Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] 15 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 900 грн., 500 грн. на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав повністю, в частині стягнення аліментів - частково, вказав, що від утримання дитини не відмовляється, однак не має фінансової можливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Визнає стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 450 грн. Зі стягненням коштів на утримання матері не погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1100 та засвідчено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дитини відсутній. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому його слід розірвати. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Положення статті 184 кодексу, передбачає можливість визначення судом розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням положень ст. ст. 141, 180 СК України, суд приходить до висновку про повне задоволення позову щодо стягнення аліментів на утримання дитини, а саме, визначення їх в розмірі 900 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для сплати та достатнім для утримання дитини. Відповідач, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надав суду жодних доказів, які б свідчили про його непрацездатність, неможливість працевлаштування, скрутне майнове становище, наявності інших утриманців, тощо. Доводи відповідача, який є працездатним і не має інших утриманців, про незначний заробіток, не мають пріоритетності над зобов'язанням утримувати дитину. За наведених обставин підлягають до задоволення і позовні вимоги, узгоджені з положеннями ч. 2 ст. 84 СК України, щодо стягнення коштів на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати, пов'язанні зі сплатою позивачем судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. 84, 110-112, 115, 141, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved