Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2011 року, від якого мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалось. На даний час їх сім'я розпалась, вони не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Вона втратила до відповідача почуття любові, збереження сім'ї є неможливим, від надання терміну для примирення відмовилась. Крім того пояснила суду, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працездатний. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, малолітнього сина [PERSON] залишити на проживанні з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 700 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття з дня подачі позову до суду. Однак пояснила, що вона не заперечуватиме проти того розміру аліментів, який вирішить стягнути суд. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав та не заперечив проти їх задоволення. Суду пояснив, що їх сім'я дійсно існує формально, вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав частково та пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак просить суд зменшити їх розмір. Крім того не заперечив проти прийняття рішення судом під час попереднього розгляду справи. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2011 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 16 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 вересня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2011 року вересня місяця 16 числа зроблено відповідний актовий запис за №1310. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що 05 липня 2012 року складено відповідний актовий запис за №1790. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. На думку суду, надання терміну для примирення сторін позитивних наслідків не принесе, перспектив для збереження сім'ї не вбачається. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що відповідач не подав до суду заперечень про те, що малолітній син після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на день прийняття рішення становить 1032 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання малолітньої дитини не надає, не допомагає позивачу створювати належні умови для розвитку природних здібностей сина, а відповідач працездатний, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають до задоволення. Однак, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача на думку суду є завищеним, і тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, діючи в інтересах сторін та дитини, а також те, що позивач не надала належних та допустимих доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі, яку визначила позивач, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі по 516,00 грн. щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved