Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її доньки [PERSON] , [INFO] ; призначити позивача опікуном малолітньої; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно в твердій грошовій сумі, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] є її донькою та одинокою матір`ю малолітньої [PERSON] . В шлюбі її донька не знаходилась, відомості про батька в свідоцтві про народження дитини - її онуки записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вказала, що зі своїм чоловіком [PERSON] самостійно займається вихованням онуки та матеріально її забезпечують, онука проживає разом із ними, де фактично знаходиться її донька [PERSON] їй невідомо. Крім того вказала, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, з донькою не спілкується, не приймає участі у її вихованні. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки, тому просила позбавити відповідача батьківських прав та призначити її опікуном над малолітньою онукою [PERSON] . Крім того, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час слухання справи повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи до суду не з`явився, надав письмову заяву с проханням розглядати справу за їх відсутності, надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON] та доцільності призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] . За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 07.07.2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківської міського управління юстиції, про що 07.07.2015 року складено відповідний актовий запис № 1123 матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , та згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька в актовому записі про народження дитини [PERSON] , записані на підставі заяви матері [PERSON] (а.с. 7,8). Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 11.12.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 802, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14) між якими укладено шлюб, відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, а.з. 319 (а.с. 15). З довідки закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 160 Комбінованого типу ХМР, [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] , яка відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 160 Комбінованого типу ХМР з 03.09.2018 року. Бабуся, [PERSON] піклується про стан здоров`я онука, дитина охайна, чиста, систематично відвідує заклад дошкільної освіти. Забирає дитину вчасно. Приймає участь у життя закладу дошкільної освіти № 160. Дитина щоденно відвідує заклад дошкільної освіти. Мати [PERSON] в закладі дошкільної освіти, з 01.09.2019 року по теперішній час, не була присутня жодного разу, не приймає участь в батьківських зборах, святах та розвагах (а.с. 16). З довідки «КНП «Міська дитяча поліклініка № 1», [PERSON] знаходиться на обліку вказаної поліклініки з народження, з вересня 2019 року дівчинкою опікується бабуся [PERSON] . Мати дитини до лікаря-педіатра не зверталась та не цікавилась станом здоров`я дитини (а.с .17). Згідно довідки про доходи, вбачається, що [PERSON] є працевлаштованою у ФОП [PERSON] , де займає посаду пекаря та отримує дохід (а.с. 18). З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , вбачається що власником майна є [PERSON] , де зареєстровані позивач та відповідач (а.с. 20,21). Як вбачається з Висновку, наданого Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, що діє від імені органу опіки та піклування від 15.10.2020 року № 506 - вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Так, згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу положень ст. 166 ЦПК України, вбачається, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання доньки, свідомо нехтує своїми обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, суд вважає необхідним позов в цій частині задовольнити, позбавити батьківських прав відповідача, як таку, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини. При розв`язанні позовної вимоги щодо призначення опікуна малолітній [PERSON] , суд виходить з наступного. Так, у відповідності до ч.1 ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 4 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклування за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до п. 50 постанови КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» опіка, піклування припиняється у разі: передачі дитини батькам (усиновлювачам); реєстрації шлюбу; надання дитині повної цивільної дієздатності; смерті опікуна, піклувальника або підопічного. Проект висновку виконавчого органу міської ради для подання до суду (у разі встановлення опіки, піклування судом) або проект рішення про припинення опіки готує відповідна служба у справах дітей. Якщо дитина досягла 14-річного віку, особа, яка виконувала обов`язки опікуна, стає піклувальником без прийняття окремого рішення. Окреме рішення також не приймається у разі досягнення підопічним повноліття або його смерті. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2008 року, між [PERSON] та [PERSON] , укладений шлюб 14.07.20007 року, актовий запис № 319. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 11.12.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 802, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). З довідки «КНП «Міська дитяча поліклініка № 1», [PERSON] знаходиться на обліку вказаної поліклініки з народження, з вересня 2019 року дівчинкою опікується бабуся [PERSON] . Мати дитини до лікаря-педіатра не зверталась та не цікавилась станом здоров`я дитини (а.с .17). Як вбачається з довідки закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 160 Комбінованого типу ХМР, [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] , яка відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 160 Комбінованого типу ХМР з 03.09.2018 року. Бабуся, [PERSON] піклується про стан здоров`я онука, дитина охайна, чиста, систематично відвідує заклад дошкільної освіти. Забирає дитину вчасно. Приймає участь у життя закладу дошкільної освіти № 160. Дитина щоденно відвідує заклад дошкільної освіти. Мати [PERSON] в закладі дошкільної освіти, з 01.09.2019 року по теперішній час, не була присутня жодного разу, не приймає участь в батьківських зборах, святах та розвагах (а.с. 16). Як вбачається з Висновку від 15.10.2020 року № 506, наданого Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, що діє від імені органу опіки та піклування - вважає доцільним призначення [PERSON] опікуном дитини - малолітньої [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що дитина [PERSON] проживає разом із бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , які за місцем проживання останнього створили необхідні умови для розвитку онуки, у квартирі є необхідні побутові зручності, окреме спальне місце, іграшки, одяг та взуття відповідно до віку та сезону. Умови для проживання задовільні, у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині призначення її опікуном над малолітньою [PERSON] підлягають задоволенню. При розв`язанні вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів відповідача [PERSON] , суд виходить з наступного. Так, відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ч.2 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем обґрунтовані, зазначені факти знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved