Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 січня 1972 року. Від шлюбу малолітніх дітей не мають. Протягом останніх років сумісного проживання відповідач безпідставно покидає родину та зникає у невідомому напрямку, через два - три місяці з'являється. Веде аморальний спосіб життя, провокує сварки в сім'ї, погрожує фізичною розправою. Внаслідок цього, між подружжям склалися неприязні відносини, при яких подальше проживання разом стало неможливим. На даний час між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Посилаючись на вказані обставини вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просить його задовольнити, проти надання часу для примирення категорично заперечує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 15 січня 1972 року в с. Уплатне Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 2. Даний факт також підтверджуєьтся свідоцтвом про одруження (а.с.4). З наданих суду доказів та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, що спричинене відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові, небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. За таких обставин шлюб має бути розірвано. Спору про поділ спільного майна між подружжям не виникає. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно її заяви, позивачу залишити прізвище - "[PERSON] ". У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 243,60 грн.(а.с.1) А тому,

Outcome: approved