Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем з 24 лютого 2009 року у них народились спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім'ї, добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та може працювати й отримувати заробітну плату. А тому позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів в примусовому порядку. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не вказав, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв. Враховуючи, що судові повістки направлені відповідачу за адресою його місця проживання, тому судовий виклик, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається вручений [PERSON] належним чином. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин та враховуючи, що передумов для відкладення розгляду справи немає, суд вирішує справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи у відсутність сторін та їх представників. Суд, врахувавши позицію сторін та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області №227/2646/12 від 13.11.2012р. За час проживання однією сім'єю у них народилися спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з довідки № 419 виданої Широкогребельською сільською радою Хмільницького району Вінницької області 29.03.2016р. неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають разом із позивачем та перебувають на її на утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд згідно ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що є істотною обставиною. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з тим, що відповідач записаний батьком вищезазначених дітей, які проживають із позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд враховує ту обставину, що доказів, які б спростовували вимоги позивача відповідачем не надано. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Outcome: approved