Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», комунального підприємства «Царичанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його реєстрації. Позивач в позові посилається на те, що 16 червня 2017 року між нею та ТОВ «Агро-Овен» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 5,2400 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка належить їй на праві власності. Відповідно до п. 8 спірного договору сторони домовилися про строк дії договору на 5 (п`ять) років, однак ТОВ «Агро-Овен» в односторонньому порядку, без згоди орендодавця змінило строк дії договору на 7 років та 16 червня 2017 року державним реєстратором КП «Царичанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради було зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі цього договору. Виходячи з наведеного, позивач вважає, що оспорюваний договір оренди землі порушує її права та суперечить вимогам законодавства, а тому просить суд визнати його недійсним та скасувати державну реєстрацію речового права, внесеного на підставі вказаного договору. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Агро-Овен» в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначивши, що 10.03.2017 року між ТОВ «Агро-Овен» та [PERSON] було укладено договір оренди землі та на підставі нього було зареєстровано право оренди 16.06.2017 року строком на 7 років, оскільки законодавством не передбачено менший термін дії договору оренди земельної ділянки. Позивач отримувала орендну плату за цим договором в повному обсязі, у зв`язку із чим вважає, що прийняла його умови. Представник відповідача КП «Царичанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне. 10 березня 2017 року між позивачем та ТОВ «Агро-Овен» було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Згідно умов договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,24 га, кадастровий номер [NUMBER] , строком на 5 (п`ять) років (а. с. 7-10). Право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки укладеного між позивачем та ТОВ «Агро-Овен» зареєстровано 16 червня 2017 року Державним реєстратором КП «Царичанське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної радиБойко Наталією Григорівною, строк дії права оренди 7 років, з правом пролонгації (а. с. 11-12). З матеріалів копії реєстраційної справи, вбачається, що для реєстрації права оренди представником ТОВ «Агро-Овен» було надано договір оренди земельної ділянки, який укладений 10 березня 2017 року між позивачем та ТОВ «Агро-Овен», де в п. 8 оспорюваного договору мається виправлення із зазначенням «Договір укладено на 7 (сім) років.» (а. с. 146 зворот). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, у відповідності до положень ст. 13 Закону України «Про оренду землі» У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є зокрема строк дії договору оренди. Частиною 3 статті 19 Закону України «Про оренду землі» визначено, що при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Ст. 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, до яких відповідно до ч. 1-6 статті відноситься: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, відсутність волевиявлення сторони у спірному договорі оренди щодо узгодження його строку дії, а отже визначення в односторонньому порядку такої істотної умови договору як строк дії договору оренди, передбаченого у ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання недійсним такого договору оренди. У зв`язку із тим, що в спірному договорі оренди землі було внесено виправлення щодо строку дії договору оренди на підставі якого ТОВ «Агро-Овен» було зареєстровано право оренди землі, змінивши таким чином без волевиявлення орендодавця одну з істотних умов договору, тому договір оренди, який укладений між позивачем та ТОВ «Агро-Овен» підлягає визнанню недійсним. Частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов`язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Таким чином, подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів з виправленнями є підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права. Позовна вимога про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі якого було внесено запис про право оренди на вищевказану земельну ділянку за ТОВ «Агро-Овен», є похідною від позовної вимоги про визнання договору оренди землі недійсним, оскільки підставою виникнення іншого речового права та винесення вказаного рішення був оспорюваний договір оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч. 2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимога про скасування державної реєстрації речового права також підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, а саме судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved