Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться в квартирі [ADDRESS], з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України та 71, 72 ЖК України. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони є власниками цієї квартири та в цій квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] На початку 2013 року відповідач виїхав з квартири, речей, які б належали йому в квартирі немає. Реєстрація відповідача в будинку створює для них незручності, вони сплачують додаткові кошти за комунальні послуги. Реєстрація відповідача позбавляє можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, проводити ремонт квартири. Просять постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на житлову площу в квартирі [ADDRESS]. Позивачі у судовому засіданні просять позов задовольнити повністю з викладених підстав, а судові витрати залишити за позивачкою. Додатково пояснили, що з лютого 2014 року відповідач переїхав на постійне проживання до своєї дружини в [ADDRESS] і з того часу він в їх квартиру не повертався. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Суд вважає, що відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді та не подаючи своїх заперечень на висунуті вимоги та їх мотивацію, фактично погоджується з викладеним у позові. Суд, зважаючи на позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд встановив, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого акціонерним товариством "Ковельсільмаш" 10.07.1994 року. В цій квартирі зареєстровані [PERSON] з 24.05 1993 року та [PERSON] з 09.07.2012 року. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно положень ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS] понад один рік з лютого 2014 року без поважних причин, а тому суд, враховуючи наведене, вважає, що він втратив право на житло у цій квартирі. Суд вважає, що немає підстав для збереження житлового приміщення за [PERSON] в квартирі [ADDRESS], які передбачені ст. 71 ЖК України. Отже, вимоги позивачів щодо визнання [PERSON], як такими, що втратив право користування житлом, є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Понесені судові витрати слід залишити за позивачем, згідно клопотання останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved