Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 року встановлено родинний зв язок між нею та її двоюрідним братом [PERSON], який помер 11 липня 2014 року. Він до дня смерті постійно проживав у житловому будинку № 108 по вул. Бадигіна у м. Мелітополі Запорізької області. Крім неї, після смерті її двоюрідного брата, інших спадкоємців немає. Ніхто спадщину крім неї не приймав. [PERSON] за життя належав житловий будинок № 108 по вул. Бадигіна у м. Мелітополі, на підставі типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку на праві приватної власності від 25.12.1986 року. Однак згідно відповіді з КП МБТІ від 03 серпня 2017 № 2184 право власності на вказаний будинок разом з господарчими побудовами та спорудами в КП МБТІ не зареєстровано. Так, її брат не встиг оформити належним чином право власності та отримати правовстановлюючі документи на нерухомість, оскільки помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі й на зазначений житловий будинок. У встановлений законом строк вона звернулася до приватної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її брата. Однак, у неї відсутня можливість оформити спадщину на житловий будинок, оскільки брат право власності на житловий будинок № 108 по вул. Бадигіна у м. Мелітополі не зареєстрував належним чином своєчасно у КП МБТІ, а згодом у Реєстраційній службі ММУЮ, оскільки помер. 17 листопада 2017 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Так, вона не має можливості оформити своє право на спадкове майно (житловий будинок) шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного, вона просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 108, розташований по вул. Бадигіна у м. Мелітополі Запорізької області, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 11 липня 2014 року. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Мелітопольської міської ради - в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 11 липня 2014 року помер [PERSON], згідно свідоцтво про смерть І-ЖС № 302166 (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 108 по вул. Бадигіна у м. Мелітополі, який належав померлому на підставі типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку на праві приватної власності від 25.12.1986 року. Вказаний договір зареєстровано у Мелітопольському міжміському БТІ 10 березня 1987 року за реєстровим номером № 7696, що підтверджується відміткою на вказаному договорі, а також довідкою Начальника Мелітопольського міськкомгоспу від 10 березня 1987 року про те що [PERSON] відведено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку від 25 грудня 1986 р., посвідченого Мелітопольською державною нот конторою від 03.03.1987 року за р. № 1-1047. Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради народних депутатів від 19 червня 1986 року [PERSON] передано земельну ділянку для будівництва житлового будинку по вул. Бадигіна 108 м. Мелітополь. 19 червня 1986 року [PERSON] головним архітектором N. Мелітополя [PERSON] затверджено планувальне завдання домоволодіння (а.с.7, 12-13). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно копії домової книги та довідки Голови квартального комітету Мелітопольської міської ради від 08.12.2014 року [PERSON] до дня смерті постійно проживав у житловому будинку № 108 по вул. Бадигіна у м. Мелітополі Запорізької області (а.с.10-11). Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 року по справі № 335\\6621\\16-ц встановлено факт, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], який помер 11.07.2014 року є двоюрідними сестрою та братом. Згідно ст. 1265 ЦПК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON] інших спадкоємців крім [PERSON] немає. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 08.12.2014 року позивач [PERSON] будучи спадкоємцем пятої черги у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] 17.11.2017 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак приватний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки вона не надала документів, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на житловий будинок № 108 по вул. Бадигіна у м. Мелітополі (а.с.6). Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 15 липня 2017 року за заявою позивача [PERSON] в КП МБТІ було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 108 по вул. Бадигіна у м. Мелітополі, до складу якого відноситься житловий будинок «А-1» загальною площею 23,8 кв. метрів, житловою площею 10,7 кв. метрів, сарай «Б-1», сарай«В-1», сарай «Г -1», сарай «Д -1», огорожа. Інвентарна вартість будівель склала 43 594 грн. (а.с.20-22). Згідно відповіді з КП МБТІ від 03 серпня 2017 № 2184 право власності на житловий будинок № 108 по вул. Бадигіна у м. Мелітополі разом з господарчими побудовами та спорудами в КП МБТІ не зареєстровано. Згідно тієї ж відповіді житловий будинок разом з будівлями відповідно до наказу Мінрегіонбуда №2 від08.01.2013 року до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об єктів нерухомого майна самочинно побудованим не вважається (а.с.23). Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталася, на даний час у звязку із тим, що її брат [PERSON] не встиг оформити належним чином у КП МБТІ, а згодом у Реєстраційній службі ММУЮ право власності та отримати правовстановлюючі документи на житловий будинок, оскільки помер, в результаті чого позивач не має можливості надати необхідні правовстановлюючі документи для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, однак має бажання прийняти спадщину, враховуючи те, що житловий будинок самочинно побудованим не вважається, відповідач проти задоволення позову не заперечує, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved