Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просить визнати об"єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] 3/4 частини житлового будинку за [ADDRESS], зареєстровані за [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 1.12.2003 року , та виділити її частку у житловому будинку в натурі. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 18.11.2000 року по 28.10.2009 року, коли їх шлюб було розірвано. В період шлюбу, а саме 01.12.2003 року, ними був придбаний житловий будинок по [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, нею було придбано 1/4 частину житлового будинку, а відповідачем - 3/4 частини житлового будинку. Під час розірвання шлюбу питання про поділ спільної сумісної власності не стояло. В вересні 2013 року їй стало відомо про те, що відповідач збирається відчужити належну йому частину будинку. Відповідно до ст. 22 КпШС України, який діяв на час придбання будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно зі ст. 28 КпШС України, у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Тому 3/4 частини житлового будинку, придбані відповідачем згідно договору купівлі-продажу, являються об"єктом спільної сумісної власності подружжя, і вона має право на рівну з відповідачем частку цього будинку. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] частково змінив заявлені позивачкою у позовній заяві вимоги і пояснив, що житловий будинок за [ADDRESS], був придбаний позивачкою та відповідачем в період шлюбу. На той час діяв КпШС України, відповідно до ст. 22 якого майно, нажите за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. Тому незважаючи на те, що згідно договору купівлі-продажу даного будинку позивачкою придбано 1/4 частина будинку, а відповідачем - 3/4 частини будинку, даний будинок являється спільною сумісною власністю подружжя. Тому просив визнати весь житловий будинок [ADDRESS], спільною сумісною власністю подружжя, визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку даного будинку та господарських будівель, та виділити позивачці в натурі 1/2 частку даного будинку за першим, запропонованим експертом варіантом, виділивши позивачці ту частину житлового будинку та господарських споруд, яку пропонується виділити першому співвласнику, і якою фактично користується позивачка. Також просив стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору, витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи та витрати за погодження висновку експертизи в виконкомі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити її позовні вимоги і виділити їй в натурі 1/2 частку житлового будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав і пояснив, що житловий будинок по [ADDRESS] хоч і був придбаний ним з позивачкою в період шлюбу, проте будинок фактично купували його батьки та батьки позивачки. Оскільки його батьки дали на придбання будинку 4 тис. доларів США, а батьки позивачки - 1 тис. доларів США, тому вони й домовились, що на нього буде оформлено 3/4 частини будинку, а на позивачку - 1/4 частина будинку. Він не згоден, щоб весь будинок було визнано спільною сумісною власністю подружжя та проведено поділ будинку між ним та позивачкою на 1/2 та 1/2 частини. Тому просив відмовити позивачці в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін у справі, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що в період часу з 18 листопада 2000 року по 28 жовтня 2009 року позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі між собою, що підтверджується копією свідоцтва про одруження сторін, та їх копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.3, 12 ). Копією свідоцтва про зміну імені підтверджується, що після розірвання шлюбу з відповідачем позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] ( а.с. 4 ). В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу, а саме 01 грудня 2003 року, позивачка та відповідач придбали житловий будинок [ADDRESS], і згідно договору купівлі-продажу будинку, позивачка купила 1/4 частину житлового будинку, а відповідач - 3/4 частини житлового будинку. Копія договору купівлі-продажу спірного житлового будинку є в матеріалах справи ( а. с. 5 ). Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджується, що позивачка являється власником 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], а відповідач являється власником 3/4 частин даного житлового будинку ( а.