Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що являється матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 25 лютого 2016 року. З 01.06.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 серпня 2015 року було розірвано. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач з народження дитини не бере участі у його вихованні та утриманні, у зв`язку з чим змушена була порушити питання про стягнення з нього аліментів в примусовому порядку і рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15 липня 2014 року з відповідача були стягнуті аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно. Аліментів від відповідача на утримання сина позивач так і не отримувала, внаслідок чого рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.05.2015 року з відповідача на її користь було стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів, яку відповідач так і не сплатив. З травня 2014 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, з дитиною не спілкується, не телефонує, не цікавиться його життям та здоров`ям, матеріальної допомоги дитині не надає, що шкодить інтересам дитини, який позбавлений батьківської турботи. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить винести рішення про позбавлення відповідача батьківських прав щодо її сина [PERSON] , а також стягнути на її користь судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., витрати за надання правничої домоги адвоката за оформлення позову до суду в розмірі 600 грн., та витрати на оплату правничої допомоги по веденню справи в суді з розрахунку 500 грн. за кожну годину . Відповідно до п.2 ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Представник позивача адвокат Романова Н.І. в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на підстави викладені в позові, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] по довіреності від 07 липня 2018 року зареєстрованої за реєстровим №2667, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав визнала повністю та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явилися, 25.11.2019 року подали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та вважають за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] [INFO] , проти задоволення заяви не заперечують. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 серпня 2015 року було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 25 лютого 2016 року, [PERSON] народився [INFO] і його батьком є [PERSON] , мати- [PERSON] . Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо малолітнього сина [PERSON] [INFO] виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області №12/11-02-03/19 від 11.06.2019 року, як органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо його малолітнього сина [PERSON] [INFO] , у зв`язку з тим, що він не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини та не бажає приймати участь у його вихованні. Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник відповідача позов визнала, та визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання представником відповідача позову може бути прийнято судом, тому відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду, позивач відповідно до договору про надання правничої допомоги №13 від 07.06.2016 року та згідно квитанції до прибуткогого касового ордера №26 від 07.06.2019 року понесла витрати за оформлення позову про позбавлення батьківських прав в розмірі 600 гривень, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь витрати на оплату правничої допомоги по веденню справи в суді з розрахунку 500 грн. за кожну годину не підлягає до задоволення, оскільки представник позивача не приймала участі у підготовчому засіданні. Оскільки позов представником відповідеча визнано на стадії підготовчого судового розгляду до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, а з відповідача стягнути 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь позивача на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved