Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

В лютому 2016 року до Новоодеського районного суду звернувся представник за довіреністю [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В своїх вимогах представник позивача посилаються на те, що 26 грудня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу (посвідченого приватним нотаріусом Новоодеського нотаріального округу [PERSON]В.) [PERSON] було придбано у відповідачів житловий будинок і земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього будинку за адресою вул. Садова, 36, с. Піски, Новоодеського району, Миколаївської області площею 0,1919га, кадастровий номер 4824882003:05:029:0002. Згідно з вимогами ч.1 статті 126 Земельного кодексу України у редакції, що діяла до 01.05.2009 року, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. [PERSON] така реєстрація проведена не була і на даний час, у зв'язку із змінами в законодавстві він не має можливості отримати державний акт на земельну ділянку та зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку. Через вищевказані обставини позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права приватної власності на земельну ділянку. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву в якій вказали, що позовні вимоги підтримують повністю та просили справу розглядати в їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви в яких просили справу розглядати в їх відсутність, позов визнають. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою від 26 грудня 2007 року за р.№ 4187 [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON] житловий будинок з земельною ділянкою для будівництва та обслуговування цього будинку за адресою вул. Садова, 36, с. Піски, Новоодеського району, Миколаївської області площею 0,1919га, кадастровий номер 4824882003:05:029:0002. Відповідно копії постанови нотаріуса від 29.01.2016 року № 8/02-31 позивачам відмовлено в проведенні нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою для будівництва та обслуговування цього будинку за адресою вул. Садова, 36, с. Піски, Новоодеського району, Миколаївської області, так як було виявлено відсутність державного ату на земельну ділянку, так як право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до частини першої статті 125 Земельного кодексу України від 25.10.2001 у редакції, що діяла до 01.05.2009, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. За змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Ч. 1 статті 126 ЗК України у редакції, що діяла до 01.05.2009, передбачає, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується зокрема цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Відповідно до ч.3. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, у редакції, яка діяла до 01.01.2013, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягали державній реєстрації. Отже, реєстрація права власності на земельну ділянку, що виникло до 01.05.2009 року, здійснюється на підставі Державного акту. Таким чином, право власності на спадкове майно не було зареєстровано належним чином, що перешкоджає позивачам тепер вільно розпоряджатись майном. З наведеного видно, що позивач придбав у відповідачів на підставі договору купівлі-продажу житловий будинок з земельною ділянкою для будівництва та обслуговування цього будинку, позивач вселився до житлового будинку і використовує його як житло, та на власний розсуд, проводить там ремонтні роботи, а також використовує для своїх потреб земельну ділянку яка призначена для обслуговування житлового будинку, однак через зміни в законодавстві він в теперішній час не може зареєструвати своє право та отримати правовстановлюючі документи у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved