Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

До Ірпінського міського Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, в якій зазначено, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, але подружнє життя не склалось, томі шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Режим окремого проживання між позивачем та відповідачем був встановлений ще до розірвання шлюбу відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20.07.2017 у справі № 367/252/17. Після розлучення син проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Син також зареєстрований за вказаною адресою згідно дозволу, наданого рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області без згоди батька № 210/19 від 23.10.2018. Зазначена квартира належить батьку позивача. Фактично позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . В квартирі також проживає чоловік позивача, який піклується про дитину. Відповідач проживає окремо, його зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . З моменту народження дитини, відповідач не бачив сина жодного разу, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, життям дитини не цікавиться взагалі, матеріально не допомагає. А тому, позивач була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. На підставі вказаного рішення суду, відкрито виконавче провадження. Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів. Станом на 14.12.2020, розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 81161,29 грн. Вказує про те, що має стабільний дохід від власної господарської діяльності як фізична особа-підприємець. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та її представники просили задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання представник третьої особи - Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, не з`явився, до суду направили, заяву в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, а також надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20.07.2017 у справі № 367/252/17 встановлено режим окремого проживання між [PERSON] та [PERSON] за зареєстрованими адресами їх проживання. Шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення син проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрований за вказаною адресою згідно дозволу, наданого рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області без згоди батька № 210/19 від 23.10.2018. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. На підставі вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження. Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів. Станом на 14.12.2020, розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 81161,29 грн. Позивач має стабільний дохід від власної господарської діяльності як фізична особа-підприємець, що стверджується випискою з ЄДР, податковими деклараціями за 22019, 2020 роки. Згідно свідоцтва про шлюб, 20.07.2019 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.02.2021, затвердженого начальником Служби у справах дітей та сім`ї, дитині в квартирі за адресою: [ADDRESS] , створені всі необхідні умови для проживання. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 15.06.2021 № 85/22, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому, є передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини. На підставі ст.ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved