Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Заступник Жмеринського міжрайонного прокурора О.П. Попеско в інтересах дитини -сироти [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь неповнолітньої дитини - сироти [PERSON] невідшкодовані збитки, завдані злочином у розмірі 12 199 грн. та стягнути з відповідачки судовий збір. Позовні вимоги обґрунтував тим, що за результатами розгляду звернення [PERSON] встановлено, що [PERSON], яка згідно розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації №477 від 17.09.2012 року призначена піклувальником неповнолітньої [PERSON], діючи умисно, з корисливих мотивів, у період часу з вересня 2013 року по березень 2014 року, з 12 479 грн. виплачених управлінням праці та соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації соціальної допомоги на утримання своєї підопічної, як на дитину - сироту, яка позбавлена батьківського піклування, з метою утримання останньої, витратила 12 199 грн. на власні потреби, завдавши шкоду неповнолітній [PERSON] на вказану суму. За цими обставинами вироком Жмеринського міськрайонного суду від 06.10.2014 року [PERSON] визнано винуватою і призначено покарання за ст. 167 КК України у виді одного року десяти позбавлення волі. За ст. ст. 75,76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік десять місяців. На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] звільнено від відбування призначеного судом покарання. При цьому [PERSON] свою вину в інкримінованому їй злочині не визнала повністю, завдану шкоду неповнолітній [PERSON] у розмірі 12 199 грн. на даний час не відшкодувала, у зв'язку з чим завдається шкода останній. В судовому засіданні прокурор Петлик І.В. підтримала позовну заяву повністю та просила її задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги Жмеринської міжрайонної прокуратури та просила їх задовольнити. Зазначила, що встановлена відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду від 06.10.2014 року завдана їй шкода у розмірі 12 199 грн., [PERSON] на даний час їй не відшкодована. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідачка [PERSON] є його дружиною, яка здійснювала піклування над неповнолітньої [PERSON], до якої відносились як до своєї дитини, давала їй необхідні кошти. Представника третьої особи органу опіки та піклування Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Скакун О.М. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Вінницького національного аграрного університету, Чернятинського коледжу Вінницького національного аграрного університету Волкотруб А.О. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки [PERSON] Їй відомо про те, що [PERSON] під опікою якої перебуває її сестра не давала останній кошти, а витрачала їх на власні потреби. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює викладачем Чернятинського коледжу ВНАУ і є куратором групи, де навчається [PERSON] Зі слів [PERSON] їй відомо, що кошти на навчання, проживання в гуртожитку їй [PERSON] не давала з початку навчання до березня 2014 року. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до ст. 22, 46 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про держану допомогу сім'ям з дітьми» всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). У п. 25 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року зазначено, що відповідно до статті 16 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, визначеним в установленому порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення їх батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування та відповідно до законодавства набули статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що згідно розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області №477 від 17.09.2012 року над [PERSON], [INFO], встановлено піклування, як дитиною позбавленою батьківського піклування, і призначено [PERSON], жительку с.Щученці, піклувальником над племінницею [PERSON] (а.с.15). Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області від 11.03.2013 року встановлено, що за період з 01.09.2013 року по 31.03.2014 року [PERSON] отримала соціальну допомогу на дитину [PERSON], яка позбавлена батьківського піклування в 2013 році: вересень -1867,20 грн., жовтень -1667,30 грн., листопад -1667,30 грн., грудень -1819,30. Отримано в 2014 році: січень -1819,30 грн., лютий -1819,30 грн., березень 1819,30 грн. (а.с. 18). Згідно розпорядження №122 від 14.05.2014 року встановлено, що [PERSON] звільнено від здійснення повноважень піклувальника над неповнолітньою [PERSON], [INFO] (а.с.16). Вироком Жмеринського міськрайонного суду від 06.10.2014 року [PERSON] визнано винуватою і призначено покарання за ст. 167 КК України у виді одного року десяти місяців позбавлення волі. За ст. ст. 75,76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік десять місяців. На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] звільнено від відбування призначеного судом покарання. Суд не приймає пояснення представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] щодо невизнання позовних вимог, так як відповідно до ст. 61 ЦПК України, яка передбачає підстави звільнення від доказування, а саме ч.4 передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вищезазначеним вироком встановлено, що [PERSON] завдала неповнолітній [PERSON] шкоди в розмірі 12 199 грн. Наведені з вироку обставини щодо вчинення злочину відповідачкою і заподіяння нею шкоди [PERSON] не потребують повторного встановлення і доказування згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України. Збитки, завдані кримінальним правопорушенням [PERSON], які виникли з вини відповідачки [PERSON] та які в добровільному порядку їй не відшкодовані, підлягають стягненню в примусовому порядку. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ст. 88 ЦК України, суд вважає за необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. 22, 46 Конституції України, ст.ст. 5, 10,30,60,61,88, 212-215 ЦПК України,

Outcome: approved