Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади [PERSON] сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,82 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його матері [PERSON], померлої 30.11.2012 року та належала їй в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 19.06.2012 року та належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 099765. В своїй позовній заяві позивач вказує, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в будинковолодінні, розташованому по провулку Луговий, 26 в с. Вельбівка, Гадяцького району, Полтавської області. Батькові на праві власності належала земельна ділянка площею 1,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради, про що батькові був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 099765, оригінал якого згодом був втрачений. 19.06.2012 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з вищезазначеної земельної ділянки, яку фактично прийняла мати позивача, так як на момент смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним, але не оформила спадщину. 30.11.2012 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з вищезазначеної земельної ділянки. В установлений законом шестимісячний термін позивач [PERSON] подав заяву до Гадяцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. З цієї причини він не має можливості оформити право власності на земельну ділянку, тому вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Пізніше позивач подав до суду додаткову позовну заяву, в якій зазначив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в будинковолодінні, розташованому по провулку Луговий, 26 в с. Вельбівка, Гадяцького району, Полтавської області разом з [PERSON], яка була матірю [PERSON]. Вказане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору, членами якого вони були в рівних частках, тобто кожному з них належало по 1/3 частині вказаного будинковолодіння. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, про що батькові був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 099765, оригінал якого згодом був втрачений. 17.02.2016 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини вищезазначеного будинковолодіння, яке прийняла її дочка [PERSON], так як фактично вступила в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, але спадщину не оформляла. 19.06.2012 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з 1/3 частини вищезазначеного будинковолодіння та вищевказної земельної ділянки, яку фактично прийняла його дружина [PERSON], так як на момент смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним, але не оформила спадщину. 30.11.2012 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з вищезазначених будинковолодіння та земельної ділянки. В установлений законом шестимісячний термін позивач [PERSON] подав заяву до Гадяцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначені будинковолодіння та земельну ділянку. З цієї причини він не має можливості оформити право власності на вищезазначені будинковолодіння та земельну ділянку, тому вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою та просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - « А-1,а » сараю з погребом «Б,б», літньої кухні «В,в», сараю «Г», сараю « Д», гаражу - «Ж», сараю «И», воріт огорожі №1, огорожі №2, огорожі №3, розташованих по провулку Луговий, 26 в с. Вельбівка, Гадяцького району, Полтавської області та право власності на земельну ділянку площею 1,82 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його матері [PERSON], померлої 30.11.2012 року . Позивач [PERSON] надав заяву в якій просив його позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не з"явився, але надали заяву в якій вказують, що територіальна громада позовні вимоги [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з"явилися, але надали заяву в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 1261 ч.1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця та діти спадкодавця. Судом встановлено, що [PERSON] була матірю [PERSON], що підтверджується посвідкою про народження серії А № 2947153, виданого Лебединським райбюро ЗАГС Сумської області . [PERSON] 20.05.1958 року зареєструвала шлюб з [PERSON], в звязку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка Шейко, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР № 519451 виданого [PERSON] сільською радою Гадяцького району Полтавської області. [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження VI- УР № 1682334 виданого 17.08.1966 року Соснівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Будинковолодіння по провулку Луговий, 26 в с. Вельбівка, Гадяцького району Полтавської області, згідно погосподарської книги №2, особистий рахунок №135, станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, що підтверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/893 від 16.09.2016 року , тобто кожному з них належало по 1/3 частині вказаного будинковолодіння. [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 099765, виданого Гадяцькою районною державною адміністрацією 21.01.2004 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 495, належала на праві власності земельна ділянка площею 1,82 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Вельбівка, Гадяцького району Полтавської області, оригінал якого згодом був втрачений. 17.02.1996 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ № 007660, виданого [PERSON] сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з 1/3 частини вищевказаного будинковолодіння, яку прийняла її дочка [PERSON], так як фактично вступила в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, але не оформила спадщини. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. 19.06.2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ № 213023, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з 1/3 частини вищезазначеного будинковолодіння та вищевказної земельної ділянки, яку фактично прийняла його дружина [PERSON], так як на момент смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним, що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 02-20/891 від 16.09.2016 року, але спадщину не оформила. Таким чином [PERSON] стало належати будинковолодіння по провулку Луговий, 26 в с. Вельбівка, Гадяцького району Полтавської області та вищевказна земельна ділянка. 30.11.2012 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 227857 виданого 03.12.2012 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з вищезазначених будинковолодіння та земельної ділянки. Як вбачається з повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 480 від 21.09.2016 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], із заявою про відмову від спадщини звернувся [PERSON]. Після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], із заявою про відмову від спадщини звернувся [PERSON]. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Таким чином, судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що вищезазначені будинковолодіння та земельна ділянки є спадковим майном після смерті [PERSON], а позивач [PERSON] є спадкоємцем даного майна, тому його позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved