Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Тернопільської міської ради, треті особи - ТзОВ ''Міське бюро технічної інвентаризації'', приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на гараж за [NUMBER] в обслуговуючому гаражному кооперативі ''Східний -Тернопіль'' по [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON] В обґрунтування вимог вказує, що [PERSON] на підставі договору дарування від 12.06.2002 року належав гараж за [NUMBER] в гаражному ''Східний-Тернопіль'' по [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповідальне розпорядження, яким все належне йому майно заповів позивачці. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний гараж отримала відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. До початку судового розгляду справи по суті до участі у справі в якості співвідповідачів були залучені попередній власник гаража [PERSON] та Обслуговуючий гаражний кооператив «Східний Тернопіль». У судове засідання позивачка не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Однак, був присутній у попередній судових засіданнях та вказав, що позов не визнає . Представник гаражного кооперативу ''Східний-Тернопіль'' у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON], представники ТзОВ ''Міське бюро технічної інвентаризації'' та приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки. Судом встановлено, що згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №002224, виданого 1998 року Тернопільською міською радою народних депутатів, земельна ділянка площею 6,1399 га по [ADDRESS] надана у постійне користування гаражному кооперативу ''Східний'' для колективного будівництва індивідуальних гаражів . З акту державної технічної комісії від 11.03.1998 року вбачається, що в експлуатацію прийнято закінчену будівництвом першу чергу гаражів з №1 по № 1174 обслуговуючого гаражного кооперативу ''Східний'', що по [ADDRESS]. Відповідно до довідки ОГК ''Східний-Тернопіль'' за №30 від 24.09.2014 року встановлено, що обслуговуючий гаражний кооператив ''Східний - Тернпіль'' є правонаступником гаражного кооперативу ''Східний'', згідно статуту і свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 №653481 від 23.12.2010 року. 12.06.2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування гаражу з підвалом за [NUMBER] по [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 12.06.2002 року та зареєстрований в реєстрі за №4332. Відповідно до умов договору дарування [PERSON] подарував [PERSON] гараж з підвалом за [NUMBER] по [ADDRESS] в ОГК «Східний-Тернопіль». 06 лютого 2013 року ТОВ «Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на даний гараж . З довідок обслуговуючого гаражного кооперативу ''Східний-Тернопіль'' за №30 від 28.07.2014 року та №33 від 02.09.2014 року вбачається, що [PERSON] є членом гаражного кооперативу « Східний -Тернопіль» та йому належить гараж за [NUMBER], згідно договору дарування від 12.06.2002 року. Заборгованості по членських внесках не має. 23 травня 2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів [PERSON] все належне йому майно, в тому числі, гараж в обслуговуючому гаражному кооперативі ''Східний -Тернопіль'' по [ADDRESS], посвідчене 23.05.2013 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2289. [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1543. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі за заповітом на гараж за [NUMBER] в обслуговуючому гаражному кооперативі ''Східний -Тернопіль'' по [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем за заповітом майно [PERSON] є його дружина [PERSON] 25.04.2014 року позивачка [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання у нотконтору заяви про прийняття спадщини. Крім того, частково оформила спадкові права. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу від 28.07.2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний гараж у порядку за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом вимог ст. 12 ЗУ ''Про власність''( який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод. В силу вимог ст. 15 ЗУ ''Про власність'', член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ ''Про власність'', володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 8 Постанови пленуму ВСУ від 28.06.1991 року за №5 ''Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів'', у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ ''Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ''Про практику розгляду цивільних справ про спадкування'', державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] згідно договору дарування посвідченого нотаріально придбав гараж з підвалом за [NUMBER] у ОГК «Східний -Тернопіль». Даний гараж прийнятий в експлуатацію та земельна ділянка по [ADDRESS] правомірно перебуває у користуванні гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» на підставу державного акту на право постійного користування і виділялась саме для будівництва гаражів. [PERSON] був членом гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль» та заборгованості по сплаті членських внесків не має. Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку не має. Однак, оформити своїх спадкових прав на спірний гараж у нотконторі не має можливості у зв'язку з відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на гараж за [NUMBER] в обслуговуючому гаражному кооперативі ''Східний -Тернопіль'' по [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON]

Outcome: approved