Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

В позовній заяві позивач [PERSON] зазначає, що 15 квітня 2011 року помер його батько [PERSON] який проживав в [INFO], зі своєю дружиною [PERSON], і після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в смт.Летичів вул. Олега Ольжича (Котовського), 13, Хмельницької області. Він, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після смерті [PERSON], який помер 15.04.2011 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 28383343. Інших спадкоємців немає, оскільки його мати та дружина [PERSON],- [PERSON] померла 28.10.2016 року і він прийняв спадщину після її смерті. Для оформлення спадщини він звернувся до державного нотаріуса однак йому було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документа на житловий будинок в смт.Летичів вул. Олега Ольжича (Котовського), 13, Летичівського району Хмельницької області, тому, [PERSON] просить визнати за ним право власності на дане будинковолодіння, як на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 15.04.2011 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте його предтавник за договором [PERSON] подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник Летичівської селищної ради в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті або за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст. ст. 328, 392, 1216, 1268 ЦК України,

Outcome: approved