Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

В березні 2018 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 лютого 2008 року. В шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Просила винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, оскільки перебуваючи в шлюбі не змогли вирішити головну проблему відповідача- пристрасть останнього до азартних ігор під час яких він програє великі суми грошей. Просила також стягнути на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно до виповнення дочці повноліття, тобто до 11.07.2028 року. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, через канцелярію Баранівського районного суду подала заяву та просила справу слухати без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у позові, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію Баранівського районного суду подав заяву та просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України та прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України. Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 лютого 2008 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області та зроблено відповідний актовий запис у книзі реєстрації шлюбів за №7, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 6). [INFO] у позивача та відповідача народилась дочка [PERSON] Миколаївна, що підтверджується свідоцтвом про народження від 16 липня 2010 р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області (а.с. 7). З огляду на викладене, позивач наполягає на розірванні шлюбу та стягненні з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки, а відповідач позов визнав повністю. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, останній не заперечував проти розірвання шлюбу. Тому, суд вважає, що вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дитини. За змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, враховуючи матеріальне положення сторін, те що відповідач позовні вимоги визнав, суд визначає розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави підлягають стягненню судові витрати які складаються з 1409 грн. 60 коп., судового збору.

Outcome: approved