Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] (далі-позивачка) з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] (далі-відповідач) частини вартості спільного сумісного майна подружжя у розмірі 15 тис. грн.., які вони витратили за час перебування у шлюбі на погашення кредиту за придбаний автомобіль. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 квітня 2014 року рішення Світловодського міськрайонного суду від 13 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 січня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд. До початку розгляду справи по суті від представника позивача - адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та заява позивачки про зменшення позовних вимог, а саме про стягнення на її користь з відповідача 7 000 (сім тисяч) грн. компенсації частки витрат на придбання спільного сумісного майна. Від представника відповідача - адвоката [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог в розмірі 7 000 грн. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд визнає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні були досліджені такі докази: - копія витягу з реєстру обтяжень рухомого майна, автомобіля ВАЗ 21104, д.н. [NUMBER], що належить [PERSON]; - копія рішення Світловодського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року, про розірвання шлюбу між сторонами по цій справі, яким було встановлено, що шлюбні відносини між сторонами тривали до січня 2010 року та були припинені; - письмова інформація ТОВ "ПростоФінанс" щодо отриманого відповідачем кредиту та сплачених сум за договором; - копія договору купівлі - продажу транспортного засобу; - копії договору кредитування та графіку платежів. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною 1 статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. В судовому засіданні встановлено, що сторони 20 вересня 1999 року уклали шлюб, який було зареєстровано Великоскелівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області, актовий запис №3. За час перебування у шлюбі подружжям за договором купівлі-продажу від 11 вересня 2008 року придбано транспортний засіб ВАЗ 21104, державний реєстраційний номер [NUMBER], який було зареєстровано за [PERSON] Грошові кошти на придбання цього автомобіля подружжя отримало за кредитним договором, укладеним у 2008 році між [PERSON] і товариством з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» (а.с.55-57). Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно частини 1 статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Не досягши із відповідачем згоди щодо поділу автомобіля, позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь частину грошових коштів, що сплачені подружжям в рахунок погашення кредиту. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України і статтею 372 ЦК України. Так, відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з нормами 1, 2 статі 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи (пункт 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] фактично заявлено вимоги про поділ майна подружжя - автомобіля, шляхом стягнення на її користь грошових коштів, адже це майно після розірвання шлюбу залишилося у [PERSON] Відповідач визнав уточнені позовні вимоги про стягнення з нього 7 000 грн. частки вартості спільного майна, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню як обґрунтовані. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати в справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved