overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

В січні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання вони мають дитину доньку [PERSON], яка на сьогоднішній день мешкає з нею. Відповідач мешкає окремо та добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає. В даний час позивачка знаходиться у великій матеріальній скруті, грошей не вистачає на життя, тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON], просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з від сумісного життя [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис № 1443. Батьком записаний [PERSON].. Дитина проживає з матірю, яка не має можливості утримувати її самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матірю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 640,00 гривень. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 12.06.2005 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилися: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла письмова заява, згідно якої просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак від нього надійшла письмова заява, згідно якої просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, термін на примирення просить не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 12.06.2005 року серії [NUMBER], [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилися: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.03.2006 року; серії [NUMBER] від 11.04.2007 року; серії [NUMBER] від 11.12.2009 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Наданий для примирення час позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Відповідно до п.п.9 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд рахує за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору, оскільки [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серії АВ № 1004835 від 20.10.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Києві, а саме на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що при житті її матері [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS]. Позивач прийняла спадщину після матері. Маючи намір оформити спадщину і отримати свідоцтво на неї за заповітом, вона подала заяву до державного нотаріуса. Державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Погоріла Л.С. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому вона звернулася до суду за захистом свого права на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, якою визнала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при житті [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], яка не отримала свідоцтво про право власності на будинок, тому цей будинок не зареєстрований в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно, про що свідчить довідка КП "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 19 від 27.10.2017 року (а.с.10), копія технічного паспорта на будинок (а.с. 11-13). [PERSON] померла [INFO] року в місті Києві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Позивач є дочкою померлої [INFO] року [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6,7). Згідно спадкової справи №685/2017, заведеної Другою Київською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] року [PERSON], спадщину прийняла позивач (а.с.27-69). У відповідності з п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому її вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обґрунтованими. Ці вимоги доведені вищевказаними доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216, 1220-1223, 1233, 1234, 1241, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

В січні 2018 року лікар-психіатр Хмельницького обласного психоневрологічно-го диспансеру [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без усвідомленої згоди терміном до шести місяців [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідно до висновку лікаря-психіатра, останній виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо йому не буде надана психіатрич-на допомога, у зв'язку з чим необхідно надати амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку без усвідомленої згоди в умовах Хмельницького обласного пси-хіатричного диспансеру. В судовому засіданні лікар-психіатр та представник Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру заяву підтримали та просять її задоволити. Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник в судове засідання не зявилась. Хоча належним чином повідомлялась про час розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що з 09 грудня 1999 року [PERSON] перебуває на обліку в ХОПНД з діагнозом параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, стабільний апато-абулічний дефект. Згідно висновку лікаря-психіатра вбачається, що враховуючи ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду здоровю [PERSON], внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надано психіатрич-ної допомоги, рекомендовано надати амбулаторну психіатричну допомогу у примусо-вому порядку без його усвідомленої згоди в умовах Хмельницького обласного психіа-тричного диспансеру. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" амбула-торна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбу-латорна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду, а відповідно до ч.4 вказаної статті особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задово-ленню, оскільки обставини викладені в заяві та висновку лікаря-психіатра дають під-стави вважати, що [PERSON] слід надати амбулаторну психіатричну допо-могу у примусовому порядку без усвідомленої згоди в умовах Хмельницького облас-ного психіатричного диспансеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

В січні 2018 року лікар-психіатр Хмельницького обласного психоневрологічно-го диспансеру Голояд Н.М. звернулась до суду з заявою про продовження надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], [INFO] року на-родження, посилаючись на те, що відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів, останній виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо йому не буде на-дана психіатрична допомога, у зв'язку з чим необхідно продовжити надання амбулато-рної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах Хмельницького облас-ного психіатричного диспансеру. В судовому засіданні лікар-психіатр та представник Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру заяву підтримали та просять її задоволити. Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що з 2008 року [PERSON] перебуває на обліку в ХОПНД з діагнозом - параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу з вираженим тимопатичним типом дефекту. Згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хме-льницької області від 19 травня 2011 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17 серпня 2017 року, двічі був госпіталізований в примусовому порядку до ХОПНД. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 58 від 04 січня 2018 року вбачаєть-ся, що враховуючи ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шко-ду здоров'ю [PERSON], внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надано психіатричної допомоги, рекомендовано продовжити надання амбулатор-ної психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах Хмельницького облас-ного психоневрологічного диспансеру. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допо-моги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі ам-булаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій пови-нні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені части-ною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить об-грунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подаль-шому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусо-вому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 міся-ців. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задово-ленню, оскільки обставини викладені в заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів дають підстави вважати, що [PERSON] слід продовжити надання амбулаторної пси-хіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

В січні 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В підготовче судове засідання позивач не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.22). Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов позивача визнала (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 27 травня 2003 року, місце реєстрації: Устивицька сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 7). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Палько" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 19). Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

В січні 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на примирення не погоджувався (а.с. 27). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 06 червня 2014 року, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №111, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 6). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Яйчун" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 4). Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 03.07.1993 року. Від спільного шлюбу у сторін є повнолітні діти. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у його відсутності, терміну на примирення просить не надавати, позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак до суду надійшла заява в якій справу просить розглядати у її відсутності. Терміну на примирення просить не надавати, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 24.10.2018 року серії І-БВ № 192878, [PERSON] 03.07.1993 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від спільного шлюбу у сторін є повнолітні діти. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 05.03.2016 року. Від даного шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу слухати у його відсутності, терміну на примирення просить не надавати, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу слухати у її відсутності, терміну на примирення просить не надавати, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 05.03.2016 року серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON] .. Від даного шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.2016 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Наданий для примирення час позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 18.04.2010 року. Від спільного шлюбу у сторін народилася [PERSON] [INFO]. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, терміну на примирення просить більше не надавати, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява в якій справу просить розглядати у його відсутності. Терміну на примирення просить більше не надавати, позов визнає повністю. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України «За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 10.01.2019 року [NUMBER], [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу народилася [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.05.2011 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Наданий для примирення час позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved