Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позовна заява мотивована тим, що 05.11.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Заводському районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 564. За час спільного проживання у сторін [INFO] , народився син - [PERSON] . Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки у сторін несумісні характери і у них сформувались різні погляди на життя та сімейні цінності. Позивач зазначає, що фактично шлюб існує лише формально і вона вважає, що збереження сім`ї, не є можливим, на примирення не згодна, що змусило її звернутись до суду із даним позовом та просити суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 07.09.2020 року відкрито провадження у зазначеній справі, визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29.09.2020 року. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Судові витрати просила залишити за нею та при розірванні шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Строк на примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 05.11.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Заводському районному у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 564 (а.с.10). За час спільного проживання у сторін [INFO] , народився син - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.2017 року (а.с.7). Сімейне життя між сторонами не склалось, сторони припинили спільне проживання і будь-які стосунки, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати за клопотанням позивача, підлягають залишенню за нею.

Outcome: approved