Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

В серпні 2020 року позивач звернувся до Херсонського міського суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 03.05.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивачем було надано в позику відповідачу грошові кошти в сумі 25000 доларів США\~ на строк до 10.05.2018 року. На підтвердження факту отримання позики відповідачем була складена розписка. Станом на серпень 2020 року\~ відповідач позику не повернув. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь неповернуту позику в сумі 687500 гривень, що еквівалентно сумі боргу 25000 дол. США на момент подачі позовної заяви та судові витрати у вигляді судового збору.\~\~\~ Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.10.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу передано на розгляд до Бериславського районного суду Херсонської області за підсудністю. Ухвалою від 18.11.2020 року цивільну справу прийнято до провадження Бериславського районного суду Херсонської області та призначено підготовче засідання. 11.01.2021 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача заборгованість, включивши до суми боргу 3% річних та інфляційні збитки, а загалом стягнути з відповідача 841141,77 гривень, яка складається із заборгованості за позикою у сумі 25000 доларів США, інфляційних збитків у сумі 82369 гривень 26 копійок та трьох процентів річних у сумі 54452 гривні 01 копійка. Ухвалою від 13.01.2021 року прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог. Ухвалою від 27.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку. Ухвалою суду від 25.02.2021 року позовну заяву було залишено без руху через встановлення невідповідповідності позову вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 15.03.2021 року у зв`язку з усуненням позивачем недоліків продовжено судовий розгляд даної справи. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути у\~ його відсутність. Відповідач у засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивачем надано в позику відповідачу грошові кошти в сумі 25000 доларів США\~ на строк до 10.05.2018 року. На підтвердження факту отримання позики в сумі 25000 доларів США [PERSON] написав розписку (а.с. 4). Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За умовами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи, як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 6-487цс17). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16. У договорі позики від 03.05.2018 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] зазначені усі істотні умови договору позики: грошова сума позики, строк користування.\~ На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач надав позивачу розписку. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19): "У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)". Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в іноземній валюті - долари США в сумі 25000. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданих позивачем розрахунків, інфляційні збитки за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 10.05.2018 року по 10.12.2020 року становлять 82369 гривень 26 копійок; три проценти річних за час користування грошовими коштами за період з 10.05.2018 року по 10.12.2020 року становлять 54452 гривні 01 копійка.\~ Отже, позовні вимоги позивача про стягнення боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір загалом у розмірі 8411 гривень 41 копійка, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.\~\~

Outcome: approved