Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що рішенням Іллінецького районного суду від 08 лютого 2011 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 грудня 2010 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на місяць, починаючи з 05 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу присудження аліментів значно змінився розмір споживчих цін на товари необхідні для забезпечення та утримання дитини. Також на законодавчому рівні значно збільшився щомісячний прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Дитина дорослішає, що вимагає додаткових матеріальних витрат на його утримання. Крім того, син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-офтальмолога з діагнозом патологія зору. Позивач з жовтня 2015 року ніде не працює, оскільки являється інвалідом ІІІ групи. Аліментів, які сплачує відповідач не достатньо для належного забезпечення дитини. У звязку з цим позивач вважає недоцільним подальше стягнення з відповідача аліментів на дитину в твердій грошовій сумі. Тому просить суд змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], з 400 гривень на місяць, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він на даний час ніде не працює, проживає у будинку своїх батьків, підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається, тому сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів не в змозі, згоден лише на сплату аліментів на дитину в розмірі 1100 грн. щомісячно. За таких обставин, беручи до уваги відзив відповідача на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження 20 січня 2010 року [PERSON] (а.с.11), сторони по справі є батьками дитини. Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), копією свідоцтва про шлюб сторін (а.с.5), копією рішення Іллінецького районного суду від 08 лютого 2011 року про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.9). На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 грудня 2010 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн. на місяць, починаючи з 05 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). На даний час дитина проживає з матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.10) та знаходиться на її утриманні, а також на утриманні за рахунок аліментів, які сплачує відповідач. Позивач є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.7) та копією довідки до акта огляду МСЕК (а.с.8). Дитина на даний час навчається у 3-В класі Іллінецької [PERSON] ст. №1, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с.13). Разом з тим, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-офтальмолога поліклінічного відділення з діагнозом: вроджена патологія зору (а.с.12). Все це потребує матеріальних витрат. На даний час, порівняно від дня призначення аліментів, в законодавчому порядку значно збільшився щомісячний прожитковий мінімум для дітей. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Визначаючи розмір аліментів в даній справі судом враховуються в першу чергу інтереси дитини, при цьому судом враховується матеріальний стан, як платника аліментів так і особи, на утриманні якої перебуває дитина. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення прядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VIII, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі обєктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька відповідача у справі аліментів в розмір по 400 грн. щомісячно на дитину. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітньої дитини на забезпечення батьками її належного утримання, за вимогою позивача слід змінити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Тому, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на місяць, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved