Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором у сумі 27 847 гривень 68 копійки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначалося, що 04 серпня 2011 року між Приватбанком (далі- Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідачка [PERSON] свої зобовязання не виконала, у звязку з чим має заборгованість за кредитом станом на 31 грудня 2016 року в сумі 27 847,68 гривень, з них: 1 998,34 гривень-заборгованість за кредитом; 20 809,04 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 238,03 гривень- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 1 302,27 гривень - штраф (відсоткова складова). У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, причини неявки повідомив, надав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги по тих підставах , що викладені в позовній заяві, прохав задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути без участі представника. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, (згідно отриманого поштового повідомлення про виклик до суду та ч.5 ст. 74 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд за згодою позивача, розглядає справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення ст. 224 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. За відсутності сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, що відповідає положенню ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Статтями 1054 і 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04 серпня 2011 року між ПриватБанком та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Кредитним договором між банком та відповідачем були чітко визначені порядок та строки погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Зокрема, сторони домовились про те, що щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, а відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав належним чином, зокрема, надав відповідачу кредит. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість . Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст.526, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається та позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] свої зобовязання не виконала, у звязку з чим має заборгованість за кредитним договором станом на 31 грудня 2016 року в сумі 27847,68 гривень, з них: 1 998,34 гривень-заборгованість за кредитом; 20 809,04 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 238,03 гривень- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 1 302,27 гривень - штраф (відсоткова складова). Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України, за якою стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати . На підставі викладеного,

Outcome: approved