Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

В провадженні суду знаходилась справа за позовом фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди обладнання Ршенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, яке набуло чинності, позовні вимоги фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди обладнання задоволено частково й стягнуто з [PERSON] на користь фізичної особи - підприємця [PERSON] 25 050 грн. 00 коп. - заборгованості за договором оренди обладнання, 908 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 25 958 грн. 00 коп., у решті вимог відмовлено. ФОП [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду по вказаній справі, посилаючись на те, що нею подана заява про збільшення позовних вимог 18 травня 2021 року, зокрема в частині заборгованості по орендній платі за період з 11.10.2020 року по 18.05.2021 року: 219 днів х 150 грн./доба в сумі 32 850 грн. 00 коп., заборгованості по неустойці за період з 15.01.2021 року по 18.05.2021 року: 123 днів х 150 грн. х 2/доба - 1 500 грн. 00 коп. - гарантійний платіж. Проте, ухвалюючи рішення, суд вирішив позовні вимоги про стягнення заборгованості частково за період по 11.02.2021 року, тобто у первинній редакції, без врахування заяви позивача про збільшення позовних вимог, згідно якої була заявлена вимога про стягнення суми заборгованості за період по 18.05.2021 року включно. Тому просить вирішити позов в частині стягнення заборгованості за період з 12.02.2021 року по 18.05.2021 року (в частині нерозглянутих судом вимог, викладених в заяві про збільшення позовних вимог), з яких 14 440 грн. 00 коп. - розмір заборгованості по орендній платі за період з 12.02.2021 року по 18.05.2021 року (96 днів х 150 грн./доба), 28 800 грн. 00 коп. - заборгованості по неустойці з 12.02.2021 року по 18.05.2021 року (96 днів х 150 грн./2 доба). 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони в судове засідання не з"явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду), смс-провідомленням, проте їх неявка відповідно до ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду даного процесуального питання. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких обставин, з урахуванням положення 270 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути заяву за відсутності сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зміст позовних вимог, рішення суду, його вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, приходить до висновку про часткове задоволення заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (ч.1 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст. 270 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2021 року, яке набуло чинності, позовні вимоги фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди обладнання задоволено частково й стягнуто з [PERSON] на користь фізичної особи - підприємця [PERSON] 25 050 грн. 00 коп. - заборгованості за договором оренди обладнання, 908 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 25 958 грн. 00 коп., у решті вимог відмовлено. ФОП [PERSON] звернулась до суду із заявою від 18 травня 2021 року про збільшення позовних вимог, зокрема в частині заборгованості по орендній платі за період з 11.10.2020 року по 18.05.2021 року: 219 днів х 150 грн./доба в сумі 32 850 грн. 00 коп., заборгованості по неустойці за період з 15.01.2021 року по 18.05.2021 року: 123 днів х 150 грн. х 2/доба - 1 500 грн. 00 коп. - гарантійний платіж (а.с. 34). Тобто ухвалюючи рішення, суд вирішив позовні вимоги про стягнення заборгованості частково за період по 11.02.2021 року включно у первинній редакції, без врахування заяви позивача про збільшення позовних вимог, згідно якої була заявлена вимога про стягнення суми заборгованості за період по 18.05.2021 року включно. На підставі п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, а також з урахуванням заяви позивача від 18 травня 2021 року про збільшення позовних вимог, наявні підстави для вирішення судом цим додатковим рішенням позову ФОП [PERSON] в частині стягнення заборгованості за період з 12.02.2021 року по 18.05.2021 року, тобто в частині нерозглянутих судом вимог, викладених в заяві про збільшення позовних вимог від 18 травня 2021 року, з яких 14 440 грн. 00 коп. - розмір заборгованості по орендній платі за період з 12.02.2021 року по 18.05.2021 року (96 днів х 150 грн./доба), 28 800 грн. 00 коп. - заборгованості по неустойці з 12.02.2021 року по 18.05.2021 року (96 днів х 150 грн./2 доба), всього - 43 200 грн. 00 коп. Водночас до вимоги про стягнення пені суд застосовую ч.3 ст. 551 ЦК України, оскільки розмір пені, нарахований позивачем, значно перевищує розмір збитківй встановлює пеню у розмірі, який не перевищує розміру збитків, й визначає у розмірі 14 440 грн. 00 коп., який дорівнюватиме розміру заборгованості по орендній платі - 14 440 грн. 00 коп. Так, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно, із урахуванням належних та допустимих доказів про предмет доказування, положення ЦК України про договір найму (оренди), ч.3 ст. 551 ЦК України наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 14 440 грн. 00 коп. - заборгованості по орендній платі за період з 12.10.2020 року по 18.05.2021 року (96 дні х 150/доба), 14 440 грн. 00 коп. - розміру заборгованості по неустойці за період з 12.02.2021 року по 18.05.2021 року (96 днів х 150 х 2 /доба), а всього - 28 880 грн. 00 коп. (14 440 грн. 00 коп. + 14 440 грн. 00 коп.). Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст. 270 ЦПК України). На підстави вищевикладеного, ч.3 ст. 551 ЦК України,

Outcome: approved