Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та судових витрат звернулась [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Суду пояснила, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 лютого 2008 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони втратили один до одного почуття любові, не піклуються один про одного, є практично чужими людьми. Крім того, відповідач протягом останніх років усунувся від утримання сина, у зв'язку з чим позивач вважає, що в подальшому відповідач в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання сина. Тому, просить суд шлюб між позивачем та відповідачем розірвати, визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] з позивачем, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі, запропонованому відповідачем, а саме по 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав та не заперечив проти їх задоволення; позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав повністю та не заперечив проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, оскільки від першого шлюбу він має сина на якого сплачує аліменти; позовні вимоги в частині визначення місця проживання їх з позивачем сина [PERSON] з матір'ю визнав; позовні вимоги в частині стягнення з нього понесених позивачем судових витрат не визнав, оскільки вважає, що сімейне життя у них не склалось саме через позивачку. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 лютого 2008 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 29 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 лютого 2008 року, пор що зроблено відповідний актовий запис за №208. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №374. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, фактично їх сім'я розпалась, перспектив для збереження сім'ї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні відповідач не заперечив проти того що після розірвання шлюбу їх неповнолітній син буде проживати з матір'ю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що в судовому засідання відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, проти запропонованого відповідачем розміру аліментів представник позивача не заперечила, тому суд вважає, що позовній вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про розірвання шлюбу позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. згідно квитанції, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, оскільки при подачі позову в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved