Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

За рішенням Бершадського районного суду Вінницької області позивач отримувала аліменти від відповідача на утримання двох дітей. Так як відповідач працює на Одеській залізниці, виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні відділу державної виконавчої служби Христинівського району Черкаської області. На даний час старша дитина досягла повноліття, однак щодо розміру аліментів на молодшу дитину, яка є неповнолітньою, сторони не досягли згоди, так як у зв'язку зі зміною законодавства [PERSON] вважає, що будучи матеріально забезпеченим, батько повинен сплачувати на утримання дитини більшу суму. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON],в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON], до початку розгляду справи по суті, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій вона просила задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. На підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №089116, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Красносільської сільської ради №1136 від 11.07.2017 року, [PERSON] проживає з матір'ю в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області. На підставі рішення Бершадського районного суду від 15.04.20011 року та виконавчого листа №2-503/11 від 22.04.2011 року, який перебуває на виконанні Відділу ДВС Христинівського району Черкаської області, [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття. На даний час старший син досяг повноліття, а тому позивачка просить змінити розмір аліментів у відповідності до змін у законодавстві. Зі змісту позову вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів. Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 80 ч. 3, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та у інших випадках, передбачених цим Кодексам. Згідно ст. 223 ЦПК України, в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров'я однієї зі сторін тощо. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно дост. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною другою статті 182 СК України в редакції, що до діяла на час звернення позивача до суду, було встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 08.07.2017 Законом від 17.05.2017 № 2037 вказана частина викладена в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи законодавчі зміни, внесені до частини другої статті 182 Кодексу, а також досягнення повноліття старшим сином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими. Виконавчий лист №2-503/11, виданий на підставі рішення Бершадського районного суду від 15.04.2011 року підлягає відкликанню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved