Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що вона є власником житла за адресою м. Черкаси, провулок Промисловий, будинок 20. На даний час в домоволодінні зареєстровано три особи вона, її син [PERSON] та відповідачка. [PERSON] зареєстрована в домоволодінні з 04.02.2014 року, однак півтора роки не проживає за місце реєстрації, житлом не цікавиться, місце її проживання позивачу невідомо а тому просила визнати [PERSON] такою, що втратили право користування житлом за адресою - м. Черкаси, провулок Промисловий, будинок 20. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, та просила задовольнити. Додатково пояснила, що вона є власником ? частини домоволодіння, на вказану частину будинку для реєстрації місця проживання позивачки та членів її сімї було заведено окрему будинкову книгу. [PERSON] колишня дружина її померлого двоюрідного брата [PERSON]. Відповідачка звернулася до неї з проханням зареєструвати місце проживання з метою працевлаштування, однак з часу реєстрації жодного дня не проживала за адресою м. Черкаси, провулок Промисловий, 20, особисті речі [PERSON] в домоволодінні відсутні. Антонішкіна не є її родичем. Більше півтора роки позивачці нічого не відомо про місцеперебування [PERSON] перешкоди у користуванні будинком відповідачу не створено. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON] повідомленої про час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та її неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч. 5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Суд заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.05.2005 року (справа № 2-2079/2005р.) позивач [PERSON] є власником ? частини домоволодіння, що розташоване по провулку Промисловому,20 в місті Черкаси. Даний факт підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16017172 від 21.09.2007 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2017 року № 101228139 (а.с. 5-6,7,26-27). Згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.05.2005 року № 2-2079/2005 року 17.05.2011 року заведено будинковому книгу на ? частину домоволодіння № 20 по провулку Промисловий в місті Черкаси, власником якої є [PERSON] (а.с. 34). Відповідач [PERSON], [INFO] з 04.02.2014 року і по теперішній час зареєстрована за адресою м. Черкаси, провулок Промисловий, 20, що підтверджується Будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в [INFO], довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області та Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради (а.с. 8-10,16, 32). На вказаній частці будинку зареєстровані також позивач [PERSON] та її син. Згідно акту опитування сусідів № 2203 від 31.08.2017 року складеного [PERSON] (прож. м. Черкаси, провулок Промисловий, 5/1), [PERSON] (прож. м. Черкаси, провулок Промисловий, 5), [PERSON] (прож. м. Черкаси, провулок Промисловий, 21) та посвідченого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Яблуневий» [PERSON] - у будинку № 20 по провулку Промисловий проживають гр. [PERSON] і її син [PERSON], але гр. [PERSON] за даною адресою не проживає понад рік (а.с. 11). Свідок - [PERSON] також підтвердив факт непроживання [PERSON] за місцем реєстрації. Зазначив, що проживає за адресою м. Черкаси, провулок Промисловий, будинок № 5 більше 12 років. [PERSON] знає 7-8 років, останній раз зустрів її випадково на вулиці років 4 тому, з того часу нічого про неї не чув, місце її проживання невідомо. Про жодні конфлікти чи скандали щодо проживання [PERSON] в будинку № 20 по провулку Промисловий в місті Черкаси йому невідомо. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки договір найму житла між [PERSON] та [PERSON] відсутній, [PERSON] не є членом сімї позивачки, або власником будинку то відсутні і правові підстави для користування відповідачкою житлом за адресою : м. Черкаси, провулок Промисловий, 20. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідачка [PERSON] не надала суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на неї. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, ЦК України,

Outcome: approved