Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12 липня 2014 року вона перебувала з відповідачем - [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.06.2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, визначено місце проживання дитини - [PERSON] з матір`ю. Відповідач коштів на утримання сина не надає. Дитина перебуває на її утриманні. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 500 грн. щомісячно на дитину, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 19.03.2020 року заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку. Врахувавши заяву позивача про розгляд справи у її відсутність, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 липня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.06.2018 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання дитини - [PERSON] з матір`ю (а.с. 4). На сьогоднішній день стосунки між сторонами припинені. Відповідач участі у вихованні сина та в його утриманні не приймає. Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] є працездатним, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дітей та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 7, 10, 76, 141, 244-245, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved