Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та додаткових витрат на розвиток творчих та пізнавальних здібностей, мотивуючи тим, що 04.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.03.2012 року шлюб розірвано, дітей залишено на проживання з позивачкою. Як під час шлюбу так і після його розірвання відповідач належної матеріальної допомоги дітям не надає, вихованням дітей взагалі не займається, про їхній духовний та фізичний розвиток не дбає. Відповідач неофіційно працює у Росії (в Санкт-Петербурзі) на будівництві, має мінливий, однак, у великих розмірах дохід, інших дітей на утриманні та будь-яких стягнень по виконавчих документах у нього немає, а тому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти щомісячно в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину до досягнення повноліття. Крім цього, син [PERSON] відвідує гурток для розвитку творчості та пізнавальних здібностей, що потребує додаткових витрат, а саме по 350 грн. щомісячно. Також позивачка оплачує відвідування дошкільного садочку, в розмірі 160 грн., а тому просила стягнути з відповідача кошти на додаткові витрати на розвиток творчих та пізнавальних здібностей дітей в розмірі 3000 гривень. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.20-22, 36, 37, 43). З урахуванням положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії свідоцтв про народження серія [NUMBER], виданого 25.07.2006 року (а.с.8) та серія [NUMBER], виданого 09.01.2008 року(а.с.7) сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням наведених положень та доводів про те, що відповідач не має постійного доходу, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Оскільки, малолітній [PERSON], [INFO] відвідує гурток по розвитку творчо-пізнавальних здібностей ТС «Винахідник», що потребує додаткових витрат, а саме 350 грн. щомісячно, крім цього, позивачка оплачує відвідування донькою [PERSON] дошкільного садочку, в розмірі 160 грн., а тому з відповідача слід стягнути кошти на додаткові витрати на розвиток творчих та пізнавальних здібностей дітей, що документально підтверджені (а.с.9-11) в розмірі 3000 гривень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття., починаючи з 09.04.2014 року. Стягнути з відповідача на користь позивачки одноразово кошти на додаткові витрати на розвиток творчих та пізнавальних здібностей дітей в розмірі 3000 гривень. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 234,60 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved