Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1987 року. Вона разом з чоловіком проживали та були зареєстровані у місті Макіївка Донецької області. З 2017 року переїхали проживати до міста Полтава, де вели спільне господарство, мали єдиний бюджет та разом вирішували усі побутові потреби. Оскільки розмір доходів [PERSON] був вищим за її розмір пенсії, вона знаходилась на його утриманні. На даний час заявник бажає перейти на пенсію свого чоловіка, тому виникла необхідність звернутись до суду з вказаною заявою. Ухвалою судді від 18.04.2019 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання, в якому при розгляді справи покладаються на розсуд суду та просять слухати справу у їх відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши докази у справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.08.1987 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5). Заявник [PERSON] та її чоловік [PERSON] з 29.01.1988 року були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . ( а.с. 4). Заявник [PERSON] з 17.07.2017 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS] . ( а.с. 9) [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича ( Революції Гідності ), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Частиною 2 цієї статті визначено хто відноситься до непрацездатних членів сім`ї, у тому числі і чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; Частина 3 статті визначає, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Пунктом 8 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам дано роз`яснення, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] постійно проживала у місті Макіївка Донецької області, а з 2017 року переїхали до міста Полтава, де проживали разом за адресою [ADDRESS] , мали спільний бюджет та заявник [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка, який помер [INFO] . За таких обставин, суд вважає, що факт спільного проживання заявника [PERSON] з чоловіком [PERSON] та знаходження її на утриманні чоловіка знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а отже заяву необхідно задовольнити. Встановлення в судовому порядку зазначених фактів необхідне заявнику для отриманння доходу для належного існування.

Outcome: approved