Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після її смерті належало право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Дністер» с. Наддністряське в розмірі 1,86 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ВН № 0186680). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні. Вона спадщину у встановленому законом порядку прийняла. Разом з тим, сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0186680, виданий на ім`я [PERSON] - втрачено, у зв`язку з чим нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивач змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26.01.2021 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] і відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою судом за клопотанням позивача витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори спадкову справу № 147/2018, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , а з канцелярії Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області цивільну справу № 139/1184/18. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 2). Відповідач копію ухвали від 26.01.2021 та доданих до неї матеріалів отримав, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 32). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Дністер" Наддністряськеської сільської ради, розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0186680. Вартість вказаної земельної частки (паю) становить 50067 грн 46 коп. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 12-13). При житті, 02 грудня 1991 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно копії рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області №139/496/20 від 09.10.2020, яке набрало законної сили 12.11.2020 (а.с. 6-7), довідки Наддністрянської сільської ради № 0225/369 від 09.06.2020 (а.с. 11), єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном була [PERSON] . Інші спадкоємці спадщини не прийняли. Зокрема, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 63096273 від 30.12.2020 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 19). [INFO] в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яке вона, за життя, у встановленому законом порядку не оформила. При житті, 03 вересня 1998 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] (аркуш оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 139/1184/18: 5). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 5), заповітом (аркуш оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 139/1184/18: 5) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка має право на спадкування. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України в редакції чинній на час відкриття спадщини [INFO] ). З довідки Наддністрянської сільської ради № 487 від 07.07.2018 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] проживала одна за адресою: [ADDRESS] (оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 139/1184/18: 10). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 147/2018, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті останньої є [PERSON] . Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі № 139/752/18 від 19.09.2018, яке набрало законної сили 20.10.2018, [PERSON] було надано додатковий строк в три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] 06.11.2018 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за законом [PERSON] спадщину не приймала. Отже, суд вважає доведеним, що позивач єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору вона не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія ВН № 0186680 - втрачено (а.с. 8, 18). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved