Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в спадкування за заповітом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON]., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФП №204429 від 22.08.2014 року 10.04.2014 року в м. Миколаїв помер чоловік позивача [PERSON]. [PERSON] залишив заповіт від 08.05.2014 року, посвідчений 08.05.2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №76 згідно якого все своє майно заповідає [PERSON]. Осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України, мають право га обов'язкову частку в спадщині немає. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку площею 3,0886 га, посвідчену державним актом на власності на земельну ділянку серії ЯД №384226 від 08.01.2008 року, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області кадастровий номер 0523186600:02:005:0125, який втрачено та дублікат видати неможливо. Відповідно до витягу №31-28-0.3-497/2-15 від 31.03.2015 року виданого відділом Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 30886 кв.м., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON], який проживав в [INFO]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 111731 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті 21.08.2014 року становить 89456 грн. Відповідно до витягу №НВ-0502775132015 від 02.04.2015 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданого відділом Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області земельна ділянка площею 3,0886 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до оголошення в газеті "Обрії Оратівщини" №16 (935) від 16.04.2015 року втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №384226, виданий на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №384226 від 08.01.2008 року втрачено на дублікат якого видати неможливо, змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 130, 174, 1216, 1218, 1225, 1235 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 57-62, 64, 130, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

Outcome: approved