Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Заявленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав щодо спільної дитини. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконує батьківських обов`язків та має заборгованість по аліментам. Розгляд справи проводився за правилами загального позовного провадження. Сторони у призначений для слухання справи день не з`явились, однак, обопільно направили листи, якими просили слухання справи проводити у їх відсутність. Позивач вимоги підтримує, відповідач їх визнає. Служба у справах дітей також просила слухання справи проводити у відсутність їх представника, позов підтримують та просять задовольнити. Проаналізував фактичні обставини справи та вимоги процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та, відповідно, без фіксації його перебігу. Судом встановлено наступне. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та при зверненні до суду сплатила судовий збір. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якої є спільна дитина [PERSON] [INFO] . Рішенням суду вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання такої дитини і станом на 30 червня 2021 року наявна заборгованість в розмірі 11 100 гривень. Дитина навчається у загальноосвітній школі, а батько не цікавиться навчанням та вихованням доньки. Акт обстеження житлово - побутових умов позивача від 17 червня 2021 року свідчить про відсутність участі батька у вихованні та піклуванні щодо дитини. Відповідач має зареєстроване місце проживання на території Житомирського району Житомирської області та служба у справах дітей вважає доцільним позбавлення його батьківських прав щодо спільної з позивачем дитини. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Статтею 150 СК України визначено коло обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК). Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК). Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК України). Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно приписів ч. ч. 4 - 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає відповідача таким, який не виконує батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, відповідач не виховує дитину взагалі, не піклується про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя. Наявність заборгованості із сплати аліментів, суд вважає, є черговим підтвердженням зазначених висновків суду. Встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає, дають достатні підстави для застосування такого та крайнього заходу впливу на відповідача. Крім цього, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved