Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовної вимоги зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. За життя батько заповідального розпорядження не складав . Він, як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON] немає.Через те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області - сільський голова Гунчак І.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності . Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що в зв'язку зі смертю [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння . Спадкоємцем майна спадкодавця [PERSON] є позивач по справі [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги . З довідки № 343 від 30 травня 2016 року , виданої виконавчим комітетом Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області вбачається , що [PERSON] на день смерті батька [PERSON] проживав з ним у домоволодінні по адресі: [ADDRESS]. Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року , а тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 1297 ЦК України визначено , що спадкоємець , який прийняв спадщину , у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Клід О.Я. Рогатинського районного нотаріального округу від 01 червня 2016 року № 146/02-31 вбачається, що позивач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги на майно спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Однак вказаною постановою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по адресі: [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючий документ , який би підтверджував право власності спадкодавця на вищевказане домоволодіння . Із довідки комунального підприємства "Архітектурно-планувальне бюро" № 02-16 від 01 червня 2016 року вбачається, що документація на житловий та господарські будинки в архіві архітектурно-планувального бюро відсутня. При обстеженні на місці встановлено, що житловий та господарські будинки побудовані без порушень будівельних норм . Із технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виданого на ім`я [PERSON] та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 30 квітня 2015 року №183 вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок (літера А) загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., літня кухня (літера Б) площею 34,3 кв.м., стайня - стодола (літера В) площею 50,4 кв.м., стайня (літера Г) площею 10,0 кв.м., погріб (літера Д) площею 6,0 кв.м, погріб (літера Ж) площею 13,5 кв.м. та криниця (№1) площею 7,0 м/п. Загальна вартість домоволодіння становить 64 950 грн. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась . Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , а тому є всі законні підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], як спадкоємцем за законом , після смерті батька [PERSON]

Outcome: approved