Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування позову зазначила, що вона, [PERSON] являється дочкою [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-ФМ №495977 від 4 червня 1975 року, виданим Богданською селищною радою депутатів трудящих. В результаті укладення шлюбу з громадянином [PERSON] 4 травня 1995 року вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ №281517 від 4 травня 1995 року, виданим виконкомом Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. 21 травня 2015 року помер її батько [PERSON], про що складено відповідний актовий запис про смерть №18 та про що виконкомом Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №192040 від 22 травня 2015 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №30 по вул. Залізнична в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області, та який був його особистою приватною власністю в цілій частині. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] Юрійовчиа є вона, [PERSON] та Дем»ян [PERSON]. Спадщину у вигляді житлового будинку №30 по вул. Залізнична в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області, після смерті батька [PERSON] вона прийняла, оскільки проживала з ним постійно, аж по день його смерті, у зв»язку з чим набула правового статусу, особи, яка фактично спадщину прийняла в силу ст. 1268 ЦК України. Дем»ян [PERSON] від спадщини після смерті батька відмовилася, про що подала до сільської ради, за своїм місцем проживання, 24 червня 2016 року заяву про відмову від прийняття спадщини в її користь. Заповіти чи спадкові договори за життя [PERSON] не складалися, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44249321 від 22 червня 2016 року. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом не має. Разом з цим, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація правовстановлюючих документів спадкового майна, про що складено постанову №32 від 22 червня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Проте, незважаючи на отримання батьком [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 лютого 2008 року, яке повинно було бути зареєстроване в органах БТІ, останній цього за життя не зробив, з невідомих їй причин. Факт відсутності реєстрації спадкового майна за спадкодавцем свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державнорго реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна № 61985325 від 22 червня 2016 року. Саме не вчинення спадкодавцем [PERSON] відповідних дій по належному оформленню свого права власності, шляхом реєстрації свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області 14 лютого 2008 року на підставі рішення виконкому №40 від 28 грудня 2007 року, і спричиняє сьогодні подання нею, як спадкоємцем за законом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. На підставі наведеного просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканкою с. Видричка, вул.. Залізнична,30 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], право власності на житловий будинок №30, разом з надвірними та господарськими спорудами, розташований по вул. Залізнична в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 165,7 кв.м., житловою площею 94,56 кв.м., допоміжною площею 50,79 кв.м. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, виконавчого комітету Видричанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з"явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, заперечень щодо задоволення позову не має. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 21 травня 2015 року помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №192040 від 22 травня 2015 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №30 по вул. Залізнична в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області. Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом являються його дочка, позивачка по справі - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження позивачки серії серії І-ФМ №495977 від 4 червня 1975 рокута свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ №281517 від 4 травня 1995 року, згідно якого позивачка змінила своє прізвище на [PERSON]. Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], являється відповідачка [PERSON], однак остання відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування за законом згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 14.02.2008 року виконкомом Видричанської сільської ради, встановлено, що нині померлому [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок №30 по вул. Залізнична в с. Видричка Рахівського району Закарпатської області. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті свого батька, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, що стверджується довідкою №993 виданою 23.06.2016 року виконкомом Видричанської сільської ради. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved