Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є рідною бабусею [PERSON], [INFO], батьками якого є відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Беручи до уваги те, що дитина з 8 місячного віку проживає разом з позивачем та її чоловіком [PERSON], вони про нього піклуються, забезпечують всім необхідним - одягом, харчуванням, розвиваючими іграми, а його батьки весь цей час проживають окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконують, не беруть педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина, тому позивач змушена звернутися до суду з заявою щодо вирішення питання про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Мати дитини, [PERSON] взагалі поїхала з села і місце її проживання деякий час було невідоме, через що позивач зверталася до органів поліції. Потім стало відомо, що вона проживає в м. Миколаїв, але точної адреси позивач не знає. Вона приїжджала на декілька днів і знову зникала. Дитина на даний час знаходиться на утриманні і вихованні позивача. [PERSON] та [PERSON] ніяким чином не піклуються про дитину, не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться успіхами сина, станом здоров'я, хоча дитина стоїть на обліку і є дуже хворою, вони цим не опікуються та не звертаються до лікарні. Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу - що шкодить інтересам дитини. В судове засідання з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав повністю та пояснив суду, що дитина майже з народження проживає з бабусею, дитина хворіє на епілепсію, лікуванням дитини займається тільки позивач. В судове засідання з'явився відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав та підтвердив, що дитина хворіє на епілепсію і у нього не має змоги виховувати сина, оскільки він доглядає за сестрою яка страждає на психічне захворювання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, в якій вона позовні вимоги визнала у повному обсязі. В судове засідання не з'явився представник третьої особи, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити викладені в позові вимоги з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 17.11.2017 року, [PERSON], [INFO], відвідує Григорівський ДНЗ з 08.09.2017 року по теперішній час. Участь у його житті та виховання приймає бабуся [PERSON], яка приводить та забирає із садочка, сплачує за харчування, відвідує батьківські збори. [PERSON], мати, за період перебування дитини в ДНЗ жодного разу не цікавилася життям свого сина (а.с. 6). Згідно з висновком органу опіки та піклування Братської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 28.02.2018 року, орган опіки та піклування Братської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], та [PERSON], 1987 року народження, по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12-13). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України, передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у судовому порядку, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню та розвитку дитини, її лікуванням, вихованням та навчанням займається бабуся та дідусь, отже, позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.

Outcome: approved