Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття із дня подання заяви з дня подання заяви. В обгрунтування позову вказує, що вона, [PERSON], перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбних відносинах з 20 вересня 2006 року. 25 червня 2016 року рішенням Роменського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу є неповнолітніх діти - син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Ще до розірвання шлюбу з листопада 2015 року відповідач проживає окремо від них і сумісного господарства з позивачем не веде. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, він спроможний сплачувати аліменти, оскільки працює директором ТОВ «ТЕХНО-ВОЛЯ» в м. Брвари Київської області. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Місце проживання дітей ними визначено, вони залишаються проживати разом з нею. Відповідач [PERSON] в письмових запереченнях позовні вимоги прохав задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. 00 коп. щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення ним повноліття. Вважав, що не може бути задоволена позовна вимога про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття в розмірі 1/2 від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 50 % від прожиткового мінімуму відповідного віку. Вказав, що факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам. Зокрема, не відповідають дійсності твердження позивача про те, що він жодного утримання на дітей не надавав та не надає. В усній домовленості з позивачем було вирішено, що малолітній [PERSON], [INFO] буде проживати із ним, а [PERSON], [INFO] залишиться проживати з позивачем. На даний час, цей син проживає з ним, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 11.10.2017 року, складеним депутатом Броварської міської ради та актом обстеження умов проживання №339 від 13.10.2017 року складним службою у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради. Після розірвання шлюбу з позивачем, він продовжував надавати своїм малолітнім дітям матеріальну допомогу, але ніяких розписок з колишньої дружини не брав. Вважає, що твердження позивача не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про не виконання ним обов'язків з утримання малолітніх дітей та не надання їм матеріальної допомоги. Щодо матеріального становища зазначає, що на даний час він працює та має постійний дохід, розмір доходів 3400 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою виданою ТОВ «Техно-Воля». Враховуючи матеріальний стан позивача як одержувача аліментів вважає, що справедливий розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде становити 900 грн. 00 коп. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила задоволити, підтвердила обставини вказані в обґрунтування позовних вимог. Крім цього пояснила, що свідоцтва про народження [PERSON] в неї немає, бо воно у відповідача. Вона просить стягувати з відповідача аліменти по 1/4 частці від його заробітку на кожну дитину. Вона визнає ту обставину, що її син [PERSON] з травня 2017 року проживає з відповідачем - [PERSON] На сьогодні органом опіки та піклування вирішується питання щодо місця проживання обох дітей з нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав викладених ним в запереченні проти позову. Суду пояснив, що старший син проживає з ним з травня 2017 року. Він визнає ту обставину, що [PERSON] мати [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, і в свідоцтві про народження його батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 вересня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 606. У рішенні суду вказано, що [INFO] року народився [PERSON], а 08 квітня 2010 року - [PERSON] і їх батьками в свідоцтві про народження вказані - [PERSON] та [PERSON]. З довідки сімейного лікаря від 02.03.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], домашня адреса (адреса місця проживання) [ADDRESS] отримав щеплення імунологічним препаратом «Прификс». 05.02.2010 року [PERSON], [INFO], громадянці [PERSON], видано посвідку на постійне проживання в Україні. Згідно відмітки Роменського МВ УМВС України в Сумській області від 19.03.2010 року місце проживання зареєстровано [ADDRESS] Відповідно до договору оренди, який підписано 20.07.2017 року, [PERSON] орендує у [PERSON] квартиру по [ADDRESS] З акту обстеження житлових умови, складеного 11 жовтня 2017 року в м. Бровари депутатом Броварської міської ради [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживає [ADDRESS] З акту обстеження умов проживання №339 від 13.10.2017 року, складеного службою у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради, вбачається, що [PERSON] разом з батьком [PERSON] півроку проживає в [ADDRESS], батько виховує сина. Мати дитини [PERSON] проживає з меншою дитиною за іншою адресою. З довідки ТОВ «Техно-Воля» № 1/111017 від 11.10.2017 року вбачається, що [PERSON] працює директором у ТОВ «Техно-Воля», посадовий оклад 3400 грн., заробітна плата з квітня по вересень 2017 року склала 20400 грн. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 7 Зaкoну України "Про Державний бюджет нa 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року встановлений в розмірі - 1860 грн. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав факт, що матір?ю [PERSON], [INFO], є [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні визнала ту обставину, що її син - [PERSON] з травня 2017 року проживає разом з відповідачем [PERSON] За таких обставин, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим частково і приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Таке переконання склалося з тих міркувань, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] проживає з нею, а відповідно вона має право стягувати аліменти на його утримання, натомість позивач визнала, що [PERSON] проживає з батьком. Позицію відповідача щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі 900 грн. та його заперечення про стягнення з нього аліментів у частці від заробітку (доходу), суд до уваги не бере, оскільки виходячи з вимог ч.1 ст. 184 СК України вирішення питання про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі чи в частці від доходу, віднесено до виключної прерогативи позивача. Враховуючи, що позов виник з вини відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved