Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що\~25 червня 2006 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, посвідчений 28.12.2005 року секретарем Віто-Поштової сільської Ради за №154, яким все своє майно заповів дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та внуку [PERSON] в рівних частках за кожним. Усі спадкоємці за заповітом прийняли спадщину. Дружина спадкодавця [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву, якою відмовилася від обовязкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON], а також відмовилася від виділення ? частки у праві спільної сумісної власності подружжя. 10 червня 2015 року на імя позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] 15 лютого 2013 року помер брат позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку та земельної ділянки по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, які він успадкував від батька [PERSON] Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] стали двоє його дітей: [PERSON] та [PERSON], а також мати спадкодавця - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли, [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв. Отже, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/8 частин житлового будинку та земельної ділянки по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. 13 серпня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/8 частину домоволодіння та земельної ділянки по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, які вона успадкувала після смерті сина [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], які успадкували по 1/16 частин домоволодіння та земельної ділянки по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. 10 червня 2015 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] тільки на 1/36 частин земельної ділянки площею 0,1423га по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, що позивач вважає неправомірним, так як він має право успадкувати після смерті матері 1/16 частин зазначеної земельної ділянки. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті матері на 1/72 частин земельної ділянки площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, з урахуванням вже виданого йому Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/36 частин зазначеної земельної ділянки. Постановою нотаріуса від 10.06.2015 року за №1192/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину також на частину житлового будинку №21 по вул.Мічуріна в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, оскільки ним не надано документ, що підтверджує реєстрацію права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Посилаючись на те, що право власності спадкодавця [PERSON] на домоволодіння №21 по вул.Мічуріна в с.Віта-Поштова підтверджується випискою з погосподарської книги №6 за 2011-2015р. Віто-Поштової сільської ради №490 від 24.06.2015 року, позивач просив визнати за ним право власності на 5/16 частин житлового будинку №21 по вул.Мічуріна в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] (на ? частину домоволодіння), та матері [PERSON] (на 1/16 частину домоволодіння). У грудні 2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначали про те, що 25 червня 2006 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок 1962 року побудови, загальною площею 68,3кв.м, житловою 44,4кв.м. та земельну ділянку площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON] склав заповіт, посвідчений 28.12.2005 року секретарем Віто-Поштової сільської Ради за №154, яким все своє майно заповів своїм дітям в рівних частках за кожним: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Усі спадкоємці за заповітом прийняли спадщину. Їх мати [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву, якою відмовилася від обовязкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON], а також відмовилася від виділення ? частки у праві спільної сумісної власності подружжя. 15 лютого 2013 року помер їх брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку та земельної ділянки по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, які він успадкував від батька [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син [PERSON] та мати [PERSON]. Інший син спадкодавця [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв, оскільки відповідну заяву до нотаріальної контори не подавав і з батьком на день його смерті не проживав. Хоч згідно даних будинкової книги [PERSON] зареєстрований разом з батьком в будинку №21 по вул.Мічуріна в с.Віта-Поштова, проте він вже багато років постійно проживає в Російській Федерації, що засвідчується [PERSON] обстеження житлово-побутових умов від 26.06.2015 року. 13 серпня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/8 частину домоволодіння та земельної ділянки по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, які вона успадкувала після смерті сина [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти [PERSON] та [PERSON], які успадкували по 1/16 частин домоволодіння та земельної ділянки по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. Вважають, що [PERSON] має право успадкувати після смерті матері 1/16 частин земельної ділянки площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, а [PERSON] Юрієвич може успадкувати ? частину спадкового будинку та земельної ділянки після смерті батька [PERSON] У зустрічному позові [PERSON] та [PERSON] зазначали , що оскільки їх брату позивачу за первісним позовом [PERSON] постановою нотаріуса від 10.06.2015 року за №1192/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку №21 по вул.Мічуріна в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області з тих підстав, що вказаний будинок не був належним чином оформлений спадкодавцем [PERSON] і не зареєстрований в реєстрі прав власності, вони теж не можуть в позасудовому порядку оформити за собою право власності на спадковий будинок. Просили визнати за [PERSON] право власності на 5/16 частин, а за [PERSON] Юрієвичем - на 1/4 частин житлового будинку №21 по вул.Мічуріна в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 26 червня 2006 року. Також просили визнати за [PERSON] право власності на 1/72 частин земельної ділянки площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зустрічний позов визнав, просив розглядати справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву про слухання справи в їх відсутність, в якій первісний позов [PERSON] визнали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2006 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.06.2006р, і після його смерті відкрилася спадщина за земельну ділянку площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 22.11.2002 року серії IV-КВ 073553. Також спадкодавцю [PERSON] на день смерті належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується Випискою з погосподарської книги №6 за 2011-2015р. Віто-Поштової сільської ради №490 від 24.06.2015 року. 28 грудня 2005 року від імені [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Віто-Поштової сільської Ради за №154, яким спадкодавець усе своє майно заповідав своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та внуку [PERSON]. Усі спадкоємці за заповітом прийняли спадщину, звернувшись до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області з відповідною заявою протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 12 грудня 2006 року дружина померлого [PERSON] [PERSON] подала до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори заяву за №1092, якою відмовилася від виділення їй обовязкової частки у спадщині та від виділення відповідно до ст.ст.60, 70 СК України ?-ї частини з належних померлому [PERSON] житлового будинку і земельної ділянки. 10 червня 2015 року позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину земельної ділянки площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Постановами Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.06.2015 року №1192/02-31 та від 15.12.2015 року №2637/02-31 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку №21 по вул.Мічуріна в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами, оскільки нотаріусу не надано документ, що підтверджує реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на вказане нерухоме майно. Також в Постанові Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.12.2015 року №2637/02-31 зазначається, що в заповіті [PERSON] від 28 грудня 2005 року, посвідченому секретарем Віто-Поштової сільської Ради за №154, прізвище онука спадкодавця [PERSON] зазначено як Біляєв, а в свідоцтві про народження [PERSON] її матірю записана [PERSON], хоча дружиною спадкодавця [PERSON] була [PERSON]. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно є онуком спадкодавця [PERSON] (це підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 06.06.1985 року, в якому його матірю записана [PERSON], що є донькою [PERSON] згідно свідоцтва про народження від 14.07.1961 року), тому його прізвище помилково записане як Біляєв в заповіті від імені [PERSON], посвідченому 28 грудня 2005 року секретарем Віто-Поштової сільської Ради за №154. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] дійсно є матірю [PERSON]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 20.05.1960р., свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] від 19.11.1983р., свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] від 19.06.1997 року. Відповідно до технічного паспорту від 14.05.2015р. житловий будинок літ.А по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова побудовано у 1962 році, біля будинку також розташовані господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою літера Б, літня кухня літера В, вбиральня літера Г, сарай літера Д, літній душ літера Е, колодязь під №І, вимощення асфальтне під №ІІ, огорожа, хвіртка, ворота №1-8. Згідно листа Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області від 21.05.2015 року №433, право власності на житловий будинок №21 по вул.Мічуріна в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області в БТІ не зареєстровано. До 1987 року технічна інвентаризація будинку не проводилась, довідки про технічний стан (у тому числі про площу) видавались. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" \~від 1 липня 2004 року, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до абз.3 ч.3 ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року, державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно виписки з погосподарської книги №6 за 2011-2015р. Віто-Поштової сільської ради №490 від 24.06.2015 року, власником будинку №21 по вул.Мічуріна в с.Віта-Поштова є [PERSON]. За правилами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Таким чином, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок №21 по вул.Мічуріна в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області з господарськими будівлями і спорудами, тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по ? частині вказаного нерухомого майна. Судом також встановлено, що 15 лютого 2013 року помер [PERSON] (актовий запис про смерть №4 від 18.02.2013 року), який за життя успадкував від батька [PERSON] ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та ? земельної ділянки площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом стали його діти [PERSON] та [PERSON], а також мати спадкодавця [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті батька прийняв, звернувшись 26 лютого 2013 року з відповідною з заявою №219 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. [PERSON] спадщину після смерті сина [PERSON] також прийняла у відповідності до ч.2 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується будинковою книгою на будинковолодіння №21 по вул.Мічуріна в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON] згідно даних будинкової книги зареєстрований разом із спадкодавцем [PERSON] в спадковому будинку по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, проте фактично не проживає в ньому з 2000 року, що засвідчується [PERSON] обстеження житлово-побутових умов від 26.06.2015 року. Таким чином, [PERSON] не прийняв спадщину після смерті батька, оскільки не проживав з ним на день його смерті і не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отже, ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та ? частину земельної ділянки площею 0,1423га з кадастровим №3222481201:01:004:5020 по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, яка відкрилася після смерті [PERSON], успадкували його мати [PERSON] та син [PERSON] в рівних частках. 13 серпня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.08.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/8 частину домоволодіння та земельної ділянки по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, які вона успадкувала після смерті сина [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. Онук спадкодавиці [PERSON] був зареєстрований з [PERSON] в будинку №21 по вул.Мічуріна в с.Віта-Поштова, проте спадщину після її смерті не прийняв, оскільки не проживав з нею на момент відкриття спадщини, що підтверджується [PERSON] обстеження житлово-побутових умов від 26.06.2015 року. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON], що складається з 1/8 частини домоволодіння та 1/8 частини земельної ділянки вул.Мічуріна, 21 в с.Віта-Поштова, Києво-Святошинського району Київської області, переходить у власність в рівних частках до спадкоємців першої черги за законом, які прийняли спадщину, тобто до [PERSON] та [PERSON]. 10 червня 2015 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області видано на імя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] лише на 1/36 частин земельної ділянки площею 0,1423га по вул.Мічуріна, 21 в с.Віта Поштова, Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частина 3-я ст.1268 ЦК України містить положення про те, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.12.2015 року №2637/02-31 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину як після смерті [PERSON] так і після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.11\~та ст.\~60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~Оцінюючи встановлені судом обставини, суд задовольняє вимоги як первісного так і зустрічного позову, оскільки знаходить їх повністю обґрунтованими та доведеними.

Outcome: approved