Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

В січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. У позові посилалась на те, що з 23 грудня 1995 року по 27 березня 2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] У шлюбі у них [INFO] року народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В 2012 році син вступив до Чернівецького політехнічного коледжу на радіотехнічне відділення на денну форму навчання. За період з 01.09.2012 року по 31.01.2014 року нею були сплачені кошти за навчання в сумі 8611,56 грн. З 1 лютого 2014 року син переведений на бюджетну форму навчання, але стипендію не отримує. Також у 2014 році син переніс складну операцію та потребує подальшого лікування, на яке потрібна значна сума коштів. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі вищевикладеного, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23-річного віку . Розгляд справи відбувався у відбувався позивачки [PERSON], яка в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій позов підтримала та просила його задовольнити. Судове засідання просила провести у її відсутність. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився. Надав заяву, у якій позов просив задовольнити, а судове засідання провести у його відсутність. У разі відсутності відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з»явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки до суд не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що з 23 грудня 1995 року сторони перебували у шлюбі, який між ними розірвано 27 березня 2001 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Як вбачається із довідки від 09.01.2015 року та індивідуального договору №40 Чернівецького політехнічного коледжу, [PERSON] у 2012 році вступив до даного навчального закладу на радіотехнічне відділення за спеціальністю «Конструювання, виробництво та технічне обслуговування радіотехнічних пристроїв». Згідно наказу №18у від 22.04.2014 року переведений на бюджетну форму навчання. Термін закінчення коледжу 30.06.2016 року (а.с.5,15). Відповідно до наданих квитанцій про оплату навчання, позивачка [PERSON] витратила на навчання сина 8500 грн. (а.с.16-20). Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як вбачається із довідки про склад сім»ї та реєстрацію від 15.01.2015 року, [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою м.Чернівці. вул.Винниченка, 67. (а.с.21). Крім того, згідно довідок та виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], останній знаходився на стаціонарному лікуванні в ЛОР-центрі ОКЛ (а.с.22-25). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Нормою ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу та при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, з урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки для утримання сина на період навчання але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, підлягають задоволенню у повному об'ємі. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки та реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved