Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якої дії представник - [PERSON] , звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Лозівка Підволочиського району Тернопільської області, що настала [INFO] за місцем проживання по [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] проживала в будинку по [ADDRESS] . Її дочка [PERSON] , 1951 р.н., проживала в м. Тернопіль з дочкою, до матері приїжджала рідко. Заявник [PERSON] в червні 1999 року виїхала за межі України і з того часу не поверталася. Коли померла [PERSON] , рідних поруч з нею не було, швидку не викликали, її відсутність виявили не одразу, після встановлення смерті похоронили на кладовищі смт. Підволочиськ. Дочка померлої не зверталась за отриманням лікарського свідоцтва та для реєстрації смерті. Причини таких дій [PERSON] невідомі, оскільки остання померла [INFO] . На даний час заявник, яка є онукою померлої, звернулася до відділу ДРАЦС за місцем проживання з заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON] , проте їй відмовлено у зв`язку із відсутністю документа, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, зокрема необхідне для державної реєстрації смерті та оформлення спадкових прав, реєстрація смерті можлива лише на підставі рішення суду, а тому просить заяву задовольнити. В судове засідання представник заявника не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб - Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Підволочиської селищної ради (Підволочиської об`єднаної територіальної громади) в судове засідання не з`явилися, згідно поданих заяв заперечень щодо заяви не мають, справу просять розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до змісту заяви та матеріалів справи судом встановлено, що заявник [PERSON] є онукою [PERSON] та дочкою [PERSON] , померлої [INFO] . Дані обставини визнаються учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності або добровільності їх визнання, а отже у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як убачається з свідоцтва про право на спадщину за законом ННК 817077 від 10 вересня 2018 року [PERSON] є дочкою [PERSON] , 1951 року народження, та спадкоємцем за законом щодо 2/3 часток житлового будинку [ADDRESS] , які належали [PERSON] на підставі рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2008 року, договору дарування від 18 квітня 2005 року. 19 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про здійснення державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проте у зв`язку із відсутністю у заявника документів, необхідних для здійснення такої реєстрації їй відмовлено у задоволенні заяви та рекомендовано звернутися до суду. У відповідності до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису № 00027790243 від 15 вересня 2020 року актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , - не виявлено. Разом з тим, як убачається з довідки, виданої парохом о.Михайлом Валіон від 24 листопада 2020 року № 13/2020, 27 вересня 2012 року на Заднішівському цвинтарі в смт. Підволочиськ ним було похоронено [PERSON] (з дому [PERSON] ), дочку [PERSON] , що народилася [INFO] в с. Лозівка, яка проживала в [ADDRESS] . У відповідності з ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2020 року), підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о; фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою Оцінюючи надані заявником документи про смерть, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Також, вказаний юридичний факт підтверджується письмовими поясненнями свідків. Так, з письмових показів свідка [PERSON] судом встановлено, що вона є невісткою [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] в одному будинку, в якому є два окремі входи. До неї приїжджала дочка [PERSON] , яка була хвора та померла у 2017 році. [PERSON] похоронила дочка [PERSON] , проте факт смерті матері не зафіксувала, на прохання звернутись до відділу ДРАСЦ просила не втручатися. Ствердила, що [PERSON] , 1922 р.н., померла [INFO] . Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] судом встановлено, що вона є онукою померлої [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . [INFO] приїхала до бабці, де вже була її мати [PERSON] , і побачила, що бабця померла. Попросила маму звернутися для реєстрації смерті [PERSON] , проте вона відмовилась. Крім того, як встановлено, з письмових показів свідка [PERSON] , [PERSON] була похоронена 27 вересня 2012 року. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам, а відтак дані пояснення суд у відповідності із ст. 77, 78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Частинами 1 та 2 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Таким чином суд дійшов до висновку, що оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та подальшої реалізації своїх спадкових прав, а тому вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими, слід задовольнити.

Outcome: approved