Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO]. Заявниця посилається на те, що перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі до 08.06.1993 року. Після розірвання шлюбу, продовжили з [PERSON] проживати однією сім'єю, вели спільний сімейний бюджет. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Заявник, відповідно до ст.1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є дванадцятеро спільних дітей заявниці і [PERSON], але від прийняття спадщини вони відмовилися. Встановлення даного факту заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання оформлення спадщини. У судовому засіданні заявниця [PERSON] доводи заяви підтримала, представник зацікавленої особи - Костопільської міської ради в судове засідання не заявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заяви про встановлення факту міська рада не заперечує. Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого [INFO] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Згідно з ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сімою складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1973 року по 08 червня 1993 року. Після офіційного розірвання шлюбу, сторони продовжили проживати як сім'я. Факт проживання однією сім'єю спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] після розірвання шлюбу, тобто з 08 червня 1993 року по день смерті [PERSON], підтверджується зібраними у справі доказами. Допитані судом свідки: діти покійного [PERSON] та заявниці - [PERSON], [PERSON], сусіди - [PERSON], [PERSON], показали, що дійсно [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON], аж до його смерті, вели спільне господарство та мали спільний побут. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість показань свідків. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Відповідно до наданої довідки КП "Костопільське будинкоуправління" від 01.07.2016 року за №564 вбачається, що заявниця та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], останній помер [INFO] і до дня смерті проживав однією сім'єю з [PERSON] Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], необхідне заявниці для подальшого прийняття спадщини після померлого. Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту проживання осіб однією сім'єю та виникнення між ними майнових прав, це згідно зі п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України може зробити суд у порядку встановлення юридичного факту. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], що передбачено ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved