Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що 28 серпня 2001 року померла [PERSON], після смерті якої до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 18 червня 2002 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку №14 по вулиці Заводській в смт Ставище, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності. Оригінал свідоцтва про право власності з відміткою нотаріуса про видачу свідоцтва на частину житлового будинку повернуто нотаріусом спадкоємцям і загублено [PERSON] про що зроблене відповідне оголошення. Право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано на ? частини за [PERSON] та на ? частину за [PERSON] 03 квітня 2012 року [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON]. Спадкоємцями, які пропустили строк на прийняття спадщини є [PERSON] та [PERSON]. 24 червня 2016 року державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори винесла постанови про відмову позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно через відсутність правовстановлюючого документу, та неможливість здійснити державну реєстрацію права власності на ім'я померлої. Згідно технічного паспорту загальна площа житлового будинку 64,6 м, житлова площа - 45,9 м, вартість 28421 гривня, з врахуванням інфляції - 139459 гривень. Крім будинку «А» за вищевказаною адресою розташовані сарай-літня кухня - «Б», погріб - «В», колодязь №1. Позивачі просять визнати: - за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті 03 квітня 2012 року дружини [PERSON], яка спадщину після смерті 28 серпня 2001 року матері [PERSON] прийняла, проте не оформила своїх прав, на 1/ 4 частину житлового будинку №14 по вулиці Заводській в смт Ставище Київської області загальною площею 64,6 м2 житловою площею 45,9 м2 вартістю 34864 гривень 75 копійок, - за [PERSON] та [PERSON], за кожним, право власності в порядку спадкування за законом після смерті 28 серпня 2001 року матері [PERSON] на 1/ 4 частину вищевказаного житлового будинку. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої селищна рада справу просить розглядати у відсутність представника селищної ради за наявними в справі матеріалами (а.с. 51). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів [PERSON] та [PERSON], третьої особи та представника позивача [PERSON] - [PERSON], третіх осіб [PERSON], [PERSON] та дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Із копії спадкової справи (а.с. 41-50) встановлено, що 28 серпня 2001 року в смт Ставище Київської області померла [PERSON] (а.с. 43), після її смерті за законом прийняли відповідно до ст. ст. 529, 549 ч. 1 п. 2 ЦК України (1963 р.) шляхом подання заяви до нотаріальної контори спадкоємці першої черги діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 41-42). 18 червня 2002 року [PERSON] отримав в [PERSON] районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку №14 по вулиці Заводській в смт Ставище Київської області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом [PERSON] селищної ради 20.10.1999 року на імя [PERSON] (а.с. 48). Відповідно до повідомлення КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» №1250 від 16.06.2016 року право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано на ? частини за [PERSON] та на ? частину за [PERSON] (а.с. 69). Державна реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно на вищевказаний спірний житловий будинок не проводилась (а.с. 67). Згідно технічного паспорта від 28.03.2002 року на земельній ділянці по вул. Заводська, 14 в смт Ставище розташовані житловий будинок літера „А (загальна площа 64,6 м, житлова площа 45,9 м), сарай-літня кухня - «Б», погріб - «В», колодязь №1; вартість будинку, господарських будівель та споруд - 28421 гривня, з врахуванням інфляції за період з квітня 2002 року по червень 2016 року (1х108,2%х112,3%х110,3%х111,6%х116,6%х122,3%х112,3%х109,1%х104,6%х99,8%х100,5%х124,9%х 143,3% = 490,69%) - 139459 гривень (а.с. 70). Із копії спадкової справи (а.с. 35-39) встановлено, що 03 квітня 2012 року померла [PERSON], спадщину після смерті якої за законом прийняв відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1269 ч. 1, 1270 ч. 1 ЦК України [PERSON], подавши до [PERSON] районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не зверталися, тому в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що спадщину не прийняли. З пояснень позивачів, третіх осіб встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності з відміткою нотаріуса про видачу свідоцтва на частину житлового будинку, яке було повернуто нотаріусом [PERSON], було втрачено нею, про що зроблене відповідне оголошення в пресі (а.с. 68). Відповідно до ст. 2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). 24 червня 2016 року державний нотаріус [PERSON] районної державної нотаріальної контори винесла постанову № 645/02-31 про відмову [PERSON] та постанову № 644, 648/02-31 про відмову [PERSON] і [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частину вищевказаного житлового будинку через ненадання ними правовстановлюючого документу на будинок (а.с. 11-13). З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний житловий будинок належав [PERSON], після смерті 28 серпня 2001 року останньої право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом набули її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], кожен на ? його частину, після смерті 03.04.2012 р. останньої право власності в порядку спадкування за законом набув її чоловік [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом на відповідну частину будинку отримав лише [PERSON], решта спадкоємців таких свідоцтв не отримали, і нотаріальною конторою позивачам відмовлено у їх видачі через втрату правовстановлюючого документа на будинок, - суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, слід визнати за [PERSON] та [PERSON], за кожним, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на 1/ 4 частину вищевказаного житлового будинку та за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] на 1/ 4 частину спірного будинку. Оскільки відповідач [PERSON] селищна рада до предявлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved