Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки із земель НААГ «Перемога» площею 2,73 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Переволочнянської сільської ради Буського району Львівської області. Після смерті чоловіка, позивач фактично прийняла спадщину. До нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, не зверталася, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дане спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на таке. [PERSON], до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Переволочнянської сільської ради подав лист № 56 від 06.03.2018 р., з проханням справу слухати у відсутності їх представника. Відзив на позов, заперечення проти такого, не подав. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Буському районі, за викликом суду, не з'явився. Подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, відзив на позов. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER], виданим Переволочнянською сільською радою Буського району Львівської області 09.05.1997 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 5. Останній з позивачкою перебував у шлюбі з 17.05.1980 року (свідоцтво Серії [NUMBER], видане Соколівською сільською радою 17.05.1980 р., актовий запис № 11). Померлому на праві власності належала земельна частка (пай) із земель НААГ «Перемога» площею 2,66 умовних кадастрових га., розташована на території Переволочнянської сільської ради Буського району Львівської області. Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Буському районі № 1-75/0-0.20-77/132-17 від 25.07.2017 року, Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1995 році виготовлений Проект роздержавлення і приватизації земель НААГ «Перемога» Переволочнянської сільської ради, затверджений розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 09.11.1995 р. № 444. У затверджених списках осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) включене ім»я [PERSON]. Останньому виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] від 06.11.1996 р. із земель НААГ «Перемога», на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.10.1996 р. № 403 загальною площею 2,66 умовних кадастрових га.. Однак, згідно розпорядження голови Буської районної ради від 14.02.2000 року № 72 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на [PERSON] розрахована частка 2,73 умовних кадастрових га., з них ріллі - 1,72 га., кормових угідь - 1,01 га.. Як встановлено, спадкодавець заповіту не залишив. Позивач, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом до даного майна. Інших першочергових спадкоємців немає. До спадкового майна належить вище згадана земельна ділянка (пай), розташована на території Переволочнянської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки проживала з спадкодавцем на день його смерті. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельна ділянка належала [PERSON], після його смерті переходять до позивача, спадкоємця померлого, яка фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене вище майно немає. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно, після смерті спадкодавця, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved