Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Рада 6» посилаючись на те, що відповідач є власником квартири №[ADDRESS], загальною площею 311 м2. Житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок є ТОВ «РАДА 6». Тарифи на послуги з утримання будинку затверджено розпорядженнями КМДА №591 від 19.06.2015 року та №386 від 03.04.2017р.. Між ТОВ «РАДА 6» та відповідачем договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території укладено не було. За період з 01.08.2016 року по 30.11.2017 року в результаті несплати за належним чином надані послуги за відповідачем утворився борг в розмірі 29840,45 грн.. За період несплати відповідачем за житлово-комунальні послуги від нього на адресу позивача не надходило жодних актів-претензій та заяв, що свідчить про те, що позивач надавав дані послуги належної якості, а відповідач їх споживав. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку становить 2185,46 грн.. Формула здійснення розрахунку інфляційних втрат за місяць: І = si * s, де І - сума інфляційних втрат, si - відсоток місячних інфляційних втрат (сума здешевлення), s - сума заборгованості. Розмір 3 % річних з простроченої суми відповідно до розрахунку становить 544,76 грн.. Розрахунок 3 % річних розраховується за формулою: R=X*3%/365*Y, де R-розмір 3 % річних; Х-загальна сума боргу; Y-кількість днів прострочення. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 29840,45 грн. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 2185,46 грн., 3 % річних - 544,76 грн. та судовий збір - 1762 грн.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що між ТОВ «РАДА 6» та відповідачем договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території укладено не було, так як відповідач не бажає його укладати, житлово-комунальні послуги вона споживає, проте не сплачує за це тривалий час. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про місце і час його проведення, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] направив до суду відзив на позов (а. с. 61-64), в якому зазначено, що відповідач є власником квартири №168, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лесі Українки, 7-Б, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.10.2009 року. Позивачем безпосередньо в позовній заяві підтверджено відсутність укладеного договору із відповідачем стосовно надання останньому житлово-комунальних послуг, що в свою чергу повністю виключає наявність будь-яких зобов'язань між сторонами. Позивач не надавав відповідачу житлово-комунальні послуги. Зокрема, до позовної заяви не додано жодних доказів стосовно надання таких послуг. Додатковим підтвердженням неотримання відповідачем будь-яких послуг від позивача, є те, що відповідач фактично проживає за іншою адресою, а саме: Київська обл., смт. Ставище, вул. Г. Кравченка, 62, що в свою чергу підтверджується відміткою в паспорті. Водночас, до позовної заяви додані копії розпоряджень КМДА, якими затверджені тарифи на комунальні послуги. Однак, сам факт прийняття таких розпоряджень не свідчить про фактичне надання житлово-експлуатаційною організацією всього переліку послуг, які входять в структуру тарифів. Відсутність належним чином оформлених договірних відносин між сторонами підтверджує відсутність між ними будь-яких правовідносин (зобов'язань) щодо житлово-комунальних послуг та як наслідок вказують на неможливість прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, які в свою чергу не надавалися. Позивачу нарахована заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2016 року по 30.11.2017 року. До позовної заяви додано розрахунок заборгованості, в якому зазначено термін оплати наведених нарахувань, однак, не наведено жодних відомостей, що свідчать про підстави нарахування відповідачу заборгованості за житлово-комунальні послуги. В позовній заяві відсутня будь-яка деталізація стосовно видів житлово-комунальних послуг, за які здійснено нарахування заборгованості, разом із щомісячним розрахунком та відповідністю нарахувань до встановлених тарифів (на період з 01.08.2016 року по 30.11.2017 року). В позовних матеріалах не міститься будь-яких доказів стосовно наявності правових підстав для нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги за вказаний період, не конкретизовано в розрахунку заборгованості безпосередньо за які види житлово-комунальних послуг у відповідача наявний борг, а також який обсяг (кількість) послуг наданий позивачем на користь відповідача. В позовній заяві не зазначено про кількість та період перерв, які існували під час надання (за твердженнями позивача) вищевказаних послуг, зокрема, з метою проведення ремонтних, профілактичних робіт та інших заходів, за період з 01.08.2016 року по 30.11.2017 року. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, оголосивши відзив на позов представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є власником квартири №[ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а. с. 8-10), зареєстрована за адресою: [INFO] (а. с. 11-15). Відповідно до копії акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 15.12.2008 року житловий будинок в м. Києві по бульв. Л. Українки № 7-Б прийнятий в експлуатацію та житлово-експлуатаційною організацією, який його обслуговує визначено ТОВ «Рада 6» (а. с. 16-19). Між ТОВ «РАДА 6» та відповідачем договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території не укладено. Із змісту розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги: 29840,45 грн. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 2185,46 грн., 3 % річних - 544,76 грн. (а. с. 7). Тарифи на житлово-комунальні послуги затверджено розпорядженнями КМДА №591 від 19.06.2015 року та №386 від 03.04.2017р. (а. с. 20-21). ТОВ "Рада 6" зареєстроване, предметом і ціллю його діяльності є, зокрема надання житлово-комунальних послуг, що вбачається із змісту його статуту (а. с. 30-40). Стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із [PERSON] на користь ТОВ «Рада 6» уже було предметом розгляду в суді. Так, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року задоволено позов ТОВ «Рада 6» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2017 року дане рішення залишено без змін (а. с. 22-28). