overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 12 січня 2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Великообзирською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони не зуміли зберегти нормальні сімейні відносини, будучи людьми з різними характерами, поглядами на життя та виховання дітей. Вже протягом тривалого часу у них немає спільного сімейного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, оскільки шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу реєстраційної служби Любешівського управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 14 лютого 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Великокурінською сількою радою Любешівського району Волинської області під актовим записом №1. Від спільного сімейного життя мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом спільного проживання подружні стосунки поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказує, що вони перестали довіряти один одному, мають розбіжні погляди на шлюб та сім"ю, постійно між ними виникають сварки, свідком яких є їхня дитина. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був укладений 14 лютого 2011 року та зареєстрований Великокурінською сільською радою Любешівського району Волинської області, про що зазначено в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за актовим записом №1. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю із наступних підстав. Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалося в зв"язку з різними поглядами на життя. Подружжя проживають окремо, не ведуть спільного домашнього господарства, сімейних стосунків не підтримують. Наданий судом трьохмісячний термін для примирення позитивного результату не дав. Крім того, суд бере до уваги думку сторін, які не заперечують проти розірвання шлюбу. За даних обставин, суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. А тому, з'ясувавши фактичні взаємні відношення подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. За даних обставин, перспектив для збереження сім'ї немає. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді з'ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що перспектив для збереження шлюбу немає, тому є всі підстави його розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 30 серпня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського РУЮ, за актовим записом №35. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Крім цього, з 01 вересня 2015 року відповідач проживає окремо. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 30 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського РУЮ, за актовим записом №35. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу реєстраційної служби Любешівського управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в міськрайсуд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав мотивуючи тим, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. 26 лютого 2008 року сторони шлюб розірвали. І з того часу батько не спілкується з сином, не цікавиться його життям, участі у вихованні сина не бере, та самовільно усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Окрім цього 24.02.2011 відповідач підготував нотаріально посвідчену заяву від його імені на дачу згоди на позбавлення його батьківських прав, що змусило позивачку звернутись до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] В судове засідання [PERSON] не з'явилася. Представник позивача - адвокат Королюк О.В., згідно письмової заяви позов підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає. Згідно положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 26.02.2008. Згідно нотаріально завіреної заяви від 24.02.2011 [PERSON] погоджується на позбавлення батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] (а.с.8) Рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 01.07.2015 року № 182 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Аналізуючи докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд в інтересах [PERSON] з позовом до відділу Держземагенства в Чуднівському районі та Вільшанської сільської ради про визнання за її довірителем право власності на земельну ділянку площею 0,1059 га, кадастровий номер 1825886401:01:002:0271 - з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Вільшанка по вул.Зарічній та земельну ділянку площею 0,2097 га, кадастровий номер 1825886401:01:002:0272- з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Вільшанка , які належали батькові довірительки [PERSON], який помер [INFO], і після смерті якої відкрилась спадщина, яку довіритель позивачки прийняв згідно закону в установленому порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як спадкодавець за життя не отримав Державний акт на земельні ділянки, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд в інтересах довірителя із позовною заявою . У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представники відповідачів в судовому засіданні позов визнали. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], який помер [INFO], за життя набув право власності на на земельну ділянку площею 0,1059 га, кадастровий номер 1825886401:01:002:0271 - з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Вільшанка по вул.Зарічній та земельну ділянку площею 0,2097 га, кадастровий номер 1825886401:01:002:0272- з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Вільшанка, але за життя не отримав Державного акта на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 798318 виданого Вільшанською сільською радою 23.06.2009 року на підставі рішення 9 сесії 5 скликання №152 Вільшанської сільської ради від 07.06.2007 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010922400020. Після смерті [INFO] [PERSON] довіритель позивачки прийняв спадщину в установленому законом порядку ), подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, але в зв"язку із тим, що спадкодавець за життя не отримав Державний акт, це не дає довірителю позивачки можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому його право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані позивачкою належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд в інтересах малолітнього сина [PERSON] із заявою про встановлення факту належності померлому 28.10.2011 року батькові заявника [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ВН № 051882 від 03.03.2003 року, виданого згідно розпорядження голови Хмільницької РДА Вінницької області від 11.06.2012 року № 143 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 1807, так при його видачі була зроблена помилка у написанні прізвища власника (замість правильного запису Дулич було вказано помилково Дуліч), яка не може бути виправлена згідно чинного законодавства. У судовому засіданні представник заявника підтримала викладені у заяві вимоги та обставини справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] набув право власності в порядку розпаювання землі на земельну ділянку загальною площею 4,36 га, що розташована на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, але при видачі йому Державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-ВН № 051882 від 03.03.2003 року, виданого згідно розпорядження голови Хмільницької РДА Вінницької області від 11.06.2012 року № 143 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 1807, була зроблена помилка у написанні прізвища власника (замість правильного запису Дулич було вказано помилково Дуліч), але діючим законодавством не передбачено зроблення виправлень у вказаному вище правовстановлюючому документі, що не дає заявнику можливості вирішити дану проблему у позасудовому порядку. Вказана обставина щодо зробленої помилки у написанні прізвища власника підтверджується довідкою Вишеньківської сільської ради від 27.08.2015 року № 201, згідно якої саме позивач був включений у списки на розпаювання землі, а особи з прізвищем "Дуліч" у списках не було. На підставі викладеного, враховуючи відсутність на даний час спірних відносин з приводу спадкового майна,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 18.01.2006 року належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач, [PERSON] - її брат, у вказаному житловому будинку зареєстрований, але з 2000 року в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження побутових умов. Реєстрація відповідача в належному їй на праві приватної власності житловому будинку чинить перешкоди вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, що створює незручності та змушує її нести додаткові витрати, в тому числі і комунальні. В судовому засіданні позивач не з»явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному об"ємі, просила позов задовольнити; не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом оголошення через ЗМІ. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про причини неявки до суду не повідомляв, заяв чи клопотань не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за згоди позивача ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування серії ВСО №273195 від 18.01.2006 року належить житловий будинок №120, який розташований по вул.Харченко в с.Садове Білозерського району Херсонської області. [PERSON] - брат власника будинку - у вказаному житловому будинку зареєстрований, але з 2000 в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження побутових умов від 02.12.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінив та дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем надано достатньо доказів для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2003 року належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач, [PERSON] - її колишній чоловік, у вказаному житловому будинку зареєстрований, але з грудня 2011 року в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження побутових умов. Реєстрація відповідача в належному їй на праві приватної власності житловому будинку чинить перешкоди вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, що створює незручності та змушує її нести додаткові витрати, в тому числі і комунальні. В судовому засіданні позивач не з»явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному об"ємі, просила позов задовольнити; не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Про причини неявки до суду не повідомляв, заяв чи клопотань про розгляду справи у його відсутність не надавав. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про причини неявки до суду не повідомляв, заяв чи клопотань не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за згоди позивача ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВАО №026099 від 05.09.2003 року належить житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] - колишній чоловік власника будинку - у вказаному житловому будинку зареєстрований, але з грудня 2011 в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження побутових умов від 12.12.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінив та дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем надано достатньо доказів для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved