішення суду не виконано. З 12.12.2013 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом, а з 12.01.2014 року - за процентами. Станом на 14.10.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 23 692,25 долари США, з яких: 19 675,84 доларів США - заборгованість за кредитом, 4 016,41 доларів США - заборгованість за процентами за період з 12.01.2014 по 14.10.2015 року. Відповідно до умов укладеного між ПАТ ПУМБ та [PERSON] договору іпотеки №5348788 від 12.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №788, [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було передано в іпотеку позивачу квартиру за адресою: [ADDRESS], загальна площа: 37,4 кв.м., житлова площа: 17,0 кв.м. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов п. 1.1., 3.3. Іпотечного договору за рахунок Предмету іпотеки Позивач має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені, штрафи та всі інші суми, передбачені кредитним договором), а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, пов'язані із реалізацією прав, що випливають з Іпотечного договору (зокрема, але не виключно, пов'язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, включаючи витрати на оплату винагороди залученим експертам, організацію торгів, витрати на страхування,утримання та збереження Предмету іпотеки тощо). 07.09.2015 року ПАТ ПУМБ направило вимогу про усунення порушення основного зобовязання, яку [PERSON] отримав 19.09.2015 року. Зазначену вимогу [PERSON] не виконав, що є підставою для реалізації Позивачем права звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 38 Закону України Про іпотеку передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Пунктом 1.3. договору іпотеки сторони встановили ціну предмета іпотеки в розмірі 165 407,00 грн. 25.04.2016 року судом було призначено по справі судову оціночно-будівельну експертизу для визначення ринкової вартості квартири [ADDRESS]. Проте, 24.06.2016 року ТОВ Регіональне судово-експертне бюро повернуло до суду без виконання ухвалу про призначення експертизи, у звязку із несплатою [PERSON] вартості за проведення експертизи. У звязку із цим, суд визначає ціну продажу предмета іпотеки за ціною, вказаною в договорі іпотеки у розмірі 165 407 грн., оскільки інших даних про вартість квартири в ході розгляду справи здобуто не було. У частині 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до п. 1.7.4. Договору іпотеки [PERSON] не мав права реєструвати без письмового погодження з Банком третіх осіб на житловій площі, що входить до складу предмета іпотеки. Відповідно до пп.8,9, п.1.4 Договору іпотеки [PERSON] стверджував, що предмет іпотеки не є для нього та членів його сімї тощо єдиним можливим місцем проживання та/або сукупний дохід членів сімї достатній для придбання або найму іншого житла у разі звернення стягнення на предмет іпотеки; а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користуватися квартирою, що є предметом іпотеки. Незважаючи на це, в квартирі були зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дані особи підлягають виселенню разом із [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Проаналізувавши матеріали справи та позовні вимоги позивача, суд знаходить їх обґрунтованими, доведеними доказами по справі, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно та загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Предмет іпотеки квартира [ADDRESS] відповідає вимогам ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Позивач просив суд відстрочити виконання рішення на час дії даного Закону. Суд вирішив надати відстрочку виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів з квартири на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 8086,72 грн. у рівних частинах з [PERSON] та [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved