Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначила, що рішенням Михайлівського районного суду від 10 листопада 2003 року за нею визнано право власності на 2/3 частини земельного паю в розмірі 4,26 га, що знаходиться на території Михайлівської селищної ради відповідно до державного акту серії 11-ЗП № 044973. Відповідно до рішення суду, позивачу 17 березня 2004 року було виготовлено два нових державних акти на право власності на земельну ділянку, один із яких, серії ЗП №018607 виданий 17 березня 2004 року на земельну ділянку розміром 2.8396 га. кадастровий номер №2323355100:11:010. Однак при заповненні правовстановлюючого документу, державного акту, було зроблено помилку, а саме замість вірного по батькові «[PERSON]» записано «[PERSON]». Навесні 2010 року вказаний державний акт позивачем було втрачено, про що вона 14 серпня 2010 року дала об'яву до газети, де просила його вважати недійсним. Однак при публікації її заяви про втрату, помилково було записано номери державних актів та підстави їх отримання. 3 цієї причини, вона 06.09.2014 року повторно провела публікацію про втрату державних актів та визнання їх не дійсними. Після чого позивач неодноразово зверталась до державних органів в області землеустрою про надання дозволу на виготовлення дублікату державного акту на землю, який нею було втрачено. 23.10.2013 року листом серії Є-834/04/232/09-15 Головне управління Держземагенства у Запорізькій області повідомило, що для виготовлення нових державних актів чи дублікатів державних актів відсутні законні підстави. Звернувшись до Реєстраційної служби Михайлівського РУЮ за реєстрацією її права власності на земельну ділянку та внесення відомостей до державного реєстру, їй в цьому було відмовлено рішенням від 11 вересня 2014 року № 15730226 у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд встановити юридичний факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,8396 га. серії ЗП № 018607 кадастровий номер 2323355100:11:010:0004, що був виданий на ім'я [PERSON] гр. України, що мешкає Камянсько - [ADDRESS] на підставі рішення Михайлівського районного суду від 10 листопада 2003 року № 2-1668, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,8396 га., що розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Михайлівської селищної ради не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. В судове засідання представник третьої особи - відділу держемагенства у Василівському районі Запорізької області, не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. В судове засідання представник третьої особи - Реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, не з'явився, про причини неявки суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 листопада 2003 року, позовну заяву [PERSON] про продовження строку та визнання права власності на спадкове майно було задоволено. Продовжено строк для прийняття спадщини та визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частки вкладу № 817, № 45150 який знаходиться в Михайлівському відділенні Сбербанка Михайлівського району Запорізької області та 2/3 частки земельного паю розміром 4,26 га (а.с. 7). На підставі вказаного рішення суду, [PERSON] 17 березня 2004 року Михайлівською районною державною адміністрацією був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,8396 га, що знаходиться на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, серії ЗП № 018607, кадастровий номер 2323355100:11:010:0004 (а.с. 14). Проте у державному акті було допущено помилку у зазначенні по батькові власника, а саме зазначено «[PERSON]», хоча згідно паспорту правильне по-батькові позивача - «[PERSON]» (а.с. 4-5). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає доведеним факт належності позивачу [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,8396 га, що знаходиться на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, серії ЗП № 018607, кадастровий номер 2323355100:11:010:0004. Крім того, навесні 2010 року вказаний державний акт [PERSON] було втрачено, про що вона 14 серпня 2010 року дала оголошення до газети, де просила його вважати недійсним. Однак при публікації її заяви про втрату, помилково було записано номери державних актів та підстави їх отримання. 3 цієї причини, вона 06.09.2014 року повторно провела публікацію про втрату державних актів та визнання їх не дійсними (а.с. 15-16). Після цього з метою отримання правовстановлюючих документів на своє майно [PERSON] зверталася із заявами до Дерземаганства у запорізькій області відділу Держкомзему у Михайлівському районі Запорізької області про надання дозволу на виготовлення дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 018607 (а.с. 9-10). Але за результатами розгляду звернення, їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що для виготовлення нових державних актів чи дублікатів відсутні законні підстави, оскільки у зв'язку зі змінами в законодавстві, така форма правовстановлюючого документа на земельну ділянку, як державний акт, чинним законодавством не передбачена (а.с. 8). [PERSON] також зверталася до Реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції з метою реєстрації свої майнових прав, але рішенням державного реєстратора № 15730226 від 11 вересня 2014 року їй було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку з не наданням оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 12). Відповідно до ст.126 ЗК України Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивач [PERSON] втратила правовстановлюючий документ, що посвідчував її право власності на земельну ділянку, отримати новий документ або дублікат, а так само, зареєструвати своє право іншим чином, позивач можливості не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку також підлягають задоволенню.

Outcome: approved