Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що восени 2010 року позивачем було газифікований житловий будинок, який належить їй на праві правтоної власності, що розташований за адресою: [ADDRESS]. На вказану газифікацію позивачем сплачено 13 229,45 грн. В жовтні 2012 року відповідач ПАТ «Херсонгаз» без погодження з позивачем підключило до її газопроводу іншого споживача природного газу - [PERSON] З вказаного часу відповідач [PERSON] без відшкодування витрат на будівництва газопроводу належного позивачу користується останнім. Вважає, що відповідно до вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та Типового договору на користування складовими газотранспортної системи України, для приєднання третіх осіб до ГТС необхідно отримувати дозвіл власника таких мереж на таке. Згоди на приєднання відповідача [PERSON] позивачем не надавалося. 18 травня 2015 року належна позивачу ділянка газопроводу низького тиску д. 57 мм-40м. передано в користування ПАТ «Херсонгаз». За вказаних обставин просила зобов'язати ПАТ «Херсонгаз» відключити будинок [PERSON], розташований за адресою: [ADDRESS] від збудованої та належній позивачу на праві власності системи газопостачання. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що він бажав сплатити позивачу відшкодувати витрати на будівництво газопроводу, однак остання не могла визначитись із сумою, тому він звернувся до кооперативу, які виконали всі необхідні проекти та роботи.ВВажає позовні вимоги безпідставними. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Херсонгаз» позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Пояснив, що посилання позивача в позовній заяві на норми Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та Типового договору на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України в редакції що діяла з 01 січня 2013 року є безпідставні, оскільки спірні правовідносини виникли в жовтні 2012 року, тобто до вступу в силу вказаних норм, тому погодження з позивачем підключення третіх осіб до газопроводу не було потрібне. Представник третьої особи сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Херсонській області в судовому засіданні при вирішенні спору покладався на розсуд суду . Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, а також на повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, cуд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.1999 є власником житлового будинку [ADDRESS].(а.с.78) Як вбачається з листа голови товариства «Факел» адресованої начальнику ПАТ «Херсонгаз», [PERSON] 30 червня 2010 року, внесла пайовий внесок у сумі 3 000 грн. до товариства «Факел» для газифікації належного їй будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] 02 липня 2012 року, вніс пайовий внесок товариству «Факел» у сумі 3 000 грн. для газифікації належного йому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 50). Відповідно до виданої головою товариства «Факел» довідки від 10 серпня 2012 року, [PERSON] мешканець [ADDRESS] є членом товариства з газифікації житлового сектору «Факел». Товариство не має претензій щодо підключення житлового будинку по [ADDRESS] до розподільчого газопроводу по вул. Спендіарова, належному на праві власності товариству (а.с. 51). Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2014 року рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03лютого 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди залишено без змін. Так, підставою для відмови у задоволені позову слугувало те, що позивач у встановленому ст. 60 ЦПК України порядку не довела того, що діями [PERSON] позивачу завдано матеріальну шкоду (а.с. 55 - 57). Листом від 08 травня 2015 ПАТ «Херсонгаз» повідомило позивача, про те, що збудована мережа газопостачання - надземний газопровід низкого тиску діаметром 57 мм, довжиною 40 м. за адресою: [ADDRESS] не обліковується на балансі підприємства. Позивачу було запропоновано укласти з підприємством договір протягом десяти днів з дня отримання листа (а.с. 9). Як вбачається з акту приймання-передачі від 19 травня 2015 року та додатку до договору на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України, власник надземного газопроводу низького тиску діаметром 57, довжиною 40 м. [PERSON] передала в користування ПАТ «Херсонгаз» вказаний об'єкт (а.с. 7, 8). Статтею 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» дане наступне визначення єдиної газотранспортної системи України - це виробничий комплекс, що складається з магістральних газопроводів та газорозподільних мереж, підземних сховищ газу та інших організаційно і технологічно пов'язаних з ними об'єктів та споруд, призначених для транспортування, розподілу і зберігання природного газу. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що ПАТ «Херсонгаз» є газорозподільним підприємством, яке здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. [PERSON] не є ані газотранспортним, ані газорозподільним підприємством, оскільки не має ліцензії на право здійснення цієї діяльності, вона є замовником та власником газопроводу низького тиску, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 19 квітня 2012 року № 420 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), місце приєднання (точка приєднання) - запроектована або існуюча межа балансової належності об'єктів системи газопостачання замовника. Згідно до п. 6.1 Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 19 квітня 2012 року № 420 (далі - Порядок)приєднання та підключення об'єктів системи газопостачання (газоспоживання) замовника до ЄГТСУ здійснюється ГТП (ГП, ГДП) на підставі договору на приєднання до газових мереж, типова форма якого визначається НКРЕ. Власні об'єкти системи газопостачання (газоспоживання) ГТП (ГП, ГДП) приєднуються та підключаються до своїх газових мереж відповідно до технічного завдання (п. 6.2 Порядку). Відповідно до п. 6.3 Порялку, для укладання договору на приєднання до газових мереж замовник подає до ГТП (ГП, ГДП) відповідну заяву, до якої додає вихідні дані для укладання договору та отримання технічних умов на приєднання та підключення об'єкта системи газопостачання (газоспоживання) замовника. До заяви додаються копії документів, якими визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта). Документи щодо оформленої земельної ділянки мають бути видані з урахуванням норм чинного законодавства щодо правового режиму земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів та газорозподільних мереж. Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції від 04 вересня 2012 року) передбачено, що у технічних умовах враховується, що місце приєднання інженерних мереж замовника до магістральних чи інших інженерних мереж розташовується на межі земельної ділянки замовника або за його згодою на території такої земельної ділянки. Вищенаведене свідчить про те, що позивач є власником газопроводу низького тиску, що розташований на території її земельної ділянки, яка ненадавала згоду на підключення інших осіб до вказаного газопроводу. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем ПАТ «Херсонгаз» при врізці до газової мережі, [PERSON] не дотримано умов нормативно-правових актів, які регулюють відносини у сфері газопостачання, що призвело до порушення прав позивача. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що підключення інших осіб до належного їй газопроводу низького тиску, що розташований на території належної їй на праві власності земельної ділянки без її згоди призвело до порушення прав [PERSON] Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Суд не погоджується з доводами представника відповідача ПАТ "Херсонгаз" про те, що оскільки позивач обґрунтовує свої доводи посиланням на нормативно правові акти в редакції що не діяли на час виникнення спірних правовідносин, то існують підстави для відмови позивачеві у задоволенні позову. Так, відповідно до викладеного змісту позовної заяви, [PERSON] фактично просить суд захистити порушене діями відповідача право власності на газопровід низького тиску. Тобто, не дивлячись на те, що позивач дійсно посилається на норми ЗУ «Про засади функціонування ринку природного газу» в редакції що не діяла на час виникнення спірних правовіносин, але викладає обставини, які свідчать про порушення її права власності на газопровід, тому суд вважає за можливе задовольнити позов. При цьому суд не порушує принципу диспозитивності цивільного судочинства, не виходить за межі позовних вимог, не змінює підстави позову, а ухвалює судове рішення виключно у відповідності до змісту позову. Суд бере до уваги і ту обставину, що позивач взагалі міг не посилатись в позові на норми матеріального та процесуального права, оскільки цього не вимагає ст. 119 ЦПК України, а обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги викладені чітко і зрозуміло та свідчать про набуття позивачем права власності на газопровід та порушення з боку відповідача ПАТ «Херсонгаз» такого права та про те, що позивач просить суд захистити таке право шляхом зобов'язання відповідача відключити третіх осіб від належного їй газопроводу. За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи об'єктивних, достовірних та достатніх доказів в підтвердження отримання згоди власника газопроводу до підключення інших осіб до нього, технічної можливості та необхідності до такого підключення, суд вважає, що вказаними діями відповідач ПАТ «Херсонгаз» порушує законні права позивача як власника, гарантовані ст. 41 Конституції України, за захистом яких вона звернулася до суду, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved