Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 02.04.2014 року звернулась позивач із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Одеська Універсальна Товарна Біржа «GIP» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, зазначаючи, що 27.08.1996 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого, відповідачі продали, а позивач купила квартиру [ADDRESS]. Оскільки зазначений договір не був посвідчений в нотаріальному порядку, а відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення, позивачі просили визнати зазначений договір дійсним. Позивач у судове засідання не з'явилася. Але від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. На заочний розгляд справи згодна. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої вона з позовом згодна та просить суд його задовольнити. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.1996 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого, відповідачі продали, а позивач купила квартиру [ADDRESS]. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 96/1156 від 27.08.1996 року, укладений на Одеській Універсальній Товарній Біржі «GIP». Підтвердженням факту виникнення права власності у позивач на вищезазначену квартиру, є реєстрація зазначеної квартири в КП «ОМБТІ та РОН» на праві приватної власності за № 336 стор. 212, кн. 184 пр, що підтверджується копією договору. Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передала відповідачам обумовлену в Договорі купівлі-продажу грошову суму, а відповідачі передали позивачам ключі від спірної квартири, після чого позивач вселилася до квартири, де й проживає по цей час. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу", членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстави для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним - відсутні.

Outcome: approved