Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Проте шлюбні відносини не склались, тому позивачем одночасно було подано і позов про розірвання шлюбу. Від спільного життя мають малолітню дочку - [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Натомість відповідач ухиляється від утримання дочки, хоча працює за кордоном та має постійний заробіток. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 2 500 грн. на щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити повністю. Відповідач та представник позивача в судове засідання не з'явились. У відзиві на позов - визнав позов частково. Посилається на те, що офіційно не працює, має серйозну травму ноги (перелом бедрової кістки), а тому зважаючи на поганий стан здоров'я, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. 29 січня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції в Рівненській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5. Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітню дочку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Будь-які письмові договори про сплату аліментів сторони не укладали. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач не має постійного доходу. А тому, їй важко одній утримувати дитину. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Зважаючи на подані позивачем докази, зокрема, медичну карту амбулаторного хворого №17224 [PERSON] суд робить висновок, що малолітня дитина сторін є хворобливою та потребує постійного оздоровлення, витрати на яке несе тільки мати дитини. Суд бере до уваги також довідку надану на адвокатський запит № 530 від 19 червня 2018 року, виданої КЗ ОЗ "Корецька центральна районна лікарня", відповідно до якої [PERSON] з 2017 року на стаціонарному лікуванні не перебував. Звернень за амбулаторною допомогою за вказаний період також не було. Згідно рішення Рівненської обласної МСЕК № 2 від 05 лютого 2015 року відповідач [PERSON] не перебуває в статусі інваліда. Тобто, вказаним спростовуються доводи відповідача, наведені у відзиві, що він має поганий стан здоров'я, оскільки жодних переконливих доказів підтверджуючих це [PERSON] суду не надано. А наявність певної застарілої травми не звільняє його від сплати аліментів на утримання спільної дитини. Враховуючи інтереси дочки сторін, її стан здоров'я, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, який має задовільний стан здоров'я, інших аліментних зобов'язань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі визначеним позивачем. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.184 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі по 2 500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved