Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09.11.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обовязку утримувати свою дитину. Інших утриманців не має, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення\~\~ним повноліття. Раніше позивач [PERSON] зверталась до суду з заявою про розгляд справи за її\~\~відсутності,\~\~позовні\~\~вимоги\~\~ підтримує\~\~в повному\~\~обсязі\~\~та просить їх\~\~задовольнити. Відповідач [PERSON] в\~ судове\~ засідання\~ не\~ зявився,\~ про\~ слухання\~ справи\~ повідомлявся. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.11.2013 року, який було зареєстровано у Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №519 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Як вбачається з позовної заяви дитина проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Проте, батько дитини\~[PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачці не надає. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~ Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою\~\~(ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 22.06.2017 року. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача, аліментів на утримання\~\~неповнолітньої\~\~дитини у розмірі 1 / 4 частки з усіх видів його\~\~заробітку, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до\~\~досягнення\~\~дитиною\~\~ повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved