Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності на магазин промислових товарів по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка [PERSON], що помер [INFO] року. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона є спадкоємцем на магазин промислових товарів по [ADDRESS] після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак через те, що з наданих нею документів нотаріусом неможливо встановити належність спадкодавця вказаного нерухомого майна, в зв'язку із чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив прийняти рішення за наявними в справі матеріалами на підставі діючого законодавства. Треті особи у судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді магазину промислових товарів по [ADDRESS], у зв'язку з чим [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON], які не оформлювали своїх спадкових прав. Постановою державного нотаріусу Першої Миколаївської державної нотаріальної контори від 13 жовтня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з приміщень магазину промислових товарів, який знаходиться по [ADDRESS] після смерті [PERSON], що помер [INFO] року, оскільки з наданих позивачем документів нотаріусом неможливо встановити належність вказаного магазину промислових товарів спадкодавцю. За такого позивачка була вимушена звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається державним нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такою вимогою особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, тобто винесення нотаріусом в установленому порядку мотивованої постанови, яка може бути оскаржена до суду. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, за такого її право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд встановив, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилася спадщина на приміщення магазину промислових товарів, який знаходиться по [ADDRESS]. Факт належності спадкодавцю вказаного спадкового майна підтверджується наступним. Згідно договору купівлі-продажу від 24 травня 2002 року, що посвідчений приватним нотаріусом ММНО Яковлєвою Н.П., [PERSON], [PERSON], [PERSON], продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29 серпня 2003 року за № 1268 затверджено акт державної технічної комісії від 12.08.03 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом магазину промислових товарі по [ADDRESS]; [PERSON] забезпечено експлуатацію магазину промислових товарів по [ADDRESS], а також внутрішніх мереж електропостачання, водопостачання, каналізації, благоустрою та озеленення прилеглої території. Згідно довідки КП МБТІ від 09 жовтня 2015 року № 3-529 від 11.08.2015 року станом на 09.09.2015 року за результатами обстеження встановлено, що квартира [ADDRESS] реконструйована у магазин промислових товарів та станом на 28.12.2012 року право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі вказаного договору купівлі-продажу. Таким чином, судом встановлено належність спадкодавцю спірного майна. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст.ст. 328, 1261, 1268 ЦК України, суд вважає, що позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, тому за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на майно, яке складається з приміщення магазину промислових товарів, який знаходиться по [ADDRESS], загальною площею 50,2 кв.м. Таким чином вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved