Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON], [PERSON] вказано, що 5 жовтня 2008 року померла [PERSON]. До складу спадщини, яка відкрилась зі смертю [PERSON], входить земельна ділянка з кадастровим номером 2323387700:07:004:0003, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку спадкодавця було посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 167083. [PERSON] за життя, а саме: 15 вересня 2016 року, склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, згідно якого вищезазначену земельну ділянку кадастровий номер 2323387700:07:004:0003, заповіла їм. З метою реалізації спадкових прав вони звернулись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Готуючи документи для оформлення спадкових прав, вони встановили відсутність оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю. Через свого представника вони звернулись до територіального органу Держгеокадастру з проханням видати дублікат Державного акту. У листах-відповідях, містилось розяснення, що [PERSON] дійсно була власником земельної ділянки кадастровий номер 2323387700:07:004:0003, діючим на даний час законодавством, видача дублікатів Державних актів на землю не передбачена та пропозиція для вирішення цього питання звернутись до суду. Після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, вони звернулись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. Проте у видачі Свідоцтва про право власності в порядку спадкування на обєкт нерухомості, що входить до складу спадщини, а саме: земельну ділянку кадастровий номер 2323387700:07:004:0003, нотаріус відмовив та запропонував для вирішення цього питання звернутись до суду. Причина відмови - відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє позивачів можливості успадкувати спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з чим вони просять суд визнати за ними право власності на спадкове нерухоме майно. В судове засідання представник позивачів [PERSON] не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2016 року померла [PERSON] ( а.с. 9) Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 167083, виданого 04 липня 2006 року Михайлівською районною державною адміністрацією у Запорізькій області [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,3709 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с. 10) Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10 липня 2017 року земельна ділянка з кадастровим номером 2323387700:07:004:0003 площею 6,3709 га розташована на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дата державної реєстрації земельної ділянки 04 липня 2006 року, власником земельної ділянки є [PERSON] ( а.с. 11-13) Згідно заповіту від 15 вересня 2016 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження : належну їй земельну ділянку площею 6,3709, яка розташована на території населеного пункту с. Старобогданівка, Михайлівського району, Запорізької області (Серійний номер Державного акту на право приватної власності на землю ЗП № 167083, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 2323387700:07:004:0003) вона заповідала [PERSON] та [PERSON].( а.с. 14) Відповідно до повідомлення Управління Держземагенства у Василівському районі Запорізької області від 30 листопада 2015 року, у звязку з вступом в дію Закону України від 01 липня 2004 р. № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та змін від 01 січня 2013 року до Закону України «Про державний земельний кадастр» видачу Державних актів на право власності на земельну ділянку, а також внесення змін до них, припинено. Не передбачено діючим законодавством і внесення виправлень до Державних актів, що вже видані. Натомість документом, що посвідчує право власності,є витяг про право власності на нерухоме майно, отриманий у територіальому органі Державної реєстраційної служби(а.с. 15). Згідно постанови Михайлівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої 22 листопада 2017 року за № 775 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки площею 6,3709 на, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району, Запорізької області після смерті померлої 07 листопада 2016 року [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємцем документ на земельну ділянку не був наданий (а.с. 16). Відповідно до постанови Михайлівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої 22 листопада 2017 року за № 770 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки площею 6,3709 на, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району, Запорізької області після смерті померлої 07 листопада 2016 року [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємцем документ на земельну ділянку не був наданий (а.с.17) Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України , право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавиці [PERSON], але [PERSON]. та [PERSON] оформити своє право на спадщину не можуть через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved