Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 квітня 1990 року [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно було зареєстровано за позивачкою та її чоловіком у встановленому законом порядку. На даний час чоловік позивачки [PERSON] помер, у зв'язку з чим позивачка має на меті оформити спадщину після смерті свого чоловіка у вигляді належної йому частини вказаного домоволодіння, однак при зверненні до нотаріуса з'ясувалося, що на дане нерухоме майно було накладено обтяження (заборона відчуження) згідно повідомлення б/н від 08 липня 1985 року Троїцького відділення держбанку. При цьому, станом на сьогоднішній день, усі будь-які фінансові (боргові) зобов'язання перед Троїцьким відділенням держбанку чи його правонаступником позивачкою та її померлим чоловіком [PERSON] були виконані у повному обсязі. Але, за вищевказаних обставин, на даний час нотаріус відмовляє позивачці зняти заборону відчуження даного нерухомого майна, а також виключити зазначене майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про зобов'язання відповідача зняти заборону відчуження нерухомого майна та зобов'язання в реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвати припинення обтяження нерухомого майна. Позивачка до суду не з'явилася, надав заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає, справу просить розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 квітня 1990 року [PERSON] та [PERSON] дійсно належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно було зареєстровано за позивачкою та її чоловіком у встановленому законом порядку. На даний час чоловік позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], у зв'язку з чим позивачка має на меті оформити спадщину після смерті свого чоловіка у вигляді належної йому частини вказаного домоволодіння, однак при зверненні до нотаріуса з'ясувалося, що на дане нерухоме майно було накладено обтяження (заборона відчуження), - реєстраційний номер обтяження 2637942; зареєстровано 29 листопада 2005 року 11:54:24 за № 2637942 реєстратором Троїцька державна нотаріальна контора, 92100 Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке, кв. Молодіжний, 19, (06456) 2-17-42; підстава обтяження, - повідомлення, б/н, 08 липня 1985 року, Троїцьке відділення держбанку; об'єкт обтяження: будинок, [ADDRESS], состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS]; додаткові дані архівний номер: 2872586LUGANSK26, архівна дата: 22 жовтня 2001 року 16:30, дата виникнення: 08 липня 1985 року, № реєстра: 4, внутр. № ВВ012Е372ВF23F31774E. При цьому, станом на сьогоднішній день, усі будь-які фінансові (боргові) зобов'язання перед Троїцьким відділенням держбанку чи його правонаступником позивачкою та її померлим чоловіком [PERSON] були виконані у повному обсязі. За вищевказаних обставин, на даний час нотаріус відмовляє позивачці зняти заборону відчуження даного нерухомого майна, а також виключити зазначене майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог пункту 5.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Відповідно до п. 4 Наказу Міністерства юстиції України №1844/5 від 14.12.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2102/22414 "Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна" з 01.01.2013 року доступ державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек припинено і такі повноваження надано державним реєстраторам прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України. З наведеного слідує, що на теперішні час чинним законодавством не передбачено право приватного нотаріуса вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. При цьому, Постановою Кабінету Міністрів від 26 жовтня 2011 року за № 1141, якою затверджено «Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» зокрема пунктом 41 передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. З вищевикладеного вбачається, що у даному випадку, внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття заборони на відчуження, передбачає судовий порядок скасування рішення нотаріуса (як державного реєстратора) про державну реєстрацію вказаного обтяження. Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених ст.ст. 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону та інших випадків, передбачених законодавством України. Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Таким чином, виходячи з викладеного, оскільки зобов'язання, на підставі якого було накладено вказану заборону на відчуження, було виконано у повному обсязі належним чином, оскільки внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття заборони на відчуження, передбачає судовий порядок скасування рішення нотаріуса (як державного реєстратора) про державну реєстрацію вказаного обтяження, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ч.1 ст.41 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 321, 391, 599 ЦК України,,

Outcome: approved