Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. За життя [PERSON] заповіт не склав. Після його смерті позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину. Дочка спадкоємця [PERSON] відмовилась від належної їй частини у спадковому майні померлого [PERSON] на користь позивачки. Інших спадкоємців [PERSON] не мав. До спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на який померлий [PERSON] за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право власності на ? частку у спільному майні подружжя та на ? частку як за спадкоємцем першої черги на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] Позовна заява надійшла до суду 16.08.2018 року. 16.08.2018 року автоматизованим авторозподілом не вдалося визначити суддю для розгляду заяви через відсутність в Куликівському районному суді Чернігівської області суддів для розподілу справи. 18 вересня 2018 року у зв'язку із переведенням судді Лібстера А.С. на роботу на посаду судді Куликівського районного суду Чернігівської області було проведено повторний авторозподіл справи та передано заяву на розгляд судді Лібстеру А.С. Ухвалою судді від 21 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження. Підготовче провадження закрито ухвалою суду від 24.10.2018 року. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано суду заяву, в якій селищний голова повідомляє, що заперечень проти задоволення позову не має, та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Відповідачем [PERSON] надано до суду заяву, в якій вона повністю визнає позовні вимоги та просить провести розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 514/2008 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], наданої суду Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, суд приходить до наступного. [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 1974 року (а.с.8). Таким чином [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги. Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 185 від 24.04.2018 року [PERSON] на день смерті [INFO] року був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], разом з дружиною [PERSON], дочкою [PERSON], онуками [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Зі спадкової справи № 514/2008 вбачається, що [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] 09.10.2008 року (а.с.53). [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та на грошовий вклад з відповідними відсотками та сумами компенсації (а.с.62-63). Дочка померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звернулась. Відомості щодо інших спадкоємців, які претендують на спадщину, у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивачка являється єдиною спадкоємцею [PERSON] за законом, яка прийняла спадщину. Однак з постанови в.о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В.В. від 27.04.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с. 8). Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 182 від 06.09.2017 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 10). Згідно з рішенням виконавчого комітету Орлівської ради народних депутатів від 07 лютого 1978 року, [PERSON] було надано право на індивідуальне будівництво житлового будинку та сараю по [ADDRESS] (а.с.17). Згідно з актом Куликівського райвиконкому від 28.02.1978 року, вбачається, що [PERSON] було виділено в натурі земельну ділянку, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.18). [PERSON] було надано свідоцтво на будівництво будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-20). Згідно з витягом з погосподарської книги № 5 Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за 2001-2005 роки та згідно з погосподарськими книгами за 2001-2005, 2006-2010 роки по домогосподарству по [ADDRESS], вказано, що [PERSON] є головою домогосподарства, будинок перебуває у приватній власності (а.с.12-14). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1978 році (а.с. 21-23). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. На час побудови будинку порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обгрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS], було побудовано у 1978 році, тобто під час зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON], але за життя вони не отримали правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного будинку, як частку в спільному майні подружжя та на 1/2 частину будинку, як за спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved