Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, встановити факт прийняття спадщини та встановити факт родинних відносин. Позивач посилаються на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, земельна ділянка площею 2,80 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. В листопаді 2014 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно, а також усі належні йому майнові права, він позивачу. На момент смерті спадкодавця позивач проживала та була зареєстрована разом із ним. Також, після смерті спадкодавця, до успадкування залишилося його право на прийняття спадщини його матері - [PERSON], яка померла [INFO], після смерті якої до успадкування залишилася земельна ділянка площею 2,80 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. В лютому 2003 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до змісту якого належну їй на праві власності вищезазначену земельну ділянку площею 2,80 га, вона заповіла синові - [PERSON], який спадщину фактично прийняв, оскільки на момент її смерті проживав разом із нею, вів спільне господарство, а після її смерті провів обряд поховання. Однак, прийняти спадщину після смерті чоловіка у нотаріальному порядку у позивача не є можливим через розбіжності у записах по батькові його матері у різних правовстановлюючих документах, оскільки у свідоцтві про смерть мати зазначена як [PERSON], в той час як у державному акті на право приватної власності на землю - як [PERSON]. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.12.2008 року.(а.с.14) Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається із: - земельної ділянки площею 2,80 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН, виданого Петриківською сільською радою 18.03.2002 року.(а.с.9) Згідно інформації, наданої Управлінням держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області за № 457/86-16, середня вартість земельної частки (паю) площею 2,72 га, з врахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки земель - 4,796, становить по КСП «Шевченківське» с. Сміла, 98062,92 грн. Таким чином, вартість земельної ділянки площею 2,80 га становить - 100947,12 грн.(а.с.10) Відповідно до заповіту від 05.11.2014 року, зареєстрованого в реєстрі № 70 [PERSON] все своє майно заповів [PERSON].(а.с.8) [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.02.2003 року.(а.с.12) Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,80 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН, виданого Петриківською сільською радою 18.03.2002 року.(а.с.13) Відповідно до заповіту від 15.02.2003 року [PERSON] заповіла земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту на земельну ділянку площею 2,80 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області [PERSON].(а.с.11) [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Петриківської сільської ради № 399 від 03.11.2014 року.(а.с15) На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS], разом із ним проживали та були зареєстровані дружина - [PERSON], син -[PERSON] та син - [PERSON], що підтверджується довідко. Петриківської сільської ради № 386 від 26.09.2016 року.(а.с.16) та випискою з по господарської книги № 03/01 за 2016 - 2020 роки.(а.с.17) Дані правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР від 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, і батьки померлого. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлого та померлої, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, позивач підтримує позовні вимоги, відповідачі їх визнали повністю, встановлення факту належності документа та прийняттям спадщини [PERSON] після смерті своєї матері, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном знайшли своє підтвердження, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 524-527, 529, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року), ст.ст. 328, 1216 - 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved