Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 22 лютого 2003 року шлюбі у відділі реєстрації актів громадянського стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №11 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 23.04.2014 року, видане повторно). Від шлюбу мають спільну малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати та залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Оскільки відповідач був належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення (позивач проти цього не заперечує). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 22 лютого 2003 року шлюбі у відділі реєстрації актів громадянського стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №11 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 23.04.2014 року, видане повторно). Від шлюбу мають спільну малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило позивачку звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дитини. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці за її заявою залишити - «[PERSON]».

Outcome: approved