Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] в особі свого представника адвоката Петрової С .М. звернулась до суду із заявою, в якій зазначила наступне: вона зі своїм чоловіком [PERSON] одружилися 26 лютого 1978 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та Син [PERSON] , [INFO] . Коли вони переїхали жити до с. Велика Знам`янка Кам`янсько-Дніпровського району, куди направили її чоловіка працювати, вони купили будинок, розташований на присадибній ділянці радгоспу Тімірязєва. 26 січня 1995 року на ім`я її чоловіка [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS] . 06 квітня 1978 року вона стала працювати закрійником, де працювала до 29 серпня 1983 року. Потім вже в Кам`янсько-Дніпровському районі працювала робочою. Сім`я проживала за рахунок доходів, які приносив чоловік, бо він був годувальником сім`ї. Він добре заробляв, і він сам утримував їх родину. Старший син одружився в 2003 році. З часу укладення ним шлюбу він проживав окремо від інших членів сім`ї, в якій народився, і тепер проживає та зареєстрований в м. Нікополь. Молодший син й дотепер зареєстрований із заявником за однією адресою, але він з кінця вересня 2012 року по кінець 2014 року жив і працював в Нікополі. Там він працював спочатку без оформлення на роботу, потім з 14 грудня 2012 року по 29.11.2013 року влаштувався водієм Птахокомплексу «Дніпровський» в Нікопольському районі. З 24 грудня 2013 року по 06 серпня 2014 року він отримував допомогу по безробіттю в Нікопольському міському РЦЗН. Тепер він проживає окремо зі своєю новоствореною сім`єю. Її чоловік помер [INFO] . Зазначає, що зі смертю чоловіка у неї зникло і джерело фінансування, бо воно було єдиним. Спочатку вона проживала за рахунок накопичень, які її чоловік зробив під час свого життя, в міру свого стану здоров`я вона намагалась вирощувати та продавати овочі. Заявник при досягненні нею пенсійного віку вважала, що отримає пенсію, бо все ж таки трудовий стаж у неї був. Листом від 20.02.2019 року їй було повідомлено, що трудового стажу для нарахування пенсії недостатньо. З 22 травня 2008 року по 15 лютого 2009 року вона отримувала виплату по безробіттю. Після смерті чоловіка заявник звернулася до УПФУ Кам`янсько-Дніпровського району з питанням призначення їй пенсії по втраті годувальника. Та їй навіть виплатили пенсію в розмірі 1452,00 грн. Однак з 01 грудня 2018 року виплату пенсії їй припинили. Після запиту Енергодарське ОУПФУ в Запорізькій області їй листом від 20.02.2019 року за № 29/П-1 повідомили, що її стаж становить 13 років 00 місяців 00 днів не дає права на отримання пенсії по втраті годувальника. В листі ними зазначено, що розпорядженням від 09.11.2018 року припинено виплату пенсії. Заявник просить встановити факт перебування її, [PERSON] , [INFO] , на утриманні у [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 13.03.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги, надали суду пояснення, аналогічні тому, що були вказані в поданій до суду заяві. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, від нього надійшов лист, в якому він просив справу розглядати справу без його участі. 10.04.2019 р. на адресу суду надійшов лист Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно Закону непрацездатними членами сім`ї вважаєються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку. Пенсійний вік передбачений статтею 26 цього Закону, визначається в залежності від наявності страхового стажу цієї особи. Починаючи з 01.01.2018 р. право на призначення пенсії за віком мають особи за наявності страхового стажу не менше 25 років, а страховий стаж [PERSON] складає 13 років. Таким чином, навіть при перебуванні [PERSON] . на утриманні чоловіка за його життя, заявник не є працездатною особою. Просив відмовити в задоволенні заяви. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є меншим сином із двох синів. Зазначив, що батько завжди працював, він був годувальником всієї сім`ї. Мати трохи працювала, але потім вони з батьком вирішили, що більше потрібно приділяти уваги дітям, і мати перестала працювати на виробництві, а повністю займалась домашніми справами. Всі питання сім`ї вирішував батько, на нього були оформлені всі документи, ним рішалися всі справи в інтересах сім`ї. Коли він став дорослим, то виїжджав на проживання до м. Нікополь, де вже проживав його старший брат, який одружився та там проживав. Мати тоді проживала з батьком, як і раніше, гроші в родину приносив батько, бо він працював, отримував заробітну плату. Продажем ранньої городини батьки не займались за станом здоров`я. Раніше, коли вони були молодими, це було, а потім вони перестали цим займатись, бо батькової заробітної плати вистачало їм на проживання. Коли батько помер, мати жила за рахунок накопичень, незначно допомагали сини, але багато допомогти не могли, бо мали вже свої сім`ї. На теперішній час у його матері немає коштів для існування, так як вона на постійному утриманні у свого чоловіка - їх батька. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника, свідка, суд приходить до наступного висновку: В матеріалах справи є докази перебування заявника у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.02.1978 р. (а.с. 8 зв.). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2015 року (а.с. 8). Листом Енергодарське ОУПФУ в Запорізькій області від 20.02.2019 року за № 29/П-1 заявнику повідомили, що її стаж становить 13 років 00 місяців 00 днів і не дає права на отримання пенсії по втраті годувальника. В листі ними зазначено, що розпорядженням від 09.11.2018 року припинено виплату пенсії (а.с. 4). Крім пояснень заявника та його представника, також і письмовими доказами доводиться, що в договорах з комунальними підприємствами зазначено анкетні дані чоловіка заявника. Це узгоджується з її поясненнями. Також і всі рахунки про оплату за споживання електроенергії, за споживання газу також зазначено прізвище [PERSON] , який був чоловіком заявника (а.с. 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39-39 зв.). Заявник разом з чоловіком [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок № № 4067, 4068 від 05.09.2018 р. виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області (а.с. 6). За правилами ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003, № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Стаття 3 СК України встановлює, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Згідно ст. 38 Закону члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved