Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі 08.10.2014 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач участі в вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає, хоч має таку можливість оскільки працює неофіційно, та отримує дохід, тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1000 грн. усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення сином повноліття. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином судовою повісткою. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 08.10.2014 року свідоцтво про шлюб серії І-БВ №129936. Під час спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ № 255089. Дитина проживає з матір»ю та перебуває на її утриманні. Стан здоров?я дитини задовільний. Відповідно ст.. 181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Отже, вказані норми закону свідчать про те, що обовязок утримувати дітей є безумовним. Закон не передбачає спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання дітей. Крім того, не має значення, чи потребує дитина надання їй утримання чи ні. Правова природа аліментів у розумінні глави 15 Сімейного кодексу України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обовязком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. У відповідності до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60; ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом на подання доказів у відповідності до ст.. 27 ЦПК України, не надав доказів, що підтверджують його матеріальний стан. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає сплаті, суд бере до уваги положення Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік", згідно якого визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років, становить з 01.05.2016 року 1228 грн. Враховуючи, що відповідач є молодою працездатною особою, що не позбавляє його можливості працевлаштуватися, офіційно не працює, його дохід носить мінливий нерегулярний характер, а тому суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в сумі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.09.2016 року. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави \~судовий збір \~в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 191 СК України, та

Outcome: approved