Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно . Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що він згідно Державного акту на право власності на землю є власником земельної ділянки площею 0,22 га., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 06.09.2000 року Новосанжарською районною державною адміністрацією було видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Спектр» за адресою [ADDRESS], засновником якого є [PERSON]. На вказаній земельній ділянці позивач побудував адміністративно-побутові приміщення з гаражами та кафе літ. В-2, навіс літ. Г, Д, а-1, а-2. В зв'язку з тим, що в даний час необхідно мати правовстановлюючі документі на вказані будівлі , змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову вони не заперечували. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст..197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Зі ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.10 Додатку 1 "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 ( у редакції наказу від 28.01.2003 року № 6/5) підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно рішення виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавської області від 27.02.2001 року надано дозвіл на реконструкцію існуючої автозаправочної станції приватного підприємця [PERSON] в [ADDRESS]. ( а.с.8). Згідно технічного паспорту на громадські будівлі, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вбачається , що в [ADDRESS] знаходяться адміністративно-побутові приміщення з гаражами та кафе.( а.с.26-43). Як вбачається з Державного акту на право власності на землю серії ПЛ № 035748 від 16.10.2001 року позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу АВО № 665725 реєстр № 830 від 19 грудня 2000 року є власником земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,22 га. ( 2200 кв.метрів), яка знаходиться на території [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки для іншої комерційної діяльності. ( а.с.64-67). Згідно акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 21.04.2006 року, затвердженого 10.05.2006 року розпорядженням голови Новосанжарської районної державної адміністрації № 281, зареєстрованого 11.05.2006 року Новосанжарською інспекцією ДАБК, пред'явлене до прийняття в експлуатацію закінченого реконструкцією приміщення під кафе та адміністративно - побутові кімнати в [ADDRESS] - прийнято в експлуатацію. ( а.с.23-25). Відповідач [PERSON], дружина позивача, проти позову не заперечує. Тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved