Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог посилається на те, що у липні 2017 вона отримала поштою постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.06.2017 року, яке було відкрите на підставі виконавчого напису №2854 від 24.04.2017 року, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 97631,57 грн. за кредитним договором від 19.10.2012 року. У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 19.10.2012 року по 31.01.2017 року. Вважає, що виконавчий напис від 24.04.2017 року №2854 вчинено протиправно, з порушенням вимог чинного законодавства та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема,вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пред'явлена до стягнення заборгованість не є безспірною, оскільки загальна суму боргу, вказана у виконавчому написі, є необгрунтованою, однак на даний час належним чином перевірити проведені банком нарахування неможливо в зв'язку з відсутністю необхідних документів, в тому числі кредитного договору та розрахунку заборгованості за цим договором. Крім того, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. В той же час вказаним виконавчим написом з нього стягнуто борг за період з 19.10.2012 року по 31.01.2017 року, що означає, що з моменту права вимоги минуло більше трьох років. При цьому, згідно наданого банком розрахунку заборгованості останній платіж по договору він здійснював 08 червня 2011 року, що свідчить про пропуск строку позовної давності. Тому вважає, що вказане спростовує обставину щодо безспірності заборгованості та просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за договором про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечили. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» повторно в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом відповідно до ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вимоги ЦПК України, згоду позивача на заочний розгляд справи у відсутності відповідача, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 жовтня 2012 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, укладено договір, відповідно до умов якого йому був наданий кредит в сумі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви від 19.10.2012 року, підписаною позивачем та представником ПАТ КБ «Приватбанк». 24 квітня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2854, яким задоволено вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання позивачем умов кредитного договору від 19.10.2012 року, в загальному розмірі - 97631,57 грн. Із вказаного виконавчого напису вбачається, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі статті 34 ч. 1 п. 19, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 на підставі Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», невиплачені в строк відповідно до умов кредитного договору від 19.10.2012 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.01.2017 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», грошові кошти у сумі 97631 грн. 57 коп., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту - 13933,48 грн., заборгованості за відсотками - 78572,78 грн., штрафи: фіксований - 500грн. та штраф як відсоток від суми заборгованості - 4625.31 грн. Строк, за який здійснюється стягнення - з 19.10.2012 року по 31.01.2017 року. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу надано документи: заява стягувача про вчинення виконавчого напису від 12.04.2017 року; розрахунок заборгованості за договором №б/н від 19.10.2012 року; письмова вимога про усунення порушень за Кредитним договором № б/н від 19.10.2017 року адресована [PERSON]; анкета-заява б/н від 19.10.2012 року, підписаною позивачкою та представником ПАТ КБ «Приватбанк»; список згрупованих поштових відправлень від 11.04.2017 року; опис цінного листа на ім'я [PERSON]; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ КБ «Приватбанк»; довіреність, видана ПАТ КБ «Приватбанк», на ім'я [PERSON]; паспорт представника ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON]. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п.3.1, 3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року(далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. На підтвердження наявності безспірної заборгованості по договору представник ПАТ КБ "Приватбанк" банк надав до заяви про вчинення виконавчого напису розрахунок заборгованості за договором. У виконавчому написі зазначено, що він здійснений за період 19.10.2017 року по 31.01.2017 року, тобто більше ніж за 4 роки. Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», поза межами трьохрічного строку. Також судом встановлено, що позивач не погоджується із нарахованою сумою заборгованості, що виключає безспірність заборгованості. Окрім того, як вбачається із наданої нотаріусу банком для вчинення виконавчого напису заяви від 19.10.2012 року, вона не містить умов кредитного договору (умов кредитування), в тому числі таких, як строк погашення кредиту, наявності штрафних санкцій за невиконання позичальником своїх зобов'язань та їх розмір. Серед копій документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, Умови та правила надання банківських послуг і тарифи банку відсутні. Крім того, як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису, до нього включено також штрафи - 500 грн. та 4625,31 грн. Відповідно до п.6.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Однак вищевказаною заявою, яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не передбачено будь-якої неустойки (штрафу, пені). Згідно з п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 20/5 від 3 березня 2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 3 березня 2004 року за №283/8882, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Як вбачається із матеріалів справи письмова вимога про усунення порушень позивачці направлена 11.04.2017 року, останній встановлено строк для сплати заборгованості 5 календарних днів з дати відправлення письмової вимоги, докази щодо отримання [PERSON] такої вимоги в матеріалах справи відсутні, у звязку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги банку, або їх виконати, що не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачуою та документально підтверджені судові витрати по справі, які складаються з 640 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved