Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши, що вона з відповідачем з 22.10.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2017 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Відповідач зобов'язаний законом надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 22.10.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2017 року, рішення набрало законної сили 02.03.2017 року(а.с. 7 - копія рішення). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved