Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] за позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтуванні заявлених вимог вона зазначила, що вона понад 30 років знаходилась з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. 17.09.1991 року [PERSON] склав на її ім`я заповіт, згідно якого він заповів позивачки усе належне йому майно, в тому числі квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але її було відмовлено в зв`язку з розбіжностями написання прізвищ. У зв`язку з цим позивачка просить ухвалити рішення, яким визнати за неї права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 3-4). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд у зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Спадкодавець [PERSON] повністю виплатив пайовий внесок до житлово - будівельного кооперативу „Політехнік»", що підтверджується довідкою від 14.09.1995 року, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи. Згідно зі ст.15 Закону України „Про власність", який має зворотню силу в часі, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно [PERSON] на момент ведення вказаного закону в дію, став власником кв. [ADDRESS] . Таким чином, після його смерті вказана квартира увійшла у спадок, який був прийнятий позивачкою. Підставою виникнення права приватної власності є зокрема успадкування майна. 17.09.1991 року [PERSON] склав на ім`я позивачки [PERSON] заповіт, згідно якого він заповів її усе належне йому майно в тому числі квартиру [ADDRESS] (а.с.5), [INFO] [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 05 січня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за №162, та Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції м. Одеси було видано Свідоцтво про смерть (а.с. 4). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної , особи на випадок своєї смерті, а заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем та не заявляла про відмову від неї. Як вбачається з відповіді Сьомої одеської державної нотаріальної контори (а.с. 12), [PERSON] зверталась із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що у документах, які позивачка представила нотаріусу, були виявлені розбіжності в написанні прізвища померлого [PERSON] : в свідоцтві про смерть записано « [PERSON] », в заповіті « [PERSON] »; в написанні прізвища позивачки [PERSON] : в паспорті позивачки « [PERSON] », в заповіті « [PERSON] ». Разом з тим, після дослідження матеріалів справи, у суду немає будь-яких підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених позивачкою. Суд вважає, що пояснення позивача відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам, а розбіжності в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця пов`язані з різним перекладом українською мовою в різні часи в офіційних документах їхніх прізвищ. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов`язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved