Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 29.01.2005 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №34. Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Оскільки збереження сім'ї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 29.01.2005 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №34, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 800грн. щомісячно, починаючи з моменту подання заяви і до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила, та просила розглянути таку за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 29.01.2005 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №34, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 29.01.2005 року. Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст.55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER] від 18.07.2005 року). Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Із п.2 ч.1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи наведене та, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання дітей.

Outcome: approved