Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області про встановлення факту належності спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої вимоги мотивує тим, що за життя її батьку [PERSON], померлому [INFO] належала квартира [ADDRESS] Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач. При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку встановити факт належності її батьку [PERSON], померлому [INFO] квартири [ADDRESS] та визнати за нею в порядку спадкування право власності на вище вказану кватиру. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася. На адресу суду від нього надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без її участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права по встановленню факту належності спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно. Згідно абзацу другого п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення " від 31 березня 1995 року № 5, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт володіння будівлею на праві приватної власності. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, яке видане Бюро по приватизації житла смт Бородіно 24 жовтня 1995 року, на підставі розпорядження від 23 жовтня 1995 року № 278 вбачається, що на праві спільної сумісної власності [PERSON] належала квартира [ADDRESS] Таким чином, на підставі вищевказаного, суд вважає встановленим факт належності на праві власності [PERSON] вищезазначеної квартири. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Судом достовірно встановлено, що спадок відкрився в день смерті спадкодавця - [PERSON], а саме з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.9). Відповідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] є донькою померлого [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб позивача вбачається, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на прізвище чоловіка «[PERSON]» ( а.с. 11). Далі, позивач змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені ( а.с. 12). У зв'язку з цим, позивач відносяться до першої черги спадкоємців за законом на підставі ст. 1261 ЦК України. Таким чином, враховуючи викладене та те, що відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкову квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved