Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (далі - нотаріус) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що приватним нотаріусом 02 жовтня 2013 року вчинено виконавчий напис №1352, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, належне позивачу - квартиру [ADDRESS] і за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 100241,72 долари США, що станом на 01 жовтня 2013 року за курсом НБУ становить 801232 грн.05 коп., за договором про іпотечний кредит №728 від 28 вересня 2007 року, укладеним між Банком та позивачем. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема Банком не було направлено позивачу письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором у порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про іпотеку», п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач дізнався про наявність вимог Банку та наявність виконавчого напису з матеріалів виконавчого провадження та фактично був позбавлений можливості висунути свої заперечення проти вимог Банку на час вчинення виконавчого напису. Крім того, нотаріус не врахував та не перевірив безспірність вимог кредитора, сума заборгованості розрахована Банком одноособово, не відповідає дійсній сумі заборгованості за кредитним договором, оскільки Банком не враховано думки та позиції позичальника, а також суми внесених платежів. Також, сума простроченої заборгованості за поточними платежами за кредитом, несплата якої стала підставою для дострокового погашення заборгованості за кредитом та звернення стягнення на майно, не є співмірною вартості предмета іпотеки. На підставі викладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02 жовтня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] і зареєстрований за № 1352, про звернення стягнення на однокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить позивачу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на відповідність вчиненого виконавчого напису вимогам чинного законодавства. Зокрема вказав, що позивачем було отримано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 21 червня 2013 року, про що свідчить надане Банком поштове повідомлення з відміткою про отримання 01 липня 2013 року позивачем вказаної вимоги. Нотаріусом було дотримано 30 денний термін між отриманням позивачем вимоги та вчиненням виконавчого напису, оскільки напис вчинено 02 жовтня 2013 року, а вимогу отримано позивачем 01 липня 2013 року. Також вказав, що позивачем не було надано доказів розгляду в судах спору щодо дійсності кредитного договору чи суми заборгованості, що свідчить про безспірність вимог Банку, як не надано і зустрічного розрахунку суми заборгованості, яку визнає позивач. З урахуванням вказаного, зазначив, що при вчинені виконавчого напису ним було дотримано вимоги Закону України «Про іпотеку», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України і просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача - Банку проти позову заперечував, вказуючи, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства та на правильність обрахунку суми заборгованості. Представник третьої особи - ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» (Кредитор), та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про іпотечний кредит №728, за умовами якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти у розмірі 109000 доларів США, строком на 30 років зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитними коштами, а Позичальник зобов'язався прийняти кредит, належним чином його використати та повернути не пізніше 27 вересня 2037 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 27 вересня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір, відповідно до якого Іпотекодавець передав, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно - однокімнатну квартиру загальною площею 43,30 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS], належну на праві приватної власності Іпотекодавцю. 01 жовтня 2013 року, Банк, листом №23-78, у зв'язку з неналежним виконанням Позичальником зобов'язань за кредитним договором, звернувся до приватного нотаріуса КМНО [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки від 27 вересня 2007 року про звернення стягнення на нерухоме майно, належне боржнику - квартиру [ADDRESS] 02 жовтня 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, яким запропонував звернути стягнення на нерухоме майно - однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], належну [PERSON], передану в іпотеку згідно іпотечного договору №1430 від 27 вересня 2007. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі: 100241,72 дол. США, що курсом НБУ станом на 01 жовтня 2013 року становить 801232 грн. 05 коп., з яких 93577,34 дол. США заборгованості за кредитом, 6339,07 доларів США - заборгованості за відсотками, та 625,31 дол. США пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. Згідно зі ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (надалі Перелік), стягнення заборгованості проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 3.5 глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Як вбачається з матеріалів справи Банком надсилався [PERSON] лист-вимога №21/03-728/36 від 21 червня 2013 року про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором № 728 від 27 вересня 2007 року, зокрема у листі вказувалось на наявність простроченої заборгованості з кредитним договором на загальну суму 2861, 96 долари США, з яких 149,34 долари США основного боргу та 2712,62 долари США заборгованості по процентам та вказувалось на необхідність сплати окрім наведених сум також 93428 долари США строкової заборгованості за кредитним договором. Вказана у листі-вимозі сума є меншою за суму, зазначену у виконавчому написі (100241, 72 долари США). При цьому Банк, в порушення вимог ст.35 Закону України "Про іпотеку", не повідомив позивача про збільшений розмір заборгованості та звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису на суму, яка перевищувала суму заборгованості, зазначену у вимозі №21/03-728/36 від 21 червня 2013 року, та про яку не був обізнаний позивач. Вчинення ж виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано позивача, та визнання такої заборгованості безспірною, суперечить вимогам закону. Також, як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, поданих Банком, при цьому розмір заборгованості позивача визначено згідно підготовленого працівниками Банку розрахунку боргу, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Банку до позивача. Нотаріусом не було витребувано від Банку документів, які б підтверджували надання суми кредиту позивачу та існуючий розмір заборгованості, зокрема документи первинного бухгалтерського обліку. Крім того, матеріали справи не містять доказів вручення позивачу листа-вимоги Банку від 21 червня 2013 року, оскільки надане Банком зворотнє повідомлення про вручення рекомендованого листа, в якому зазначено, що [PERSON] особисто отримала рекомендований лист, не містить інформації, що вказаним листом Банк надсилав саме вимогу про усунення порушень за кредитним договором. Також, відповідно до наданої позивачем відповіді Північного поштампту Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 11 червня 2014 року №33-5-П-114, вбачається, що проведеною Укрпоштою перевіркою встановлено, що рекомендований лист від 27 червня 2013 року було вручено 01 липня 2013 року отримувачу, особу якого встановити на теперішній час неможливо, підпис якої візуально відрізняється від підпису [PERSON] Вказаним повідомленням Північний поштамт визнав порушення працівниками поштамту технології вручення рекомендованої кореспонденції та рекомендував звернутись до відправника листа з метою повторного направлення вказаної кореспонденції на адресу отримувача. Таким чином, відсутні підстави вважати, що позивач був повідомлений належним чином про наявність у нього заборгованості та попереджений про необхідність усунення порушень за договором, оскільки належні докази вручення надісланої Банком вимоги відсутні. За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Outcome: approved