Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.60 га, вартістю 20200 гривень, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Довжиця Маневицького району Волинської області, яка була виділена [PERSON] у власність згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року. Позивач [PERSON] , представник відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] сільська рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Рішенням Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року [PERSON] було передано безкоштовно у власність земельну ділянку, площею 0.60 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Довжиця Маневицького району Волинської області. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 19 вересня 1996 року та серії [NUMBER] від 16 квітня 2009 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 липня 1963 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 3 травня 1995 року, довідки Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 1017 від 31 липня 2020 року, витягу з рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року, витягу з погосподарської книги № 3 за 1996-2000 роки Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області, висновку про відповідність житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] діючим будівельним, санітарним і пожежним нормам від 26 серпня 2020 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 653 від 20 серпня 2020 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 817/01-16 від 19 жовтня 2020 року, спадкової справи № 41/98 від 19 вересня 1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 1998 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , які належали [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] . Суд вважає, що оскільки позивач [PERSON] , являючисьспадкоємцем за законом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.60 га, вартістю 20200 гривень, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Довжиця Маневицького району Волинської області, яка була виділена спадкодавцю [PERSON] у власність згідно рішення Довжицької сільської ради Маневицького району Волинської області № 16/3 від 25 січня 1994 року, слід визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved