Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 19 листопада 2016 року, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1394. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно кошти не сплачує. У зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень, починаючи з 11 вересня 2019 року, з дня подання позову і до повноліття дитини, та кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000 гривень щомісячно. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Левицька Ю.В., у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив задовольнити позов частково, а саме відмовити позивачці у стягнення аліментів на її утриманні до досягнення донькою трирічного віку, та погодився на стягнення аліментів з нього на утримання малолітньої дитини у розмірі 849,50 гривень, так як він надає доньці матеріальну допомогу добровільно. До того ж матеріально допомагає своїй матері, бабусі та неповнолітній сестрі. Просив не стягувати з нього судовий збір. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , шлюб дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Актовий запис № 1394. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - [PERSON] народилася [INFO] , батьками дитини вказані [PERSON] , та [PERSON] , актовий запис № 396. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ч.1 ст.184 СК України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, дитина проживає разом з матір`ю, потребує матеріального забезпечення, відповідач не надав суду підтвердження про надання коштів на її утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 840 грн. 80 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved