Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнень просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03.11.1990 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис №1471. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що з 03.11.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Протягом останніх дев`яти років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 23.09.2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху (а.с.17). 03.10.2019 року на виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 23.09.2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву (а.с.20-21). Ухвалою судді від 10.10.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.24). 04.12.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просили задовольнити (а.с.41). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Пояснив, що за станом здоров`я позивач не може особисто заявитися в судове засідання, а тому подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 10.10.2019, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим місцем проживання відповідача ([ADDRESS] ). Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 05.11.2019 (а.с.35-36), а також шляхом надсилання на електронну адресу [INFO], з якої надійшло поштове повідомлення з вкладеним файлом з відображенням заяви про визнання позову. 19.11.2019 року від відповідача надійшла нотаріально засвідчена заява, в якій останній визнав позовні вимоги (а.с.39). У судове засідання, призначене на 04.12.2019 відповідач не з`явився. Відповідно до ч. 3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 листопада 1990 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис №1471 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. 19.11.2019 року від відповідача [PERSON] , [INFO] надійшла заява від 28.10.2019р., в якій останній визнав позовні вимоги, не заперечив щодо розірвання шлюбу, вказав про відсутність претензій до позивача. а також про відсутність майнових спорів. Заява нотаріально посвідчена (скріплена гербовою печаткою) нотаріусом Анапського нотаріального округа, Краснодарського краю Російської федерації (а.с.39). Згідно ст. 13 Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, яка була підписана Державами - членами Співдружності Незалежних Держав (в.ч. Російською федерацією та Україною) та яка була ратифікована згідно Закону України "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" від 10.11.1994р. та набрала чинності для України 14.04.1995р., документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. З урахуванням вказаних обставин справи, позиції сторін щодо неможливості подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Судові витрати за заявою представника позивача, зробленою в судовому засіданні, слід покласти на позивача.

Outcome: approved