Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В грудні 2016 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із позовом, якому просив зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні ним квартирою № 78 в будинку № 12 по вул. Ціолковського у м. Житомирі шляхом вселення його до даної квартири. В свою чергу, 10.02.2017 року [PERSON] було подано до суду зустрічний позов щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 78 в будинку № 12 по вул. Ціолковського у м. Житомирі. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомир від 18.07.2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні ним квартирою, було залишено без розгляду, у звязку з не виконанням вимоги ухвали суду від 27.04.2017 року, зокрема не надання позивачем оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору. Позов [PERSON] обґрунтовувався тим, що вона є власником спірної квартири на підставі договору дарування від 24.04.2007 року, укладеного з [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованим Житомирським БТІ в Реєстрі прав на нерухоме майно 10.10.2008 року, реєстраційний номер 18959867. Вказувала, що наприкінці травня до квартири, якою вона володіє на праві приватної власності прийшов [PERSON] та вимагав вселити його у її помешкання. Посилаючись на те, що відповідач не є членом її сімї, та вона не дає своєї згоди на реєстрацію його у своєму помешкані, вважає, що він є таким, що втратив право користування квартирою. Вказувала, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі порушує її права як власника. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі з наведених у ньому підстав. В подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик в газеті "Житомирщина" №79 (20725) від 31 жовтня 2017 року. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 24.05.2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1637 (а.с.22). Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ТП №139153, [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка - «Міщенко». Згідно довідки №839 від 12.07.2017 року ОСББ «Космос-1971», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані чотири особи: власник квартири - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.36). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно дост. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійнопроживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Відтак, вищезазначені статті передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає за можливе захистити права позивача як власника квартири та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №78 в будинку № 12 по вул. Ціолковського у м. Житомирі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved