Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа Вінницька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю, в якій заявник просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] з 24.01.1998 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [INFO] в м. Вінниці помер вітчим заявника [PERSON] . Заявник з 24.01.1998 року проживала з померлим за адресою: м. Вінниця, проїзд Г.Безрученка, Ѕ без реєстрації, вони вели спільний побут та господарство. Після його смерті заявник займалась його похованням. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують її родинний зв`язок зі спадкодавцем. У зв`язку з цим в [PERSON] виникла необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 22.04.2021 року вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, витребувано від приватного нотаріуса Павлюк І.І. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . 11 червня 2021 року на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Павлюк І.І. надійшла копія спадкової справи № 42/2020, згідно якої, крім [PERSON] , заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] інші особи (спадкоємці) не подавали. (а.с. 37-74). У судовому засіданні заявник та її представник заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримали, просили її задовольнити. На запитання суду заявник повідомила, що вона проживала з [PERSON] однією сім`єю, вони вели спільний побут, разом харчувались, вона доглядала за ним перед смертю та здійснила поховання. [PERSON] проживав разом з нею в будинку її матері, який після смерті останньої успадкувала заявник. Представник заінтересованої особи [PERSON] у вирішенні справи по суті поклався на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою, співробітницею та кумою заявника, з якою знайома впродовж останніх 26 років. Зазначила, що покійний [PERSON] був вітчимом заявника. Свідок періодично приходила до них у гості, знає, що вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, до смерті [PERSON] вони постійно проживали разом приблизно з 1995-1996 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома із заявником з 1993-1994 року, була знайома з її матір`ю. Свідок проживає неподалік від будинку сім`ї заявника, їй відомо, що заявник з померлим [PERSON] проживали спільно приблизно з 1996 року. Вони мали спільний бюджет, відносини між ними були дружні, сімейні, заявник опікувалася вітчимом до його смерті. Суд, заслухавши позивача, її представника, представника зацікавленої особи, врахувавши показання свідків, ознайомившись з матеріалами справи, спадкової справи, дійшов наступного. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.23 Постанови №7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до довідки Квартального комітету мікрорайону «Добробут» №576 від 08.09.2020 року [PERSON] проживала постійно разом зі своїм вітчимом [PERSON] , вела з ним спільне господарство з 24.01.1998 року по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). На запитання суду заявник повідомила суд, що саме 24.01.1998 року її мати та вітчим зареєстрували шлюб та він прийшов до них жити. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2020 року, [PERSON] помер [INFO] у м. Вінниці (а.с.4). Згідно довідки Вінницької ритуальної служби «Вічна Пам`ять» Тарасюк О.Ф. здійснила поховання свого батька [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , за власний кошт. Сума поховання становила 10\~930 грн (а.с.5). Заявник звернулася\~до приватного\~нотаріуса Вінницького\~міського нотаріального\~округу Павлюк\~І.І.\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~однак нотаріус\~відмовила їй\~у вчиненні\~цієї нотаріальної\~дії,\~про що\~22.01.2021\~року склала\~відповідну постанову\~№21/02-31,\~в якій\~відмову мотивувала\~тим,\~що [PERSON] \~не надала\~документів про\~підтвердження родинних\~та інших\~відносин з\~спадкодавцем (а.с.6). Спадкова справа не містить відомостей про подання до нотаріальної контори іншими особами заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. В ході розгляду справи судом було встановлено та додатково підтверджено показаннями свідків, що заявник [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] на день відкриття спадщини (день смерті останнього [INFO] ) за адресою: м. Вінниця, проїзд Г.Безручка, Ѕ, з 24.01.1998 року. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником її спадкових прав як спадкоємця [PERSON] . Факти,\~викладені\~в заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судовий збір, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, залишити за заявником. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved