Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася\~з позовом\~до суду\~до [PERSON]\~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини та\~жінки,\~яка здійснює\~догляд за\~дитиною до\~досягнення нею\~трирічного віку,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що з відповідачем [PERSON] вони зареєстрували шлюб 01 серпня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 161197, виданого 01 серпня 2015 року. Від шлюбу у нас з відповідачем народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. З червня місяця 2017 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного. В теперішній час вона з дитиною проживає за вищезазначеною адресою, що підтверджується довідкою сільської ради. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Позивачка в теперішній час не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання їх дитини та на її утримання не надає, будь-яких утримань по виконавчим документам з відповідача не провадиться. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами глави 15 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та приймати участь у вихованні та розвитку дитини. Тому позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти для утримання їх дитини. Крім того, відповідно до вимог ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має не тільки у разі розірвання шлюбу, а під час перебування у шлюбних відносинах. Згідно з Законом України " Про Державний бюджет України на 2018 рік", який набрав чинності з 01.01.2018 року , з 01.07.2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1841 грн. на місяць. Позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати на її утримання, як на дружину, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення останньою трирічного віку, грошову суму у розмірі 981 грн. на місяць. Таку позицію вона обґрунтовує тим, що вона отримує державну допомогу у зв'язку з доглядом за дитиною у розмірі 860 грн. - відповідна довідка надається, а отже відповідач повинен сплачувати на її утримання різницю між прожитковим мінімумом та призначеною державною допомогою (1841 - 860 = 981). Позивачка зазначає, що з аналогічним позовом за тих самих підстав, з тим самим предметом, вона до суду не зверталась. Попередній розрахунок судових витрат становить 450 грн., які складаються з витрат на правничу допомогу. Оригінали документів, на які вона посилається, як на докази, перебувають у неї та, за необхідності, можуть бути надані суду для огляду. Таким чином просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], який народився в с. Благовіщенка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області на її користь аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO], у розмірі 1/ 4 частини заробітку ( доходу) на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї заяви та до повноліття дитини. Стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], який народився в с. Благовіщенка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області на її користь аліменти у розмірі 980 грн. щомісячно, як з особи, яка повинна утримувати жінку, з якою проживає дитина та яка не досягла трирічного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 03 квітня 2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні Позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Також зазначив, що дійсно, утримань по виконавчим документам з нього не провадиться, він має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, але матеріальну допомогу на утримання їх дитини, сина [PERSON] та дружини він надавав добровільно і постійно до теперішнього часу, що підтверджується наданими ним чеками. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані\~письмові докази\~та розглянувши\~справу в\~межах заявлених\~позовних вимог\~судом достовірно\~встановлені наступні\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини:\~з відповідачем [PERSON] позивачка зареєструвала шлюб 01 серпня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 161197, виданого 01 серпня 2015 року( а.с.9). Від шлюбу у них з відповідачем народилась дитина - син [PERSON], [INFO] ( а.с.8). З червня місяця 2017 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного. В теперішній час він з дитиною проживає за вищезазначеною адресою, що підтверджується довідкою сільської ради ( а.с.10). Дитина знаходиться на її повному утриманні. Позивачка в теперішній час не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок в дохід держави.

Outcome: approved