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником квартири №[ADDRESS]. Цей будинок прийнятий в експлуатацію 15 грудня 2008 року та житлово-експлуатаційною організацією, який його обслуговує визначено ТОВ «Рада 6». Отже, ТОВ «Рада 6» має права, передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), у тому числі одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та котрий кореспондується з обов'язком споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, що передбачений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідач не виконувала свої зобов'язання щодо оплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг за період з 01 серпня 2016 року по 30 листопада 2017 року як власник квартири, внаслідок чого виникла заборгованість перед ТОВ «Рада 6» у розмірі: 29840,45 грн. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 2185,46 грн., 3 % річних - 544,76 грн.. Згідно із ст. ст. 66, 67, 68 ЖК України особи, які користуються жилими приміщеннями в будинку державного і громадського житлового фонду, зобов'язані щомісячно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року №572 власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Наявність заборгованості у відповідача як власника квартири №[ADDRESS], за отримані житлово - комунальних послуги знайшла своє підтвердження під час розгляду справи та такі висновки не спростовані стороною відповідача. Посилання на відсутність укладеного між ТОВ «Рада 6» та відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг, як на підставу несплати за житлово-комунальні послуги, не звільняє відповідача від обов'язку здійснювати оплату вартості отриманих житлово-комунальних послуг за законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто виконавець та споживач житлово - комунальних послуг є взаємозобов'язаними по укладенню відповідного договору. Даний обов'язок споживача кореспондує і з його обов'язком як власника майна по його утриманню, що закріплений у ст. 322 ЦК України. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), комунальні послуги надаються безперебійно. Також, в ст. 18 даного Закону (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) вказано, що у разі порушення виконавцем умов Договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень. Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей щодо надсилання відповідачем на адресу ТОВ «Рада 6» будь - яких актів-претензій чи заяв, що свідчить про те, що позивачем надано дані послуги належної якості, а відповідач їх споживала та вартість отриманих послуг не сплачувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Сам факт надання ТОВ «Рада 6» житлово-комунальних послуг по будинку № 7-Б по бульв. Л. Українки в м. Києві підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2014 р. у справі №910/7446/14 та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.04.2015 р. у справі №757/17486/14-ц, про що зазначено в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2017 року (а. с. 22-28). Посилання відповідача у відзиві на позов на ту обставину, що вона не зобов'язана сплачувати заборгованість за житлово - комунальні послуги, оскільки не проживає у [INFO], а проживала та проживає за іншою адресою, є безпідставними. Відповідно до ст. 162 ЖУ Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 66 ЖК УРСР встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Виходячи з вищенаведеного, витрати на утримання житла зобов'язані оплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. В листі Житлово-комунальної інспекції від 02.11.2010 р. за вих. №23/4883 «Щодо проведення перерахунків на послуги з центрального опалення в разі надання їх не в повному обсязі, зниження якості та щодо оплати за житлово-комунальні послуги в разі відсутності споживача» зазначається, що розмір нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій не залежить від того, проживає особа в квартирі (власник або наймач) чи ні. Тарифи розраховуються окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно- гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що передбачений додатком до Порядку. Оплата цих послуг повинна здійснюватися з моменту отримання права власника на квартиру. Тобто зменшення розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в разі відсутності споживача, чинним законодавством не передбачено. Таким чином, утримання будинку та прибудинкової території проводиться з метою збереження та належного безпечного функціонування житла, а тому ТОВ «Рада 6» законно здійснювало та здійснює нарахування відповідачу плату за житлово-комунальні послуги. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13 споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги , якщо вони фактично користуються ними. Отже, незалежно від місця проживання відповідача, вона як власник квартири зобов'язана утримувати належну їй квартиру, сплачувати плату за житлово-комунальні послуги, оскільки такий обов'язок покладений на неї законом. Відповідач не надала суду доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості здійснений позивачем. Посилаючись на неправильність та невідповідність даного розрахунку, відповідач свої розрахунки, які вважає вірними не наводить. Суд погоджується із наданим стороною позивача розрахунком в обґрунтування нарахування заборгованості та бере його до уваги. Даний розрахунок не був спростований відповідачем. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і їх слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі: 29840,45 грн. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 2185,46 грн., 3 % річних - 544,76 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 гривні (а. с. 2-3).

Outcome: approved