Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про виселення, зазначивши, що вона є власником 45/100 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS], відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2016 року. Зазначену частину будинку позивач отримала у власність внаслідок поділу спільного майна подружжя між нею та колишнім чоловіком [PERSON] В лютому 2016 року її дочка [PERSON] звернулася до позивача з проханням надати дозвіл для тимчасового проживання у будинку її колезі по роботі [PERSON] та його матері [PERSON], в зв'язку з тим, що у них виникли тимчасові неприємності з кредиторами. Оскільки на той час її дочка працювала разом з [PERSON], добре його характеризувала, то у позивача не було заперечень щодо тимчасового проживання відповідачів у її будинку. Відповідачі в лютому 2016 року вселилися в належну позивачу частину будинку в якості тимчасових мешканців, без реєстрації, без плати за користування житлом. Згодом, позивач побачила, що відповідачі не збираються звільняти належне їй житло і попросила відповідачів висилитися на протязі місяця та звільнити належну їй частину будинку, однак останні, відмовляються добровільно виселитись та продовжують протиправно проживати в будинку позивача, чим створюють перешкоди у користуванні належним їй майном. Зазначає, що відповідачі не є членами її сім'ї та ніколи не були. В силу чого позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні належних їй на праві приватної власності 45/100 часток домоволодіння шляхом виселення [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з будинку [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтувавши їх обставинами, зазначеними в позовній заяві, додатково зазначивши, що позивач є власником частини будинку в якому проживає разом з дочкою [PERSON] та її дочкою. [PERSON] попросила позивача дозволу на тимчасове проживання відповідачів в її будинку, оскільки в них були проблеми з кредиторами. Пізніше вона побачила, що [PERSON] став співмешканцем її дочки [PERSON] Згодом, відповідачі стали створювати власнику перешкоди у користуванні таким майном, визначати позивачу де жити, де ходити, де сидіти і т.д., після чого було зроблено зауваження і нагадування про те, що вони прийшли у будинок всього на декілька місяців, а не на постійно. Проте відповідачі не хочуть виселятися. Просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтувавши їх обставинами, зазначеними в позовній заяві, додатково зазначивши, що в лютому 2016 року за проханням дочки [PERSON] дала дозвіл на тимчасове проживання відповідачів в її будинку, оскільки в них забрали будинок за борги. Однак, згодом [PERSON] запропонував їй відчужити її частину будинку на дочку [PERSON], та коли вона відмовила - почалися погрози із зазначенням того, що він буде заходити куди хоче і коли хоче, у будь-яку кімнату. Кредитори відповідачів телефонують до позивача та погрожують їй. Вона дала місяць їм, щоби вони знайшли житло і виселились, але вони ігнорують її прохання. Просила позов задовольнити. Третя особа [PERSON], яка є також представником третьої особи [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю, зазначивши, що проживає та зареєстрована разом з дитиною та батьком [PERSON], в належній батькові на праві власності частині будинку. Відповідачі тимчасово вселились в частину будинку, належну позивачу, переховуючись від кредиторів. Про те, що вони вселяються як члени сім'ї не йшлося. Будинок розділений на дві частини, на першому поверсі проживає вона з батьком [PERSON], а на другому поверсі проживає мати, що є позивачем по справі, [PERSON] та відповідачі. На уточнюючі питання суду, будучи представником [PERSON], який є другим співвласником відповідного житлового будинку, зазначила суду, що [PERSON] було все одно куди вселяються відповідачі, оскільки вони не вселялись та не проживають у належну йому на праві власності частину будинку, проте, на даний час, [PERSON] заперечує щодо подальшого проживання відповідачів в будинку. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], та представник відповідача [PERSON] - [PERSON], будучи присутніми в судовому засіданні під час розгляду даної справи, з невідомих суду причин та підстав, після виходу суду із нарадчої кімнати відносно вирішення заявленого ними відводу судді - в зал судового засіданні не повернулись, з заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не звернулись, в силу чого, суд не вбачає підстав, передбачених вимогами ч. 1 ст. 169 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, та вважає за можливе продовжувати розгляд справи на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення учасників розгляду справи, суд встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2016 року по справі № 127/11062/15-ц, було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частку будинку та 1/2 частку земельної ділянки, та визнано за [PERSON] право власності на 45/100 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS] та виділено в натурі приміщення на другому поверсі, а саме : коридор 1-10 пл.19.1, житлова кімната 1-11 пл. 14,9, житлова кімната 1-12 пл.17,2, житлова кімната 1-13 пл.12,6, житлова кімната1-14 пл. 12,8. Лоджія пл.. 1.0 всього по житловому будинку 77,6 кв. м вартість 372513 грн. господарські будівлі і споруди : сарай Б, вольєр В, вигрібна яма в/я, огорожа 4, 1/2 всього 77,6 кв. м вартість 445145,5 грн., виділивши [PERSON] в натурі на праві власності приміщення на першому поверсі відповідного будинку із відповідними господарськими будівлями та спорудами, зазначивши їх технічних характеристик, що в цілому складає 55/100 часток відповідного домоволодіння (а.с. 4-8). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 66842389 від 29.08.2016 року, зазначає, що [PERSON] є власником 45/100 житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, що розташований в [ADDRESS], на підставі рішення суду № 127/11062/15-ц, виданого 12.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, спільна часткова власність ( а. с. 9-10). Копія будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. [ADDRESS], зазначає, що за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] з 22.09.2016 року (а.с. 14-15). Лист № 1931вис/200/04-2017 від 02.06.2017 року Головного управління національної поліції у Вінницькій області Вінницького відділу поліції зазначає, що 15.05.2017 року гр. [PERSON] зверталась до поліції по факту непорозуміння з родичами, щодо спільного проживання в частині будинку по [ADDRESS]. Під час проведення перевірки з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру про неприпустимість вчинення протиправної поведінки в побуті. (а.с. 16). Зміст довідки про реєстрацію місця проживання № 17122 від 27.06.2017 року та довідки № 17121 від 27.06.2017 року, наданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, зазначає, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21,23). Досліджений в судовому засіданні паспорт громадянина України серія [NUMBER], виписаний на ім'я [PERSON], вказує про реєстрацію місця проживання даної особи в будинку [ADDRESS], починаючи з 22.09.2016 року. Стаття 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зміст ч. 1 ст. 383 ЦК України визначає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. За даних обставин, додержуючись принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи, що позивач є власником виділеної в натурі 45/100 частини домоволодіння [ADDRESS], в яке тимчасово вселились та проживають [PERSON] з [PERSON], з огляду на те, що останні проживають в такому житлі без укладання договору оренди відповідного житлового приміщення, при цьому не є членами сім'ї власника відповідного житла, враховуючи, що в розумінні вимог ч.1 ст. 319 ЦК України, ч. 3 ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним, беручи до уваги відсутність згоди [PERSON], як власника зазначеного житла, на подальше проживання у ньому відповідачів, які об'єктивно створюють перешкоди позивачу в реалізації права власності на відповідне майно, що є неприпустимим і беззаперечно вказує на порушення відповідних прав та інтересів позивача, які потребують захисту в судовому порядку, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved