Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 29 березня 2011 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір [NUMBER], відповідно до якого банк відкрив позичальнику для задоволення споживчих потреб відновлювальну відкличну кредитну лінію в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку позичальника в розмірі 1 500 грн. з можливістю збільшення розміру ліміту в односторонньому порядку, а остання отримала можливість на неодноразове використання коштів в межах ліміту та зобов'язалася вчасно частинами (6% щомісячно) повертати отримані в кредит кошти, а також щомісячно вносити передбачену банківськими тарифами плату за користування кредитом (проценти) в розмірі 14,90 % річних та плату за обслуговування карткового рахунку (комісію) в розмірі 9,90 % на місяць, внести інші комісії за обслуговування її, як позичальника, що після їх нарахування включаються до суми кредиту, а в разі порушення умов договору - сплачувати неустойку (штраф) в розмірі 0,01 % від суми непогашеної частки обов'язкового мінімального платежу, але не менше 75 грн. за кожен факт порушення. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати комісій виконувала не належним чином в зв'язку з чим станом на 19 грудня 2013 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме заборгованість по строковому кредиту в розмірі 1 579,67 грн., по простроченій частині кредиту - 204,44 грн., по сплаті комісій - 135,65 грн. Враховуючи вказані обставини, позивач просив про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором та сплачених ним судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте в матеріалах справи є заява представника про розгляд справи без її участі та повне підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечувала проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 29 березня 2011 року позивач уклав у письмовій формі з [PERSON] договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки за [NUMBER] в якому сторони узгодили всі його умови. З договору та інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що банк відкрив позичальнику для задоволення споживчих потреб відновлювальну відкличну кредитну лінію в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку позичальника в розмірі 1 500 грн. з можливістю збільшення розміру ліміту в односторонньому порядку, а остання отримала можливість на неодноразове використання коштів в межах ліміту та зобов'язалася вчасно частинами (6% щомісячно) повертати отримані в кредит кошти, а також щомісячно вносити передбачену банківськими тарифами плату за користування кредитом (проценти) в розмірі 14,90 % річних та плату за обслуговування карткового рахунку (комісію) в розмірі 9,90 % на місяць, внести інші комісії за обслуговування її, як позичальника, що після їх нарахування включаються до суми кредиту, а в разі порушення умов договору - сплачувати неустойку (штраф) в розмірі 0,01 % від суми непогашеної частки обов'язкового мінімального платежу, але не менше 75 грн. за кожен факт порушення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати комісій. В зв'язку з цим станом на 19 грудня 2013 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме по строковому кредиту в розмірі 1 579,67 грн., по простроченій частині кредиту - 204,44 грн., по сплаті комісій - 135,65 грн., а також по сплаті неустойки - 166,71 грн., що знайшло своє повне підтвердження помісячним розрахунком боргу. Проте позов не містить вимогу про стягнення неустойки, а тому в межах вимог та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" підлягає стягненню заборгованість по кредиту та комісіям, а всього в розмірі 1 919,76 грн. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved