Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~В березні 2021 року прокурор в інтересах в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок в обґрунтування якого вказав, що Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.04.2019 у справі 686/7139/16-ц визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-2436/14-14-сг від 25.07.2014, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6825083300:11:001:0069) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами нанесених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району, у зв`язку із тим, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області при передачі її у власність особі перевищив свої повноваження та одночасно розпорядився землями комунальної власності, що належали Хмельницькій міській раді. Факт часткового входження спірної земельної ділянки до земель комунальної власності об`єктивно підтверджується також листом управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради 4247/02-01-11 від 26.11.2015 та копією ситуаційного плану розташування земельних ділянок, висновком експерта №2195-2204/16-26 від 30.11.2016 земельно-технічної експертизи, проведеної Київським НДІСЕ Міністерства Юстиції України у кримінальному провадженні №420116240000000018. Зважаючи на наявний у той період часу судовий спір, з метою уникнення у майбутньому від цивільно-правової відповідальності, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1756 від 25.07.2019 продав спірну земельну ділянку [PERSON] , який в цей же день зареєстрував за собою право власності на неї. Зазначене підтверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069 площею 1,9777 га частково знаходиться в межах міста Хмельницького (площа накладення згідно висновку експерта становить 0,4465 га) та частково за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району, вибула із земель державної власності внаслідок неправомірного наказу ГУ Держгеокадастру №22-2436/14-14-сг від 25.07.2014, визнаного недійсним у судовому порядку. Факт перебування на даний час земельної ділянки з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069 у власності [PERSON] , не перешкоджає її витребуванню на користь територіальної громади в особі Хмельницької міської ради (площею 0,4465 га) та на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій-області (площею 1,5312га) в координатах, межах та конфігурації, як це визначено у висновку експерта №2195-2204/16-26 від 30.11.2016 земельно-технічної експертизи, проведеної Київським НДГСЕ Міністерства Юстиції України у кримінальному провадженні №420116240000000018 та яка була передана наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 25.07.2014 №22-2436/14-14-сг у власність [PERSON] оскільки, у даному випадку витребуванню підлягають дві частини уже сформованої земельної ділянки, але на користь різних власників то, у разі задоволення позову, для забезпечення виконання рішення суду, необхідно скасувати її державну реєстрацію в Державному кадастрі за індивідуальним кадастровим номером. Саме це у подальшому, стане умовою відновлення реєстрації права власності на неї у Державному реєстрі прав за територіальною громадою та державою, у зв`язку з чим просить витребувати у [PERSON] земельну ділянку площею 0,4465 га та на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області площею 1.5311 га із земельної ділянки з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069 загальною площею 1,9777 га в координатах, межах та конфігурації, що була непланомірно передана згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №22-2436/14-14-сг від 25.07.2014 [PERSON] та продана згідно договору купівлі-продажу №1756 від 25.07.2019 [PERSON] , скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069. \~ \~ \~ \~Відповідно до наказу № 2ш від 17.02.2021 Генерального прокурора у зв`язку із утворенням з 15.03.2021 окружних прокуратур і припиненням діяльності шляхом реорганізації місцевих прокуратур із структури та штатного розпису Хмельницької обласної прокуратури виключено Хмельницьку місцеву прокуратуру та встановлено Окружну прокуратуру міста Хмельницького. В квітні 2021 року прокурор подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив витребувати у [PERSON] на користь територіальної громади в особі Хмельницької міської ради земельну ділянку площею 0,4465 га кадастровий номер 6810100000:35:004:3192 та на користь Головного управління Держгеокадастру у Хмельницької області земельну ділянку площею 1,5448 га кадастровий номер 6825083300:11:001:0152 та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,4465 га кадастровий номер 6810100000:35:004:3192 та земельної ділянки площею 1,5448 га кадастровий номер 6825083300:11:001:0152 стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 25.05.2021 підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду на 22.06.2021 та відкладено на 12.07.2021. В судовому засіданні прокурор Леськів Л.А. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову. Представник Хмельницької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницької області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити частково. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких просить в задоволенні позову відмовити, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог належними та допустимими доказами, зокрема, прокурором не доведено накладення спірних земельних ділянок на землі комунальної власності, а також подав заяву про застосування строку позовної давності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.04.2019 у справі 686/7139/16-ц, яке набрало законної сили 12.07.2019 року, визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-2436/14-14-сг від 25.07.2014, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6825083300:11:001:0069) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами нанесених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району. Вказаним рішенням встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069 згідно з проектом землеустрою щодо зміни меж м. Хмельницького, який затверджено постановою Верховної Ради України від 12.05.2011 №3349-VI, частково входить в межі міста. Таким чином, Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області перевищило повноваження при наданні цієї земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка частково знаходилась в межах населеного пункту та частина якої належала до земель комунальної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Незважаючи на те, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-2436/14-14-сг від 25.07.2014, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6825083300:11:001:0069) на підставі рішення суду визнано недійсним вказане рішення набрало законної сили, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1756 від 25.07.2019 продав спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069 [PERSON] , який в цей же день зареєстрував за собою право власності на неї (рішення про державну реєстрацію 47944003 від 25.07.2019), що підтверджується інформаційною довідкою №244169319 від 12.02.2021. \~ \~ \~ \~В подальшому та підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069 (замовник гр. [PERSON] , виконавець ФОП [PERSON] , договір №89 від 01.08.2019), в результаті поділу земельної ділянки загальною площею 1,9777 га з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069, утворилася земельна ділянки № [NUMBER] площею 0,4329 га (відносна похибка обчислення площі - 0,0008 га; якій системою автоматично присвоєно кадастровий номер 6810100000:35:004:3192) та земельна ділянки № [NUMBER] площею 1,5448 га (відносна похибка обчислення площі - 0,0016 га; якій системою автоматично присвоєно кадастровий номер 6825083300:11:001:0152). \~ \~ \~ \~Згідно з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 250559941 за [PERSON] зареєстрована на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069. Разом з тим в Державному земельному кадастрі, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069 була скасована 06.08.2019 року в результаті її поділу на земельні ділянки з кадастровими номерами 6825083300:11:001:0152 та 6810100000:35:004:3192, право власності на які за [PERSON] в установленому законом порядку не зареєстроване. За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Згідно із ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Згідно із п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв`язку із цим, коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувана за першим правочином. