Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 09.12.2011 року. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO]. 10.08.2017 року рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області шлюб між сторонами розірвано. Дитина перебуває з позивачкою на її повному утриманні. Відповідач матеріально забезпечений, працює за кордоном, не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. У звязку з цим позивач просить, зобовязати відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 2 000 гривень. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд такі задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача, у судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що відповідач [PERSON], офіційно не працевлаштований, являється інвалідом третьої групи з дитинства, єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, розмір якої складає 1452,00 гривень. Зазначив, що він не відмовляється від утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, просив взяти до уваги, що його довірителю також необхідні кошти для проживання та утримання житла. З цих мотивів просив призначити аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.08.2017 року розірвано (а.с.7, 7зв.). Від даного шлюбу народилася донька Олена-Єлизавета [INFO] (а.с.6). На даний час дитина знаходяться на утриманні матері (а.с.8). Спору про майно, що є спільною власністю сторін та місце проживання дитини на даний час немає. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved