Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON], яка діє як представник довіреністю в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб, такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що її довірительці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В цьому будинку, окрім [PERSON] є зареєстрованими відповідачі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджено записами будинкової книги. Підставою для звернення до суду із даним позовом є те, що відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з моменту реєстрації і по даний час не проживають за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] натомість відповідачі в дійсності проживають за адресою: [ADDRESS]. Зняти з реєстрації місця проживання відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у добровільному порядку для її довірительки, [PERSON] являється неможливим, оскільки відповідачі від цього відмовляються, що змушує її звернутися до суду за вирішенням даного спору шляхом прийняття відповідного судового рішення. У зв'язку із реєстрацією в даний час відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку, належного [PERSON] на праві приватної власності, порушується її право приватної власності на саме житло, як на власність, так і на право його вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] членами сім'ї [PERSON] не являються, спільне господарство ними не ведеться, витрати по утриманню житла відповідачі не несуть. Договору найму житла між [PERSON] та відповідачами не укладалося. Відповідачі були прописані до будинку нині покійним чоловіком [PERSON] - [PERSON], без відома її довірительки. На підставі наведеного просила винести рішення за яким визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрованих за адресою: [ADDRESS], такими, що втратили право користування житловими приміщеннями будинку [ADDRESS]. Судові витрати просила залишити за позивачкою. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка, [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона та її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прописані у житловому будинку, який належить позивачці [PERSON]. Однак у даному будинку вони ніколи не проживали. Не заперечує проти задоволення позову. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, також не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до наступного висновку. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності позивачки, [PERSON], на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння та довідкою виданою виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради за № 5148 від 01.10.2014 року. Інший співвласник житлового будинку, чоловік позивачки, [PERSON] [INFO] року помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 лютого 2009 року. У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до будинкової книги, у житловому будинку [ADDRESS] прописані також відповідачі по справі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В ході судового розгляду відповідачка [PERSON], визнала, що вона та її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають та не проживали у зазначеному будинку з моменту реєстрації. Ця обставина підтверджується також актом обстеження від 02.10.2014 року. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому, формальна наявність реєстрації місця проживання не є підставою для збереження права користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З цих норм вбачається, що, по-перше, саме власник визначає коло осіб, які будуть користуватися належним йому жилим приміщенням, а по-друге, право користуванням жилим приміщенням мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачка довела, що з відповідачами, договору найму житла не укладала, членом сім'ї позивачки, відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не являються, що стверджується довідкою виконавчого комітету Ясінянської селищної ради за № 5240 від 28.10.2014 року, за місцем своєї реєстрації відповідачі не проживають та ніколи не проживали, а отже врахувавши всі зазначені обставини суд вважає, що відповідачі втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Суд вважає, що наведені в судовому засіданні обставини на підтвердження позовних вимог є доведеними, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного,

Outcome: approved