Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на продовження навчання. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач є його батьком. На даний момент позивач є студентом 5 курсу гірничого факультету Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», строк навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року. Позивач навчається на денному відділені, у зв'язку з чим не має можливості працювати, відрив від навчання також не можливий. Навчання потребує затрат на харчування, проїзд, купівлю навчальної літератури, тощо. Мати не має можливості в односторонньому порядку надавати йому допомогу. Відповідач має стабільний фінансовий дохід, і має змогу надати матеріальну допомогу. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у звязку з навчанням у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до закінчення навчання. Позивач та його представник за довіреністю в судовому засіданні позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення з нього аліментів на час навчання сина не заперечував. Суду пояснив, що має середню заробітну плату у розмірі 5000 грн., отримує пенсійні виплати у сумі 4000 грн. Просив стягнути аліменти в меншому розмірі - 1/6 частини з усіх видів доходу. Вислухав пояснення сторін, вивчивши матеріали по справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України, як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON](а.с.4). Позивач є повнолітнім, навчається (а.с.7). Згідно довідки № 14/02-2218 від 11 вересня 2014 року, виданої відділом кадрів Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», позивач [PERSON] є студентом 5 курсу гірничого факультету денної форми навчання, строк навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року (а.с.5). В той же час, зі слів відповідача, судом встановлено, що він має середню заробітну плату у розмірі 5000 грн., отримує пенсійні виплати у сумі 4000 грн. і згоден сплачувати аліменти на час навчання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, проти чого позивач та його представник не заперечували. Тому згідно до ст.61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 17 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На момент розгляду справи відповідач має в достатній мірі матеріальної можливості утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу.

Outcome: approved