Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулись до суду з позовом до Сколівської міської ради, Сколівської районної ради Львівської області та [PERSON], з участю третіх осіб комісії Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих, служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації, державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори про визнання нечинними рішень, недійсними свідоцтва про право власності та свідоцтв про право на спадщину за законом. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 1976 року проживає в однокімнатній квартирі одноквартирного житлового будинку по [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області, яка була виділена його матері. Під час приватизації вказаної квартири у 2013 році, вони дізнались про те, що власником даного нерухомого майна є [PERSON], який набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті родини [PERSON], яким дане майно було повернуто, як реабілітованим рішенням комісії Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих від 15.05.1992 року. Вважає вказане рішення та рішення Сколівської міської ради від 08.09.1992 року № 105 про зняття з балансу будинку [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області та оформлення права власності на вказаний житловий будинок на ім`я [PERSON] з подальшою реєстрацією у Стрийському МБТІ, а також свідоцтва про право власності, видане на ім'я реабілітованого [PERSON] та свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих спадкоємцям реабілітованого незаконними та такими, що порушують його права, відтак просить визнати їх нечинними та скасувати. Одночасно просили поновити строк звернення до суду. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Сколівської міської ради у судовому засіданні при вирішенні спору посилався на розсуд суду. Представник відповідача Сколівської районної ради у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила посилаючись на те, що оскаржувані рішення щодо повернення майна спадкоємцям реабілітованого та оформлення права власності на дане майно прийняті відповідно до вимог Закон України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», з урахуванням конкретних обставин, зокрема встановлення факту належності житлового будинку [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області сім`ї [PERSON], факту конфіскації цього будинку, те що будинок зберігся та перебуває на балансі будинкоуправління, тобто не знаходиться у власності інших осіб, а тому не вважався зайнятим. За таких обставин вважає, що жодних правових підстав для скасування рішень немає, а тому у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Представник [PERSON] подала до суду заперечення, в якому зазначила, що оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення № 15 від 15.05.1992 року будинок по [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області не перебував у власності інших осіб, не був перебудований у нежилу будівлю чи суттєво перебудований, комісією Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих правомірно було винесено зазначене рішення. Окрім того, вказала, що оформлення спадкових прав на зазначений будинок відбувалося в порядку визначеному чинним на момент прийняття спадщини кожним із спадкоємцем законодавством, що регулює спадкове право та при цьому жодним чином не були порушені права позивача, оскільки такий не був та не є на даний час власником квартири в будинку [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області. З огляду на це просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник комісії Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих у судовому засіданні при вирішенні спору посилалася на розсуд суду. Представник служби у справах дітей просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів неповнолітньої [PERSON], при вирішенні спору посилався на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачі зареєстровані та проживають в однокімнатній квартирі одноквартирного житлового будинку по [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області, яка була надана матері позивача [PERSON] рішенням Сколівської міської ради від 12.012.1975 року № 133 на підставі ордеру № 14 від 30.01.1976 року, що свідчить про те, що позивачі на законних підставах вселились у спірну квартиру, в якій проживають і на даний час. З копії рішення комісії Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих від 15.05.1992 року № 15 вбачається, що спадкоємцям реабілітованого [PERSON] за їх заявою було повернуто вилучене у них майно - будинок по [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області. На виконання рішення комісії Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих № 15 від 15.05.1992 року виконавчим комітетом Сколівської міської ради було прийнято рішення від 08.09.1992 року № 105 про зняття з балансу будинку [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області та оформлення права власності на вказаний житловий будинок на ім`я [PERSON] з подальшою реєстрацією у Стрийському МБТІ. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» Вилучені будівлі та інше майно по можливості (якщо будинок незайнятий, а майно збереглося) повертаються реабілітованому або його спадкоємцям натурою. При відсутності такої можливості заявнику відшкодовується вартість будівель та майна. Згідно пункту 9 Постанови ВРУ Про тлумачення Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" N 3812-XII від 24.12.1993, можливість повернення реабілітованому будинку (його частини) в натурі вирішується з урахуванням конкретних обставин: правомочного проживання там громадян, більшого порівняно з його вартістю розміру затрат на перебудову, потреби у продовженні його використання для соціальних потреб (дитячих закладів, лікарень тощо). Не можуть бути повернені жилі будівлі, будинки реабілітованому (його спадкоємцям першої черги), якщо первинному набувачу вони були передані правомірно, знаходяться у його власності або перебудовані у нежилі будівлі чи суттєво перебудовані. В судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачами, що на момент прийняття оскаржуваного рішення будинок по [ADDRESS] у м. Сколе Львівської області був зайнятий, оскільки там проживала родина [PERSON], а тому таке майно не підлягало поверненню. Однак, не зважаючи на цю обставину комісія Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих прийняла оскаржуване рішення без урахування конкретних обставин справи, всупереч вимогам Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні». Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що на момент прийняття комісією Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих оскаржуваного рішення вони були членами даної комісії, зазначили, що засідання комісії відбувалися за заявою реабілітованого або його спадкоємців на підставі довідки про реабілітацію та архівної справи, визначався обсяг конфіскованого майна, яке підлягало поверненню, з`ясовувалось чи перебуває майно у власності інших осіб. У зв`язку з тим, що пояснення вказаних свідків містять виключно інформацію, що стосується загального порядку роботи комісії Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих, без урахування обставин щодо прийняття оскаржуваного рішення № 15 від 15.05.1992 року, судом такі до уваги не беруться. Суд також не бере до уваги пояснення свідка [PERSON], оскільки на момент винесення оскаржуваного рішення вона не була членом комісії з питань поновлення прав реабілітованих відтак обставини його прийняття їй невідомі. Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що оскаржуване рішення комісії Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих від 15.05.1992 року № 15 прийняте всупереч вимогам Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», без урахуванням конкретних обставин, зокрема того, що майно було зайнятим сім'єю [PERSON] на законних підставах з 1976 року, а тому не підлягало поверненню в натурі, відтак вказане рішення підлягає скасуванню. Оскільки позовні вимоги щодо визнання нечинним та скасування рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради від 08.09.1992 року № 105 і визнання недійсними свідоцтва про право власності, видане на ім`я реабілітованого [PERSON], та свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих спадкоємцям реабілітованого, є похідними від позовної вимоги про визнання нечинним та скасування рішення комісії Сколівської районної ради з питань поновлення прав реабілітованих від 15.05.1992 року № 15, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є підставними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved