Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

[PERSON] , яка діє як законний представник від імені сина [PERSON] , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) про зняття арешту з майна - житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , накладеного на підставі постанови суду від 13.02.2004 про арешт майна боржника в рамках кримінального провадження №1-7/04 від 26.12.2003 року. Позовна заява мотивована наступним. [PERSON] , [INFO] , разом із сином, [PERSON] , є співвласниками земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказане майно [PERSON] успадкувала разом зі своїм сином - [PERSON] , [INFO] , в рівних долях, по 1/2 частці кожен, після смерті свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку в указаній частці видане це свідоцтво, складається з приватизованої земельної ділянки, площею 0,2500 га, розташованої на території [ADDRESS] , відведеної померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого був його син - [PERSON] , який спадкове майно прийняв, однак юридично його не оформив. На даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок. Як встановлено з Інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказану земельну ділянку та житловий будинок накладено арешт на підставі постанови суду № 1-7/04 від 26.12.2003, виданої Ужгородським районним судом, суддя Монич О.В. Вказаний арешт, на думку позивача, порушує право власності її малолітнього сина [PERSON] та є незаконним, оскільки [PERSON] ніколи не був власником вказаного майна. Ухвалою суду від 16.11.2020 відкрито позовне провадження у справі з викликом сторін, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Бойко Б.Б. подав клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також просив долучити до матеріалів справи письмові докази та поновити строк для їх подання. Відповідач 1, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, письмовий відзив на позов не подав, повідомлявся судом про час та місце проведення судового засідання належним чином. Представник відповідача 2, Ужгородський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, письмовий відзив на позов не подав, повідомлявся судом належним чином. Суд, розглянувши клопотання представника позивача адвоката Бойко Б.Б., про долучення до матеріалів справи письмових доказів та поновлення строку для їх подання дійшов висновку про його обґрунтованість, та про його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2017 року № 3-730, виданого державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , разом із сином, [PERSON] , [INFO] , є співвласниками земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] . Дане майно\~вони успадкували\~в рівній\~долі по\~1/2 частці кожен після смерті спадкодавця - [PERSON] , 1969 р.н., який помер [INFO] . Спадщина, згідно свідоцтва, складається з приватизованої земельної ділянки, площею 0,2500 га, розташованої на території [ADDRESS] , відведеної 31.10.1998 року померлому [PERSON] , спадкоємцем якого був його син - [PERSON] , який спадкове майно прийняв однак юридично його не оформив, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, землі житлової та громадської забудови, згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого 09.08.2017 року, індексний номер: 94029464, державним реєстратором Ужгородської районної державної нотаріальної контори Гончаренком М.В., та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 1322148221248, номер запису про право власності: 21785375 кадастровий номер 2124881800:12:012:0060. На даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, що підтверджується технічним паспортом від 02.10.2019 року, виданим комунальним підприємством Ужгородське районного БТІ, інвентаризаційна справа № 43, який позивачка та її син успадкувати не змогли, оскільки на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та на земельну ділянку накладений арешт на підставі постанов 1-7/04 від 26.12.2003 року та від 13.02.2004 року, виданих Ужгородським районним судом, в яких суд постановив накласти арешт на майно підсудного [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №201194629, сформованої станом 20.02.2020, на майно спадкодавця було накладено арешти, зокрема: Постановою 1-7/04, 26.12.2003, виданою Ужгородським районним судом, суддя Монич О.В. про обтяження: інше, майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . обтяження: арешт (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження: 3944487. Зареєстрована: 25.10.2006 11:18:40 за № 3944487 реєстратором: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, (0312) 64-38-27. Постановою АА 340002, 23.02.2004, виданою: Ужгородською районною державною виконавчою службою, про обтяження домоволодіння, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження: 3944601, Зареєстрована: 25.10.2006 11:28:48 за №3944601 реєстратором: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська м.Ужгород, вул.Собранецька, 47. Додаткові дані: Архівний номер: 4725171LVOV35, Ар: дата: 27.02.2004, Дата виникнення: 26.02.2004, № реєстр№: 570913-4292, внутр.№ 1С01С43С23F55А2D3345, комментарий: 20/71. Постановою АА 340002, 23.02.2004, Ужгородської районної державної виконавчої служби про обтяження земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] . Тип обтяження: арешт (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження: 3944628. Зареєстрована: 25.10.2006 11:29:33 за № 3944628 реєстратором: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька (0312) 64-38-27. Додаткові дані: Архівний номер: 4725171LVOV35, Архівна дата: 27.02.2004. Дата виникнення: 26.02.2004, № реєстра: 570913-4292, внутр. № 1С01С43С23F55АD3345: комментарий: 20/71. Згідно рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 22.09.1989 №136 та додатку до нього Ужгородське міжміське інвентарне бюро технічної інвентаризації зобов`язано провести реєстрацію будинків згідно списків, оформити право власності на житлові будинки з надвірними будівлями та спорудами і видати свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння окремим громадянам, зокрема, у списку значиться будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Представник позивача адвокат Бойко Б.Б. подав суду копію постанови Ужгородського районного суду 1-7/04 від 26.12.2003, якою накладено арешт в межах кримінального провадження на майно підсудного [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вироком Ужгородського районного місцевого суду Закарпатської області від 16.01.2004 [PERSON] визнано винним за ст.115 ч.1 КК України, призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років, задоволено цивільний позов потерпілого [PERSON] та присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 104962грн. Постановою Ужгородського районного суду від 13.02.2004 подання в.о. начальника РВ ДВС задоволено, роз`яснено, що арешт необхідно накласти на житловий будинок підсудного [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2004 вирок суду від 16.01.2004 змінено, дії [PERSON] перекваліфіковано на ч.2 ст.121 КК України і призначено за даною статтею покарання у вигляді десяти років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. Отже, враховуючи, що [PERSON] ніколи не був власником житлового будинку адресою: [ADDRESS] , судом помилково накладено арешт на вказаний будинок. У відповідності по Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 по справі №727/2878/19 визначено, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України, 1960 року та незанятого\~за\~цим Кодексом після закриття кримінальної\~справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,\~незалежно від волі інших осіб. Власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від17.07.1997 № 475/97-ВР, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини конвенційне поняття «майно» являє собою «існуюче майно» або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності ( заява №42527/98, рішення від 12.07.2001 р. п. 83). Засоби юридичного захисту ефективними є тоді, коли вони можуть запобігти виникненню умов, які становлять порушення, або не допустити подальшого існування таких умов (справа «Мельник проти України», заява № 72286/01, рішення від 28.03.2006 р., щодо статті 13). Втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних право особи (справа «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа «Броньовський проти Польщі», заява № 31443/96, рішення від 22.06.2004 р., п. 184). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1 ст.5 ЦПК України). У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ч. 2 ст. 5 ЦПК України). У відповідності із Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999, внесення в реєстр заборони є заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається судами та слідчими органами у зв`язку із накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільнення з-під арешту). Відповідно до п. 9 ч. 1 с. 27 ЗУ «Про порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі не надали доказів на спростування позовних вимог. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. За таких обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved