Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

До суду з зазначеною заявою звернулась позивач, яка в її обґрунтування зазначила, що вона та відповідач перебували у шлюбі з 06.09.1997 року до 22.09.1998 року. Від шлюбу мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не утримує та не піклується про дитину. Син являється студентом першого курсу денного відділення Державного економіко-технологічного університету транспорту. На його утримання необхідні кошти. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на дитину, яка продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.09.1998 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 8). Згідно довідки № 23 від 05.02.2015 року, [PERSON], 1998 року народження, навчається у Державному економіко-технологічному університеті транспорту на першому курсі денного відділення. Навчається з 01.09.2014 року, термін закінчення навчання 30.06.2018 року (а.с. 10). Оскільки [PERSON] навчається в учбовому закладі, він потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є його батьком, повинен надавати таку допомогу. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає можливим стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн., звільнивши від сплати [PERSON] Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 10, 11, 88, 213-215 ЦПК України ,

Outcome: approved