с. 6 ). Відповідно до ч.1ст. 22 КпШС України, який діяв на час придбання будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. З урахуванням того, що спірний житловий будинок [ADDRESS] був придбаний сторонами за час шлюбу, то він являється їх спільною сумісною власністю незалежно від того, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку позивачка купила 1/4 частину житлового будинку, а відповідач - 3/4 частини житлового будинку. Суд не може взяти до уваги пояснення відповідача про те, що гроші на купівлю спірного житлового будинку давали його батьки та батьки позивачки, оскільки ніяких доказів щодо цього він суду не надав. Згідно зі ст. 28 КпШС України, у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч.1ст. 29 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення. З урахуванням того, що між сторонами не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна подружжя, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки, оскільки її позовні вимоги є законні та обгрунтовані. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №3347/3348/13-24 від 25 березня 2014 року, який погоджено рішенням Ніжинського міськвиконкому від 30 квітня 2014 року за №101, експертом запропоновано два можливі варіанти поділу житлового будинку між сторонами на 1/2 та 1/2 частини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] просив провести поділ житлового будинку між сторонами по першому варіанту запропонованому експертом, виділивши позивачці частину житлового будинку, яка пропонується першому співвласнику, і якою позивачка фактично користується. Тому суд вважає необхідним провести поділ житлового будинку по першому запропонованому експертом варіанту, оскільки при цьому варіанту сторонам виділяються частини житлового будинку, якими вони фактично користуються. По запропонованому експертом першому варіанту пропонується виділити першому співвласнику 1/2 частки такі приміщення в будинку: - кімнату 2-1, площею 10,9 м. кв., вартістю 12735,00 грн., - кімнату 1-3 площею 8,9 м кв., вартістю 10398 грн., - кухню 2-3 площею 9,3 м. кв., вартістю 5911,00 грн., - санвузол 2-2 площею 5,0 м. кв., вартістю 3176,00 грн., - коридор 111 площею 3,1 м. кв., вартістю 1970,00 грн., - веранду 1 площею 5,95 м. кв., вартістю 3782,00 грн., - ганок а-2 вартістю 186,00 грн. - погріб П, вартістю 1526,00 грн., - сарай Б вартістю 11165,00 грн., - баню В, вартістю 2023,00 грн., - убиральню У, вартістю 1696,00 грн., - 1/2 ч. колодязя К, вартістю 851,00 грн., - хвіртку, вартістю 533,00 грн. Всього на загальну суму 57317,00 гривень. Відхилення від ідеальної частки першого співвласника 1/2 частки у домоволодінні по вартості на 16684,50 грн. менше. Другому співвласнику, в рахунок 1/2 частки, пропонується виділити: - кімнату 1-1, площею 10,9 м. кв., вартістю 12735,00 грн., - кімнату 1-2 площею 17,9 м. кв., вартістю 20914,00 грн., - коридор 1 площею 10,55 м. кв., вартістю 6705,00 грн., - ганок а-4 вартістю 2196,00 грн., - гараж Г вартістю 37483,00 грн., - 1/2 ч. колодязя К, вартістю 851,00 грн., - огорожу з з/б плит вартістю 6937,00 грн., - ворота металеві вартістю 2865,00 грн. Всього на загальну суму 90686,00 грн. Відхилення від ідеальної частки другого співвласника 1/2 частки у домоволодінні по вартості на 16684,50 гривень більше. За отримання надлишку при поділі житлового будинку з надвірними будівлями другий співвласник 1/2 частки повинен сплатити першому співвласнику 1/2 частки грошову компенсацію в розмірі 16684,50 гривень. Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями будинку пропонується сторонам виконати наступні переобладнання: - влаштувати каркасно обшивну перегородку в веранді 1 - влаштувати дверну проріз в стіні коридору 111. При цьому слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] грошову компенсацію за недоотриману частку в садибі у розмірі 16684 гривні 50 коп. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 741 гривня, та 2940 гривень в рахунок відшкодування витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки ці витрати документально підтверджені платіжними квитанціями, які є в матеріалах справи. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь понесених витрат на погодження експертизи в Ніжинському міськвиконкомі в розмірі 339 гривень 65 коп., то відшкодування даних витрат не передбачено ст. 88 ЦПК України, а тому в цій частині позовних вимог позивачці слід відмовити.

Outcome: approved