Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

До Михайлівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] з позовом до Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про зняття арешту нерухомого майна житлового будинку №121 по вул. Гоголя в смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Позов мотивований тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами №121 по вул. Гоголя в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Під час підготовки будинку до продажу позивачем було зясовано, що 11 вересня 2012 року на підставі постанови ВДВС Михайлівського РУЮ Запорізької області на вказане нерухоме майно був накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження. Вказана постанова ВДВС Михайлівського РУЮ була винесена під час проведення виконавчих дій по виконавчому листу №2/0816/264/2012 року про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 35829,11 грн. Позивач зазначає, що борг нею погашений в повному обсязі, на звернення до ВДВС Михайлівського РУЮ щодо зняття арешту було повідомлено про необхідність вирішення питання в судовому порядку. В звязку з неможливістю розпорядитися належним нерухомим майном через накладення арешту, внесеного до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач звернулась до суду з вимогами про його зняття в звязку з погашенням боргу в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, просить вирішити позов на розсуд суду. Представник відповідача - ПАТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням не явки учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, на виконання до ВДВС Михайлівського РУЮ надійшов виконавчий лист №2/0816/264/2012, виданий Михайлівським районним судом Запорізької області 18 червня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 35829,11 грн. 05 серпня 2012 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № за ЄДРВП 33725029 по примусовому виконанню вказаного виконавчого документа (а.с.19). Крім того, 11 вересня 2012 року постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника (а.с.20). 30 січня 2013 року державним виконавцем було прийняте рішення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, арешт з майна при цьому не знято (а.с.21). 11 жовтня 2013 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № за ЄДРВП 40193321 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/0816/264/2012 виданого Михайлівським районним судом Запорізької області 18 червня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 35829,11 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 11 жовтня 2013 року накладено арешт на все майно боржника (а.с.17). 26 грудня 2013 року державним виконавцем було прийняте рішення про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», в звязку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, арешт з майна при цьому не знято (а.с.18). Заборгованість за виконавчим листом №2/0816/264/2012 погашена в повному обсязі, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 17 лютого 2015 року № 2158033 про відсутність заборгованості у позивача перед банком (а.с.22). Також, судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок №121 по вул. Гоголя, в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 14 листопада 2007 року (а.с.8), Витягом з державного реєстру правочинів, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.9-11). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 12975550 від 03 лютого 2015 року, на все нерухоме майно належне [PERSON] накладено арешт (а.с.14). Згідно повідомлення Реєстраційної служби Михайлівського РУЮ від 20 березня 2015 року за № 141, державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) у Державному реєстрі прав та перенесено відомості про заборону на нерухоме майно № 12975550 з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна до створення розділу за № 9123409 (а.с.13). Представник позивача звертався до ВДВС Михайлівського РУЮ із заявою про зняття арешту з нерухомого майна [PERSON], але начальником відділу надано відповідь (а.с.15), в якій зазначено про неможливість задовольнити заяви у зв'язку з тим, що в ЗУ «Про виконавче провадження» відсутня норма, згідно якої при поверненні виконавчого документа стягувачу державний виконавець зобов'язаний знімати арешт з майна, а також рекомендовано звернутися до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зняття арешту з її майна законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved