Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської міської ради з вимогою визнати поважними обставини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] строком два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, що є предметом позову. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач посилається на наступне, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на 13/200 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно належить [PERSON] на підставі договору міни, укладеного 11 лютого 2011 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демчик В. В., реєстраційний номер 1-251. 19 січня 2012 року, [PERSON] складено заповіт, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демчик В. В., яким все майно заповів на позивача [PERSON] .. На підставі вищенаведеного заповіту, позивач звернулась до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки пропустила шестимісячний строк для подачі відповідної заяви. Однак, позивач вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, у зв`язку з тим, що померлий [PERSON] вів бродячий спосіб життя, місцеперебування якого, позивачу не було відоме, в 06 листопада 2015 року, знайомий [PERSON] звернувся до Дніпровського РУ ГУ МВС України, у зв`язку з тим, що місцезнаходження [PERSON] не було відомо, однак, того ж дня працівники поліції повідомили, що справу закрито, тому позивач була переконана в тому що спадкодавець живий, хоча і не з`являвся за місцем проживання. Звернувшись повторно 22.01.2019 року до Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві, їй повідомили, що факт смерті [PERSON] було зареєстроване в Деснянському управлінні поліції ГУНП у м. Києві від 08.09.2015 року.. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду від 21 серпня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив слухати справу у відсутність представника Київської міської ради та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрацій смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №17385. (а.с. 7) Відповідно до статі 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 Цивільного кодексу України встановлено, щозаповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. (ст. 1234 Цивільного кодексу України) При цьому, відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Як вбачається з матеріалів справи, 19 січня 2012 року, [PERSON] складено заповіт, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демчик В. В., яким на випадок своєї смерті заповів [PERSON] , [INFO] , все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось. (а. с. 10) Відповідно до частини першої та другої статі 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійного із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 25 березня 2019 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демчик В. В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріальної контори вже після спливу шестимісячного терміну, тому на підтвердження сумісного проживання зі спадкодавцем спадкоємець повинен надати докази постійного проживання разом з померлим на час смерті. (а.с. 6) Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, 06 листопада 2015 року, Дніпровським РУ ГУМВС України в місті Києві складено висновок, відповідно до якого, перевірку по зяаві [PERSON] по факту втрати зв`язку зі знайомим та допомоги у встановленні теперішнього місцезнаходження вважати закінченою; матеріали зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві за №71584 від 06.11.2015 року знято з контрою та списано до справи Дніпровського РУ. 01.02.2019 року вих№4-291/125/50-2019 Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві Черненко О. Є. повідомлено про те, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , факт смерті було зареєстровано в Деснянському управління поліції ГУНП у м. Києві ЄРДР №10215100030010611 від 08.09.2015 року. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини наведені позивачем, які підтверджують поважні причини несвоєчасного звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини, оскільки у позивача, як спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а ці обставини у їх сукупності суд вважає такими, що є поважними, тому для реалізації права позивача на прийняття спадщини за заповітом визначає додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved