Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначається, що позивачу у відповідності до нотаріально пос-відченого договору купівлі-продажу від 23.02.2001 року на праві приватної власності на-лежить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача, однак [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2014 року, за призначенням квартиру не використовує, участі в утриманні даної квартири в належному технічному та санітарному стані не приймає. Позивач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву, відповідно до змісту якої з позовними вимогами [PERSON] . згодна, просить судове засідання про-водити у її відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ховка [ADDRESS] не проживає, її особистих речей у вказаній квартирі немає. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи представника позивача, заслухавши свідків, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення по-зовних вимог. Так, судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.02.2001 року . У вказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 14.08.2017 року. Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2014 року, що під-тверджується довідкою ОСББ «417 Стрілецької Дивізії» від 03.11.2018 №03/11. Частиною 1 статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квар-тири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно статті 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усу-нення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 64, 150. 156 ЖК УРСР. слід дійти висновку, що положення статей 383. 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150. 156 ЖК УРСР регулюють взаємо-відносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16). За змістом частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим примі-щенням є належним способом захисту мої порушених прав. Отже, заявлені позовні вимоги визнання осіб втративши право користування жит-ловим приміщенням обґрунтовані допустимими доказами, та відповідають вимогам вказа-ного закону.

Outcome: approved