Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 30 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до її повноліття, починаючи з дня предявлення позову, мотивуючи тим, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, є працездатним. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, будь-яких доходів чи майна не має, має задовільний стан здоровя. Вона працює фельдшером в КЗ „Ставищенський РЦ ПМСД. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позові. Допитана в якості свідка позивач суду показала, що вони з відповідачем з 19 серпня 2016 року проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують. З вказаного часу вона з дочкою проживає в найманій квартирі [ADDRESS] , оскільки відповідач вигнав її з квартири, яку придбали його батьки. Дитина знаходиться на її утриманні, будь-яких доходів чи майна не має, має задовільний стан здоровя. Вона працює фельдшером в КЗ „Ставищенський РЦ ПМСД. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Допитаний в якості свідка відповідач суду показав, що вони з позивачем з 19 серпня 2016 року проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують. 19 серпня 2016 року позивач без його дозволу відвезла дочку до своїх батьків, повернулася до нього, проте він не погодився проживати далі разом. В минулому році він тривалий період перебував на стаціонарному лікуванні, після чого продовжує і буде продовжувати постійно в майбутньому амбулаторне лікування, на яке витрачає кошти близько 300 гривень в місяць. Він працює провідним фахівцем з питань зайнятості Ставищенського районного центру зайнятості. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їхні покази в якості свідків, та дослідивши подані письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 30 жовтня 20102 року проживають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб (а.с. 5) та свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). З довідки виконкому Ставищенської селищної ради від 25 серпня 2016 року (а.с 7), довідки Ставищенської амбулаторії загальної практики сімейної медицини (а.с. 6) та показів допитаних як свідків сторін судом встановлено, що дитина з 19 серпня 2016 року (часу припинення шлюбних відносин) проживає з позивачем в найманій квартирі та знаходиться на її утриманні, має задовільний стан здоровя. В даний час в провадженні Ставищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, по якій ухвалою суду від 15 вересня 2016 року провадження по справі зупинено, сторонам надано строк для примирення. Позивач працює фельдшером в КЗ „Ставищенський РЦ ПМСД, що підтверджується довідкою КЗ „Ставищенський РЦ ПМСД від 23 серпня 2016 року (а.с. 8). Відповідач проживає окремо від сімї в квартирі, яку придбали його батьки, та працює провідним фахівцем з питань зайнятості Ставищенського районного центру зайнятості, що підтверджується показами, допитаних як свідків, сторін, копією довідки Ставищенського районного центру зайнятості від 12 вересня 2016 року (а.с. 23). Відповідно до довідки Відповідач проходить амбулаторне лікування (а. с. 24), на яке щомісячно витрачає кошти в сумі близько 300 грн. Вказану обставину позивач визнала в судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.184 СК України та роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, принцип якнайкращого забезпечення інтересів дитини лежить, в тому числі, у всіх діях та рішеннях суду щодо дитини. Також частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, суд виходячи з матеріального становища сторін у справі, обов'язку утримання неповнолітнього сина обома батьками, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини та її потреб,

Outcome: approved