Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай), обґрунтовуючи заяву тим, що вона свого часу отримала земельну ділянку (пай) № 385 площею 7,5143 га (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області. При виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розробником була допущена помилка, в результаті якої [PERSON] на основі державного акта було помилкова надано право власності на земельну ділянку (пай) № 785 площею 6,1987 га, яка вже перебуває у власності [PERSON] (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№076351 від 06.12.2004 року), а земельна ділянка №385 площею 7,5143 га залишається по факту вільною. Позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) №385 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,5143 га. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій повністю підтримав позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. Представник відповідача Колодязненський сільський голова [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, у поданій до суду заяві просив слухати справу у його відсутність. Представник заінтересованої особи в.о. начальника відділу держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог [PERSON], просив слухати справу без участі представника відділу держгеокадастру у Дворічанському районі. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР №0037198 від 26 лютого 1997 року, виданого на підставі рішення Дворічанської районної державної адміністрації від 24 грудня 1996 р. №482, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 8,80 в умовних кадастрових га, яка перебуває у колективній власності КСП «Колодязнянське». Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 079164, від 11 жовтня 2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Дворічанської районної державної адміністрації №192 від 31 серпня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,1987 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області. У додатку до розпорядження голови районної державної адміністрації №192 від 31 серпня 2004 року, наданий "Список власників сертифікатів, яким передано у власність земельні частки (паї) та площі земельних часток", у якому земельна ділянка (пай) №385 площею 7,5143 значиться за [PERSON] Відповідно «Протоколу №2 засідання комісії по жеребкуванню номерів паїв для кожного власника земельного сертифікату в межах Колодязненської сільської (селищної) Ради» від 20.01.2003 року, [PERSON] був внесений 785 номер паю площею 6,1987 га, а [PERSON] 385 номер паю площею 7,5143 га. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на земельну частку (пай) в судовому порядку. Згідно ст. 391\~ ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна має право предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин справи, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову.

Outcome: approved