Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

В березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно якої просить суд встановити факт її спільного проживання із [PERSON] по день її смерті - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частку житлового будинку та Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 0,085 га, що по [ADDRESS] , Ѕ частку права на земельну частку (пай) розміром 3,76 га без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Постишева с.Іванківці, Ѕ частку земельної ділянки кадастровий номер 0524885200:04:002:0284 загальною площею 3,3617 га на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Після смерті батька, [PERSON] , [INFO] , вона була змушена, із своєю сім`єю, переїхати проживати до матері в с.Іванківці. З того часу вони усі проживали разом і вели спільне господарство. Прийнявши спадщину після батька вона стала власницею Ѕ частки житлового будинку та земельної ділянки під ним по [ADDRESS] , а змінювати місце реєстрації не вважала за потрібне. Вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на момент її смерті і до тепер проживає в [ADDRESS] . В судовому засіданні заявниця, та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи, сільський голова Семенівської сільської ради, у наданій суду заяві просив розглянути справу у відсутності представника. Не заперечив проти задоволення вимог заявниці. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] ( сусідка) та [PERSON] ( дочка заявниці) пояснили, що [PERSON] з 2001 року дійсно із своєю сім`єю проживала в [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] , вели спільне господарство. Заявниця із сім`єю залишилась проживати за вказаною адресою і після смерті її матері. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення заявлених вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Іванківці Бердичівського району. (а.с. 8-9, 10, 12, 14) Як вбачається з довідки Семенівської сільської ради за №979 від 12.12.2019 р., [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті та протягом шести місяців після її смерті за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було. (а.с.15) Відповідно до довідки Іванковецької сільської ради за №1131 від 12.10.01 виданої [PERSON] , він разом із батьками [PERSON] та [PERSON] , сетрою [PERSON] та братом [PERSON] проживають в [ADDRESS] . (а.с.20) На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.02.2002 р., [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частці житлового будинку та 0,85 га земельної ділянки по [ADDRESS] . (а.с.16, 17) На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2002 р., [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частці права на земельну частку (паю) розміром 3,76 га без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Постишева с.Іванківці. (а.с.18) Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 3,3617 га, кадастровий номер 0524885200:04:002:0284 на території Петриківської сільської ради Хмільницького району. (а.с.42) За життя [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчено 18.03.2003 р. секретарем Іванковецької сільської ради. (а.с.19) З матеріалів спадкової справи №27/2020 вбачається, що [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] [INFO] .. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с.34-45) Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. від 27.02.2020 р. за №48/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та не підтвердженого факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с.11) Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, аналізуючи вищевикладене, для прийняття спадщини спадкоємцем необхідно наявність підтвердженого факту проживання останнього разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні": місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, місце перебування - адміністративно- територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Суд приймає до уваги досліджені у справі докази та приходить до висновку, що вони містять інформацію щодо предмету доказування, з них можливо встановити дійсні обставини справи та дійти висновку про наявність обставин справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України в даній справі судові витрати при ухвалені судового рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved