Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 1,9238 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону до даного майна. Після смерті батька, фактично прийняла спадщину, однак нотаріальна контора відмовила у оформленні такої, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, а видача дублікату такого, чинним законодавством не передбачена. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Яблунівської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти такого, не мають. Відзив на позов, не подав. Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, відзив на позов. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Свідоцтвом серії [NUMBER], виданим Яблунівською сільською радою Буського району Львівської області 14.09.2001 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 12. Померлому на праві власності належали земельні ділянки № 1 площею 1,0833 га., № 2 площею 0,8405 га., загальною площею 1,9238 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.02.2000 року, реєстровий № 1571, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72). Така і входить до складу спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишив. У разі відсутності заповіту, спадкування відбувається по закону, в порядку черговості. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування по закону після смерті батька. Крім неї, спадкоємцем першої черги по закону до даного майна є її мати [PERSON]. Остання на спадщину не претендує, відмовляється від такої, про що подала відповідну письмову заяву. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали спадкодавцю, після його смерті переходять до позивач, спадкоємця померлого, яка фактично прийняла спадщину. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved