Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

До Острозького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення донькою повноліття, мотивуючи позов тим, що з 21.04.1998 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, та від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої вона записана матір`ю, а відповідач - батьком. Згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 21.12.2005р.шлюб між ними розірвано, Зазначає, що після розірвання шлюбу донька проживає разом з нею, перебуває на повному її утриманні. Вона працює в КНП «Острозький районний центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги на посаді молодшої медичної сестри, та отримуваний нею розмір заробітної плати з січня 2020 року по даний час становить щомісяця 2 361,50 грн. Інших джерел доходу, окрім заробітної плати, у неї немає, та в силу зайнятості на роботі, вона позбавлена можливості влаштуватися на ще одну роботу для збільшення свого щомісячного доходу. Покликається на те, що відповідач повністю самоусунувся від матеріального утримання їхньої спільної доньки, будь-якої матеріальної участі в її утриманні не приймає, хоча має для цього всі можливості, оскільки за віком та станом здоров`я є працездатним та має можливість працювати, отримувати дохід. Інших осіб на утриманні відповідача не має. Вказала, що відповідач займається підсобними та будівельними роботами в приватних осіб, від чого отримує дохід, який використовує для задоволення власних потреб. Крім того зазначила, що у власності відповідача знаходиться земельна ділянка (пай), кадастровий номер 5624280800:07:002:0006, яку передано в оренду для ТзОВ - Фірма «АГРО-ТРАК» та земельна ділянка (пай), кадастровий номер 5624280800:03:001:0126, яка передана в оренду для ТзОВ «АКРІС АГРО ГРУП». Вважає, що відповідач має стабільний, регулярний дохід, що складається з заробітків, які він отримує за виконання підсобних та будівельних робіт в приватних осіб, та орендної плати, яку він стабільно та регулярно отримує за договорами оренди. Вказує, що стан її здоров`я є добрим, рухомого майна не має, вкладів на банківських рахунках та додаткових джерел доходу не має. Зазначає, що вона самостійно не спроможна забезпечити для доньки належний рівень життя, необхідний для її всебічного розвитку, в той час як відповідач належної участі в утриманні доньки не приймає, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 14.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалою суду про витребування доказів від 14.07.2020р.задоволено клопотання позивачки та витребувано від ТзОВ - фірма «АГРО-ТРАК» відомості про розмір орендної плати за договором оренди земельної ділянки (паю), кадастровий номер 5624280800:07:002:0006, та витребувано від ТзОВ «АКРІС АГРО ГРУП» відомості про розмір орендної плати за договором оренди земельної ділянки (паю), кадастровий номер 5624280800:03:001:0126, отримуваний [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не подавали. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.1998 року, який на даний час розірваний відповідно до.рішення Острозького районного суду Рівненської області № 2-654/05 від 21.12.2005р.(а.с.10). Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилась донька- [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с.12). Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що після розірвання шлюбу дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 177 від 24.06.2020р. дитина [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , та за вказаною адресою також зареєстрована позивачка, що підтверджується відміткою у її паспорті про зареєстроване місце проживання (а.с.12, 14). Згідно довідки КНП «Острозький районний центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» № 308/01-29 від 24.06.2020 р. [PERSON] працює в КНП «Острозький районний центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» на посаді молодшої медичної сестри, та загальна сума її доходу за період з 01.12.2019 року по 30 травня 2020р. складає 13 894,00 грн. (а.с.17). Згідно довідки ТзОВ фірми «АГРО-ТРАК» №74 від 24.07.2020р., розмір орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 12.07.2018р. з кадастровим номером 5624280800:07:002:0006, отриманий відповідачем [PERSON] за 2019р. становить 5011,60 грн. (а.с.30). Згідно довідки про доходи №00000445 від 04.08.2020 р., загальна сума нарахованого для [PERSON] доходу за період з січня по грудень 2019р. за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5624280800:03:001:0126становить 3738,01 грн. (а.с.39). Згідно довідки про доходи №00000446 від 04.08.2020 р., загальна сума нарахованого для [PERSON] доходу за період з січня 2020р. по липень 2020р. за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5624280800:03:001:0126становить 3738,01 грн.(а.с.40). Отже, з досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що на даний час позивачка проживає разом з донькою, та остання знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвеції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленністю між ними. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання", внесено зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З доводів позивачки та досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що участь в утриманні дитини позивачка здійснює самостійно, та відповідач регулярної участі в утриманні доньки не приймає, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає та між батьками дитини не досягнуто домовленості про способи та обсяг участі відповідача як батька в утриманні доньки, а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітньої [PERSON] , участі в її утриманні не приймає. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обгрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своєї доньки, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання доньки. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень; для дітей віком від 6 років до 18 років становить : з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Отже, відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років до 18 років становить з 1109 гривень. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини, та враховуючи зростаючі потреби дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його доньки, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка. В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, є фізично здоровим та працездатним, отримує стабільний дохід, зокрема від надання в оренду земельних ділянок, а тому суд приходить до переконання про те, що відповідач може сплачувати аліменти у даному розмірі. Окрім того, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також відсутність у сторін інших утриманців. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав. Позов про стягнення аліментів був поданий 02.07.2020р., а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved