Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2002 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходи, але не менше одного неподаткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 01.02.2001 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати аліментів за ним утворилася заборгованість, яка станом на [INFO] року становить 20 632,00 гривень. [INFO] року [PERSON] досягнув повноліття і державний виконавець закінчив виконавче провадження, за закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. У зв`язку з чим на даний час позивач позбавлена можливості стягнути заборгованість зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження. Крім того, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2016 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , на час його навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 13.01.2016 року по 30.06.2019 рік. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в ДВС. Однак відповідач належним чином не виконує свої обов`язки по утриманню дитини. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 20 632,00 та неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 12 613,91 грн., всього 33 245,91. Ухвалою від 17.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 3 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно дост.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.01.1996 року по 30.01.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. 24.09.2002 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи. З виконавчого листа, який міститься в матеріалах справи вбачаться, що згідно рішення Білоцерківського міського суду по цивільній справі № 2-675, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.02.2001 року і до повноліття дитини. Постановою старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бабіна Р.М. від 03.10.2016 року виконавче провадження ВП№28106703 з примусового виконання вказаного виконавчого листа закінчено, у зв`язку з закінченням терміну передбаченого законом для даного виду стягнення. В матеріалах справи міститься виконавчий лист, з якого вбачається, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі № 357/235/16-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] було стягнуто аліменти на час його навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, починаючи з 13.01.2016 року по 30.06.2019 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам складеного старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, борг по аліментам [PERSON] станом на 16.04.2019 року становить 62 220,50 гривень . Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Таким чином встановлено, що станом на день досягнення сином сторін повноліття - [INFO] року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 20 632,00 грн. по сплаті аліментів присуджених рішенням суду на утримання сина. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам в сумі 20 632,00 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на березень 2019 року становить 41 588,50 гривень, яка утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання сина. Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2016 року по березень 2019 року в сумі 12 613,91 гривень та надає розрахунок. Даний розрахунок заборгованості та розрахунок неустойки (пені) відповідачем не заперечується, оскільки останній на виклики суду, жодного разу в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав. Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц. Факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений. Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, розрахунок наведений позивачем відповідачем не спростований. Оскільки стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість та прострочення по сплаті аліментів виникли з вини відповідача, оскільки доказів що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною суду подано не було, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved