Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що в шлюбі з відповідачем перебувала з 25 червня 2012 року, проте шлюб не склався і 27 липня 2016 року рішенням Корецького районного суду Рівненської області шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного життя мають неповнолітню дочку -[PERSON], яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Дочка потребує коштів на оздоровлення, придбання одягу, продуктів харчування. Лікування та утримання дитини дуже затратне, позивач сама не може забезпечити дочку всім необхідним, оскільки сама ніде не працює. Натомість відповідач ухиляється від утримання дитини. А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі по 1 000 грн. до досягнення нею повноліття. А також просить стягнути на її утримання по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити їх повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений вчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та по справі можливе ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що 25 червня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Харалузької сільської ради Корецького району Рівненської області, актовий запис №3,(свідоцтво про шлюб [NUMBER]). Проте шлюб не склався і 27 липня 2016 року рішенням Корецького районного суду Рівненської області шлюб між сторонами було розірвано. В силу ч.3 ст.61 ЦПК дані обставини не потребують доказування. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [NUMBER] від 16.05.2014 року), яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Тобто, позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зі ч.1 ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи інтереси дочки сторін, її стан здоров'я, матеріальне становище позивача та відповідача, останній який в добровільному порядку участі в утриманні дитини не приймає, суд вважає, що відповідач, як фізично здорова людина, спроможний сплачувати аліменти і вони не є завищенними в сучасних умовах життя. Що ж стосується вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання, то суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч.2 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, відповідно до ч.4 ст.84 СК України. Таким чином, виходячи з вимог ст.ст.80, 84 СК України, матеріального становища відповідача, який на судові засідання не з'явився, працездатний, інших осіб на утриманні немає, суд вважає, що відповідач спроможний надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення дочкою сторін трирічного віку. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Outcome: approved