Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.09.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини- сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - 350 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на збільшеня прожиткового мінімуму на дитину, збільшення витрат на харчування, купівлю одягу, змін у законодавстві про стягнення аліментів позивач вважає, що вона має право звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просять стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1777 грн., та не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову і докази на їх обґрунтування не подав. В судове засідання відповідач викликався за адресою місця свого проживання, зареєстрованого в установленому законом порядку. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позов. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON],[INFO]. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Батуринської селищної ради Бахмацького району, Чернігівської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Бахмацького районного суду від 27.08.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі -у розмірі 350 грн. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.12.2016 року, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та у інших випадках, передбачених цим Кодексам. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язку утримувати дітей сторонами не подано і судом не встановлено. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Згідно п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VII встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум, зокрема на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривні. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, виходячи з встановлених обставин справи, та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини, враховуючи що з моменту прийняття останнього судового рішення про стягнення аліментів значно збільшились ціни на продовольчі та промислові товари, на комунальні послуги, а також інші послуги, суд вважає, що доцільно збільшити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 27.08.2009 по справі №2-618/2009. За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Таким чином суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення суми аліментів в розмірі 1777 грн. 00 коп. підлягає задоволенню. Крім того, зважаючи на те, що згідно п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про індексацію аліментів, суд,

Outcome: approved