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №916/2130/15, від 06.03.2019 у справі № 911/3158/17. Так, відповідно ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. З моменту державної реєстрації, незалежно від її подальшого скасування, земельна ділянка є об`єктом Державного земельного кадастру, а всі відомості про неї та її кадастровий номер зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно (ст. 10, ч. 8 ст. 16, ч. 19 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Такі особливості правового статусу земельної ділянки дають можливість її ідентифікувати, а власнику витребувати її від незаконного володільця, навіть у випадку здійснення державної реєстрації її поділу (виділення), об`єднання з іншими ділянками, вчинення інших реєстраційних дій, внаслідок яких державна реєстрація Цієї земельної ділянки скасовується. Відповідно до п.10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, у тому числі, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду (п. 60 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012). За ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п. 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом. Відповідно до п. 4 ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру. Згідно із п. 10-1, п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, перед державною реєстрацією прав на земельну ділянку державним реєстратором отримуються відомості з Державного земельного кадастру, та у разі відсутності в останньому відомостей про земельну ділянку державний реєстратор за зазначеним кадастровим номером за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав приймає виключно рішення щодо відмови в державній реєстрації прав. У даному випадку витребуванню підлягають дві частини уже сформованої земельної ділянки, а тому підлягає скасуванню державна реєстрація в Державному кадастрі земельних ділянок за індивідуальним кадастровим номером. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтями 6, 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. За змістом ст. 80 Земельного кодексу України, ст. 2, 170, 326, 374 Цивільного кодексу України право власності на землі державної власності належать державі Україна, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави. Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №3-рп/99 встановлено, що прокурор або його заступник, самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися взагалі з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій. Інтереси держави відрізняються від інтересів учасників інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що «Інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Хмельницькою міською радою самостійно заходи щодо витребування вказаної частини земельної ділянки у судовому порядку упродовж тривалого терміну не вживались (направлені на адресу Хмельницької міської ради листи місцевої прокуратури №31-11910 вих-20 від 26.08.2020, № 31-14392 вих-20 від 27.10.2020, \~ \~ \~ \~№31-17629 вих-20 від 30.12.2020 не призвели до реального усунення вказаних прокурором порушень). \~ \~ \~ \~Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі №639/898/19, а також у постанові від 06.11.2019 у справі №924/187/18 виокремив таку обставину, що лише звернення уповноваженого суб`єкта владних повноважень до суду з відповідним позовом можна вважати належним здійсненням захисту інтересів держави. Інші вжиті заходи (зокрема, листування) не відповідають вимогам чинного законодавства, зазначеним позиціям. \~ \~ \~ \~ Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18, а також висновками Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, яка, уточнюючі усі вище перелічені позиції встановила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, прокурор з метою захисту інтересів держави з підстави нездійснення захисту суб`єктом владних повноважень звернувся із вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Щодо заяви про застосування строків позовної давності до позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 25.07.2014 Наказом ГУ Держгеокадастру затверджено документацію із землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 та (кадастровий номер 6825083300:11:001:0069) для ведення особистого селянського господарства. 15.08.2014 [PERSON] зареєстрував за собою право власності на цю земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності В березні 2016 року прокурор подав до суду позов про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру від 25.07.2014 про передачу у власність [PERSON] спірної земельної ділянки. 12.04.2019 рішенням суду у справі №686/7139/16-ц визнано недійсним наказ ГУ Держегеокадастру від 25.07.2014, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:11:001:0069. Із зазначеним позовом прокурор звернувся в березні 2021 року, тобто в межах строків позовної давності. Розпорядженням Кабінету Міністрів України №727-р від 12 червня 2020 р. № 727-р визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Хмельницької області, згідно якого територія населеного пункту Копистин увійшла до складу території Хмельницької територіальної громади (адміністративний центр територіального громади - м. Хмельницький). Рішенням сесії Хмельницької міської ради №11 від 08.12.2020 на території Хмельницької міської територіальної громади утворено 6 старостинських округів, у тому числі з центром у с.Копистин, що складаються із сіл Копистин, Івашківці, Колибань, Мала Колибань та селище Богданівці. Згідно інформації управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради №02-001-51 від 12.02.2021, відповідно до вказаного вище рішення сесії Хмельницької міської ради розпочато процедуру реорганізації Копистинської сільської ради шляхом приєднання до Хмельницької міської ради. Окрім того визначено, що Хмельницька міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків сільської ради з дня набуття повноважень новобраною радою. Відповідно до п. 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України дня набрання чинності цим пунктом (тобто 27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Таким чином, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад та органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками не мають права здійснювати розпорядження ними, у зв`язку з чим земельна ділянку площею 0,4465 га кадастровий номер 6810100000:35:004:3192 та земельна ділянку площею 1,5448 га кадастровий номер 6825083300:11:001:0152 підлягають витребування на користь територіальної громади в особі Хмельницької міської ради. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь Окружної прокуратури міста Хмельницького підлягає стягненню 4540,00грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved