Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

В березні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 04.09.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, інших утриманців не має. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити (а.с.17). Відповідач згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.18). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2014 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП №117028, виданого 04.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №233699 від 17.03.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.6). Дитина проживає з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки КП ВЖРЕП №16 від 29.03.2017 року (а.с.7). Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 згаданого Закону). Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи межі заявлених позовних вимог та визнання їх відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує права. свободи чи інтереси іших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі, стягнувши з відповідача [PERSON] аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову - 29.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved