Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, за час якого у них народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] (який є повнолітнім), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 31.05.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Цим рішенням місце проживання вказаних дітей визначено з позивачем. Ще до розірвання шлюбу, а саме з квітня 2011 року, відповідач припинив цікавитися дітьми, не виявляв бажання займатись їхнім вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надавав. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 21.03.2018 року збільшено розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання цих дітей із 300 грн. до 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину. Однак, він аліменти не сплачує, хоча б разової матеріальної допомоги дітям не надавав, не дарує подарунків ні на дні народження, ні на Новий рік чи свято Миколая. Він також жодного разу не відвідував дітей, коли вони хворіли, не цікавився станом їхнього здоров`я, молодші сини батька зовсім не пам`ятають. Станом на 01.04.2019 року заборгованість по аліментах становить 47 543 грн. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дітей, виявляти турботу щодо них, будь-яких перешкод чи заборони побачень з дітьми йому ніхто не чинить. Отже, відповідач ухиляється від покладених на нього законом батьківських обов`язків, жодних знаків батьківської турботи до дітей не проявляв, не піклувався про належний моральний і духовний розвиток своїх дітей, не дбав про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяв засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надавав доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на духовний та фізичний розвиток дітей сторін як складову виховання, не спілкується з дітьми взагалі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умов для отримання ними освіти. Доглядом, утриманням та вихованням вказаних дітей займається лише позивач. В зв`язку з цим вона вважає, що зазначені факти свідчать про ухилення відповідача від виховання їхніх неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] та просить позбавити відповідача батьківських прав щодо вказаних його дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав та дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки жодного разу не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності і не надав відзив на позов. Про час та місце розгляду справи він був щоразу повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Вінтоняк М.І. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем. Крім того, третьою особою надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його синів [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню цих дітей, та надіслав до вказаної служби письмові пояснення, в яких погодився на позбавлення його батьківських прав щодо вказаних дітей. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що відповідач дійсно протягом останніх кількох років не цікавиться життям синів, не відвідує їх та не бере участі у вихованні, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтв про їх народження (а.с.7, 8). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.05.2012 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Згідно з цим рішенням неповнолітніх синів сторін [PERSON] та [PERSON] після розірвання вказаного шлюбу залишено проживати з їхньою матір`ю (а.с.12). Судом також встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.03.2018 року (справа № 346/5443/18), яке набрало законної сили, змінено розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача, на утримання вищевказаних дітей в розмірі по 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с.14-17). Факт проживання вказаних дітей з позивачем стверджується також даними довідки № 185, виданої старостою с. Малий Ключів Печеніжинської селищної ради ОТГ Коломийського району 18.04.2018 року, згідно з якою до складу сім`ї позивача входять вказані діти (а.с.13). Відповідно до довідки-розрахунку, виданої 15.04.2019 року Коломийським міськрайонним відділом держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, згідно з виконавчим листом № 2-1135, виданим 13.07.2011 року Коломийським міськрайонним судом, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на 01.04.2019 року становить 47 543,60 грн. (а.с.20, 21). В матеріалах даної справи міститься висновок служби у справах дітей Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, в якому вказано про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 43). На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відповідач з 2011 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх синів [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їхнім духовним та фізичним розвитком, ні усно, ні письмово не спілкується з дітьми, не проявляє до них щонайменшої батьківської турботи. Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, ст.ст.19, 150, 164 СК України та,

Outcome: approved