Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про витребування та звернення стягнення на предмет застави, в якому просить суд: - витребувати транспортний засіб, а саме: автомобіль марки SUZUKI SX4, рік випуску 2012, кузов № [NUMBER] , технічний паспорт та комплект ключів до автомобіля із володіння [PERSON] та передати транспортний засіб автомобіль марки SUZUKI SX4, рік випуску 2012, кузов № [NUMBER] , технічний паспорт та комплект ключів Акціонерному товариству «Альфа-Банк» на період до його реалізації; - в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 831АІ10120803001 від 03.08.2012 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Громадянином України [PERSON] у розмірі 180 562,29 грн. звернути стягнення на Предмет застави, а саме транспортний засіб SUZUKI SX4, рік випуску 2012, кузов № [NUMBER] , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення публічних торгів в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною оцінкою майна на момент продажу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 831АІ10120803001 на купівлю автотранспортних засобів. Позивач є правонаступником щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», та є новим кредитором за вказаним Договором № 831АІ10120803001. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 158 310,00 грн. та зі сплатою процентів в розмірі, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки SUZUKI модель SX4, 2012 року випуску, згідно з договором купівлі продажу №01-08 від 01.08.2012 року, укладеного з ТОВ «Технік-центр». В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 831АІ10120803001 від 03.08.2012 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу № 831AI10120803001-3ACT, за умовами якого [PERSON] передав в заставу транспортний засіб, а саме: транспортний засіб марки SUZUKI SX4, рік випуску 2012, кузов № [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР №1 міста Харкова 02.08.2012 року, що належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданого ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків 02.08.2012 року. 03.08.2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений автомобіль. Однак, [PERSON] , протягом тривалого часу порушує умови кредитного договору та не виконує покладені на нього зобов`язання належним чином, в результаті чого, станом на 27.01.2020 року, утворилась заборгованість за вищевказаним Кредитним договором № 831АІ10120803001 від 03.08.2012 року, у сумі - 180 562, 29 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 94 986, 00 грн.; суми заборгованості за відсотками у розмірі 85 576,29 грн. 23.12.2014 року, вищевказаний автомобіль марки SUZUKI, модель SX4, 2012 року випуску, № [NUMBER] , що виступає забезпеченням за вищевказаним кредитним договором, був відчужений [PERSON] , транспортний засіб перереєстровано та видано державний реєстраційний номер [NUMBER] . Посилаючись на те, що реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, та вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, у зв`язку із чим, на предмет застави може бути звернуто стягнення з підстав, передбачених ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а також на те, що [PERSON] не може вважатися добросовісним набувачем вказаного майна, позивач наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У поданому до суду відзиві на позовну заяву, представник відповідача [PERSON] , - адвокат Бакулін Д.О., заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаюсь на те, що автомобіль відповідачем був придбаний на законних підставах, водночас, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем. Крім того, оскільки за відповідачем [PERSON] , як за новим власником, автомобіль був зареєстрований 23.12.2014 року, то строк позовної давності у даному випадку закінчився ще 23.12.2017 року, з огляду на що підлягає застосуванню позовна давність. Також, переконаний, що з огляду на умови вищевказаного договору кредиту на купівлю транспортних засобів від 03.08.2012 року, даний спір підлягає розгляду третейським судом. У поданих доповненнях до відзиву на позовну заяву, представником відповідача [PERSON] , - адвокатом Бакуліним Д.О., також зазначено про відсутність будь-яких обтяжень щодо вказаного автомобіля під час його реєстрації за відповідачем [PERSON] , та зазначено про непорушність права власності. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив провести у його відсутності. Відповідач [PERSON] , та його представник, - адвокат Бакулін Д.О., у судове засідання не з`явились, про причини неявки та їх поважність суду не повідомили, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду не надходило. Суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Враховуючи вищезазначене, зважаючи на те, що заяв від учасників справи про відкладення розгляду справи, поновлення чи продовження процесуальних строків, для вчинення будь-яких процесуальних дій, у відповідності до положень ЦПК України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд приходить до переконання про проведення розгляду справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів (за наявними матеріалами). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредиту № 831АІ10120803001 на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 158 310,00 грн. та зі сплатою процентів в розмірі, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки SUZUKI модель SX4, 2012 року випуску, згідно з договором купівлі продажу №01-08 від 01.08.2012 року, укладеного з ТОВ «Технік-центр». Відповідно до п. 1.1.1. вказаного договору, кінцевий термін повернення заборгованості по Кредиту до 02.08.2017 року (а.с. 7-12). В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Договором кредиту № 831АІ10120803001 від 03.08.2012 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір застави транспортного засобу № 831AI10120803001-3ACT, за умовами якого [PERSON] передав в заставу транспортний засіб, а саме: транспортний засіб марки SUZUKI SX4, рік випуску 2012, кузов № [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР №1 міста Харкова 02.08.2012 року, що належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданого ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків 02.08.2012 року. Згідно п. 1.3.1.1 яким передбачені суть та розмір забезпечених заставою зобов`язань, передбачено виконання заставодавцем перед заставодержателем зобов`язань, зокрема, - повернення кредиту в розмірі 158 310,00 грн., з порядком погашення, що визначений Договором кредиту, та кінцевим терміном погашення всієї заборгованості по кредиту до 02.08.2017 року (включно), а також дострокового погашення у випадках передбачених Договором по кредиту. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № витягу: 37229392 від 02.08.2012 року, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, було зареєстроване обтяження у виді: приватного обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: Договір застави майна № 831AI10120803001-3ACT, 1346, 03.08.2012, Приватний нотаріус ХМНО Цимбал І.В.; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, SUZUKI SX4, номер об`єкта: [NUMBER], номер державної реєстрації: [NUMBER] , відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати. Обтяжувач: ПАТ «Укрсоцбанк»; Боржник: [PERSON] (а.с. 16-16 з.б.). ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач АТ «Альфа-Банк», належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу [PERSON] кредит у визначеному розмірі, а останій належним чином зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, що має відображення у розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 831АІ10120803001 від 03.08.2012 р. (а.с. 20-21). Згідно повідомлення Головного сервісного центру МВС від 03.06.2020 року № 31/638аз, за даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, станом на 03 травня 2020 року транспортний засіб SUZUKI SX4, 2012 року випуску, VIN [NUMBER] , двигун № [NUMBER] дійсно зареєстрований за [PERSON] (а.с. 22). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, від 15.06.2020 року, дата останньої реєстрації транспортного засобу: VIN-код тз [NUMBER] , - 23.12.2014 року (а.с. 23). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № витягу: Р24362 від 11.02.2020 року, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, значиться зареєстроване обтяження у виді: приватного обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна; Об`єкт обтяження: автомобіль легковий, SUZUKI SX4, номер об`єкта: [NUMBER], номер державної реєстрації: [NUMBER] , Зареєстровано 03.08.2012 за №12827991; Документ-підстава: Передавальний акт б/н, виданий 15.10.2019, видавник: Комісія для проведення реорганізації АТ «Укрсоцбанк», Договір застави 8310134557INSURANCE1 від 03.08.2012, АТ «Укрсоцбанк» (а.с. 26, 16 з.б.). Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про заставу» та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Так, згідно положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» та статті 572 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до частини першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі,майноабо майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому закономпорядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна,встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режимвиникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичнихосіб стосовно рухомого майна. Відповідно дочастини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17 (провадження № 6113383св19). Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначається реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах: від 06 лютого 2018 року у справі№ 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада2019 року у справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19). Оскільки з матеріалів справи встановлено, що відповідачем [PERSON] був придбаний спірний автомобіль, що перебував у заставі АТ «Укрсоцбанк», за відсутності згоди банку на його відчуження та за наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про його обтяження, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав вважати відповідача [PERSON] добросовісним набувачем. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з частиною другою статті 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк» у повному обсязі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Ураховуючи, що застава спірного автомобіля є способом забезпечення зобов`язань за договором кредиту № 831АІ10120803001 від 03.08.2012 року на купівлю автотранспортних засобів, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] , то початок перебігу позовної давності починає свій відлік з моменту невиконання позичальником основного зобов`язання за кредитним договором. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до п. 1.1.1. договору кредиту № 831АІ10120803001 від 03.08.2012 року, кінцевим терміном повернення заборгованості по Кредиту зазначено - до 02.08.2017 року (включно). Згідно п. 1.3.1.1 договору застави транспортного засобу № 831AI10120803001-3ACT від 03.08.2012 року, також передбачено виконання заставодавцем перед заставодержателем зобов`язань, зокрема, - повернення кредиту в розмірі 158 310,00 грн., з порядком погашення, що визначений Договором кредиту, та кінцевим терміном погашення всієї заборгованості по кредиту до 02.08.2017 року (включно). Отже, право на пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет застави у позивача виникло 03.08.2017 року. Таким чином, звернення позивача до суду із вищевказаним позовом у червні 2020 року відбулося в межах строку позовної давності. При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 2 708,43 грн.

Outcome: approved