Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона проживає та зареєстрована в [INFO]. 08 грудня 2015 року помер [PERSON], з яким вони з 1980 року проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за вказаною адресою. Займались веденням спільного господарства, дбали одне про одного як подружжя. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1.9641 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського товариства. На день смерті [PERSON] вона проживала разом з ним, тому після його смерті, з метою оформлення права на спадщину, звернулася до нотааріальної контори. Однак, завідувачем Шепетівської міської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено. Вказуючи на те, що з 1980 року по день смерті проживала разом з померлим [PERSON]як подружжя, без реєстрації шлюбу, просила заяву задовольнити. У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Зазначила, що проживала разом з померлим до дня його смерті, здійснювала за ним догляд та спільно вели господарство, просила заяву задовольнити. Представник Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, сільський голова подав суду заяву, в якій просив розглдя справи првоести без участі представника сільської ради, проти заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.\~1218,\~1220,\~1221,\~1223,\~1258 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст.\~1269, ч.1 ст.1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено, що 08 грудня 2015 року в с.Сошки Шепетівського Хмельницької області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №256381, виданого виконавчим комітетом Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1.9641 га, розташованої на території Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 988097, виданого Шепетівською районною держадміністрацією Хмельницької області. Відповідно до довідки Шепетівської районної державної нотаріальної контори №782/01-16 від 09 червня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер 08.12.2015 року, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено та їй рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання з померлим на підставі ст.1264 ЦК України. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Як вбачається з довідки виконкому Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 252 від 14.06.2016 року, заявниця [PERSON], на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], постійно проживала зі спадкодавцем в одному дворі і вели спільне господарство. Заявниця [PERSON] у шестимісячний термін не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~вважається такою, що прийняла спадщину. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], мешканці С.Сошки Шепетівського району та являються сусідами заявниці, також підтвердили, що остання з 1980 року по день смерті [PERSON] проживали разом в [INFO], мали спільний побут та займались веденням господарства. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті та відкриття спадщини, яка складається з з земельної ділянки площею 1.9641 га, розташованої на території Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породжує для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7\~ст. 235 ЦПК України\~судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved