Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Заявник 14.07.2020 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка на час своєї смерті постійно проживала разом із заявником, за адресою: [ADDRESS] . Факт постійного проживання із матір`ю підтверджується Актом ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» від 16.03.2020 року, довідкою про склад сім`ї виданою ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» від 18.03.2020 року. В листопаді 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу з питання видачі свідоцтва про право на спадщину. 25.05.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , з підстав відсутності можливості встановити коло спадкоємців померлої, які прийняли спадщину після її смерті. В судове засідання заявник не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Територіальної громади в особі Житомирської міської радине з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, судом визнано можливим розглядати справу у відсутність сторін, що не з`явились в судове засідання. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Згідно Акту ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» від 16.03.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживав з грудня 2014 року по січень 2017 року з своєю матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» 18.03.2020 року [PERSON] , станом на [INFO] проживав разом з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно Заповіту від 05.06.2015 року, посвідченого нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльожою В.В., [PERSON] [INFO] заповіла належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.А. від 25.05.2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , з підстав відсутності можливості встановити коло спадкоємців померлої, які прийняли спадщину після її смерті. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 2 ч. 1ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту родинних відносин повинно бути зазначено причини неможливості відновлення або одержання документів, що посвідчують цей факт. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, п.1 ч.1 ч.2 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно п. 2. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року" Про судову практику у справах про спадкування" якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п.23 Постанови якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що, заявник разом зі спадкодавцем проживали однією сім`єю в одному житлі, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто відповідно до положень ч. 2 ст. 3 СК України були однією сім`єю. На підставі викладеного,

Outcome: approved