Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] права користування житловим будинком, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею зазначеного житлового будинку. Разом із позивачкою в будинку зареєстрований відповідач, який понад три роки тому виїхав до Словенії, де наразі працює і проживає. Відповідач жодної участі в утриманні будинку не бере, разом із позивачкою не проживає, спільного господарства не веде, повертатися на територію України не бажає, тому позивачка вимушена звернутись до суду, щоб виселити відповідача з свого будинку. Позивачка в судове засідання не з`явилась. В заяві поданій до суду просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням з штриховим ідентифікатором №7100100821443, проте в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв або клопотань до суду не надійшло. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачка є власницею житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за № 151 від 09.02.2005 року, та копією довідки Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області №666 від 23.06.2020 року. Згідно довідки № 660 від 23.06.2020 року, виданої Смирновською сільською радою Більмацького району Запорізької області, про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: позивачка [PERSON] , її дочка [PERSON] , [INFO] , та онуки [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] (відповідач), [INFO] . Відповідно до довідки про фактичне проживання (не проживання) особи на території Смирновської сільської ради за певною адресою №1025 від 08.09.2020 року, виданої виконавчим апаратом Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає за адресою [ADDRESS] , з 07.07.2017 року проживає у м. Прешов, Словенія. Конституцією України\~(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до ЗУ від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст.\~379,\~382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 ЖК Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначено, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у зазначеному будинку з 07.07.2017 року без поважних причин, тобто понад три роки, у зв`язку з чим він на підставі положень ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачає право на користування цим житлом. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.\~

Outcome: approved