Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконкому Слов»янської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 05.07.2016 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області шлюб між ними розірвано. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з серпня 2016 року, відповідач проживає окремо, а з моменту народження дитини, взагалі його жодного разу не бачив, у вихованні дитини участі не приймає, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просить позбавити його батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав відзив на позову заяву. Представник третьої служби органу опіки та піклування виконкому Слов'янської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає, що відповідача по справі необхідно позбавити батьківських прав у зв'язку з невиконанням останнім своїх батьківських обов'язків у відношенні малолітнього [PERSON] Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з'явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 05.07.2016 року. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. ( а. с. 9-10). Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. ( а. с. 6). Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] не виконує свої батьківських обов'язки, з моменту народження, тобто з 13.04.2017 року дитину не бачив жодного разу, не цікавиться її життям та здоров»єм, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Як встановлено в судовому засіданні дитина [PERSON] проживає разом матір'ю, позивачкою по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 11). За час проживання за вищевказаною адресою позивачка, маючи статус внутрішньо переміщеної особи, позивачка зарекомендувала себе з позитивної сторони ( а.с. 12). Згідно висновку органу опіки та піклування Слов»янської міської ради орган опіки та піклування вважає доцільним в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO].( а. с. 37). Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз»яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Як встановлено в судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню малолітнього [PERSON], [INFO], не інтересуються його життям, здоров'ям, матеріально дитину не утримує. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, приймаючи до уваги висновок виконкому органу опіки та піклування виконкому Слов»янської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати- судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved