Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням. До судового розгляду справи по суті, позивач подала заяву про зменшення позовних вимог та просила визнати лише відповідачку [PERSON], такою, що втратила право на житло. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею [ADDRESS], в якому зареєстрована її донька - [PERSON], однак остання не проживає за даною адресою вже більше 6 років. За таких обставин позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали та дали пояснення аналогічні за змістом позовної заяви, просили позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомила, відзив не подала. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON], проти чого позивач та її представник не заперечує. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до реєстраційного посвідчення, видане Золочівським МБТІ 25.11.1997 року, позивачка [PERSON] є власником [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № 1023 Золочівського МВЖКП від 12.09.2017 року, домової книги для прописки громадян, разом із позивачко в [ADDRESS] зареєстрована відповідачка - [PERSON]. Відповідно до ч. 1ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У пункті 39 ППВССУ від 07.02.2014 N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. Тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71,72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Як вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов від 14.04.2017 р., 14.12.2017 р., 19.04.2018 р., 14.05.2018 р складеними депутатом Сидоровичем О.М., у будинку [PERSON] її донька - [PERSON] зареєстрована, однак не проживає. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований, але протягом шести років не проживає у вищевказаному будинку, а позивач у зв'язку з його реєстрацією позбавлений можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися вищезазначеним будинком, чим обмежуються його права як власника згаданого об'єкта нерухомості. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved