Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 Бурдін С.М. звернувся до суду із позовом в інтересах Львівської міської ради до [PERSON] за участю третьої особи - Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON], потерпілої від кримінального правопорушення в розмірі 2984, 02 грн. та стягнення судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.11.2015 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, засудженого [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Вироком встановлено, що обвинувачений здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження небезпечні в момент заподіяння та призвели до смерті останньої. Як вбачається з листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні з 07.07.2015 по 09.07.2015. При цьому, загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] становить 2 984,02 грн. , які просить стягнути із відповідача. В судовому засіданні прокурор позов підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні викладених в ньому, просить такий задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього витрат. Представник третьої особи Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги позовні вимоги підтримала Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.11.2015 року по справі 465/7220/15-к, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального-""' кодексу України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Вироком суду встановлено, що відповідач 07.07.2015 близько 11:15 год., керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz Ахог» реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись ним по вулиці С.Бандери, 11ум.Львові, порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.7; Р 2 п. 2.3 б), д); Р 10 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не був особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як люди похилого віку, розпочинаючи рух після зупинки, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, такими своїми діями створив аварійну обстановку, внаслідок чого обвинувачений здійснив наїзд на пішохода [PERSON], котра отримала тілесні ушкодження небезпечні в момент заподіяння та призвели до смерті останньої. Як вбачається з листа Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні з 07.07.2015 по 09.07.2015. Відповідно до довіки № 99 від 13.09.2016 року КМК ЛШМД вартість лікування за два дні становить 2984,02 грн. Положеннями ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 р. «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 р. «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно вчинив кримінальне правопорушення , внаслідок якого потерпіла перебувала на лікуванні у Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача витрати на лікування потерпілої від злочину [PERSON], за період з 07 липня 2015 року по 09 липня 2015 року в сумі 2984 грн. 02 коп. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved