Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності за набувальною давністю на 1/6 частину об`єкта нерухомості, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона відповідно до договору довічного утримання є власником 2/3 частин житлового будинку, що при перерахунку складає 4/6 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та 1/6 частини відповідно до договору дарування, що загалом складає 5/6 частин житлового будинку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.02.1973 року 1/6 частина в цьому будинку належить [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У [PERSON] був син [PERSON] , [INFO] , який також помер [INFO] . У Спадковому реєстрі відсутні відомості про прийняття спадщини після смерті [PERSON] будь-ким зі спадкоємців. Після смерті [PERSON] , тобто вже більше 10 років, позивачка відкрито та безперешкодно користується всім житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS] , сплачує комунальні платежі за нього в цілому та підтримує житло в придатному для проживання стані, обробляє земельну ділянку біля житлового будинку, однак, будучи власником лише частини даного житлового будинку, [PERSON] не може провести оформлення земельної ділянки під будинком через те, що 1/6 частина житлового будинку так і залишається не оформленою. Зважаючи на вказані вище обставини, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину\~даного житлового будинку за набувальною давністю. У судове\~засідання\~позивачка не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд\~справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала (а.п.38). Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав (а.п.33). Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове\~засідання\~всіх\~ осіб,\~ які\~беруть участь у справі,\~розгляд\~справи\~здійснюється судом за відсутності\~цих осіб, а фіксування\~судового\~процесу\~за допомогою звукозаписувального технічного\~засобу не здійснюється. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю зазначена [PERSON] (а.п.4). Після реєстрації шлюбу з [PERSON] 03.02.1963 року прізвище позивачки було змінено на « [PERSON] » (а.п.4), а після реєстрації шлюбу з [PERSON] відповідно на « [PERSON] » (а.п.6). На підставі договору довічного утримання від 23.06.1973 року [PERSON] було передано у власність 2/3 частини будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.п.7). Відповідно до копії договору дарування від 23.06.1973 року [PERSON] прийняла у дар 1/6 частину будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.п.8-9). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину від 21.02.1973 року після смерті [PERSON] його син [PERSON] успадкував 1/6 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.п.10). Відповідно до копії актового запису про смерть №36 від 13.01.2004 року [PERSON] помер [INFO] (а.п.11). У Спадковому реєстрі відсутні відомості про прийняття спадщини після смерті [PERSON] будь-ким зі спадкоємців (а.п.12). Відповідно до копії технічного паспорта (а.п.13-16) та копії звіту №171204-2 ринкова вартість усього нині спірного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 238000,00 грн (а.п.17). У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Крім цього, статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Тако, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6\~та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до\~ст.328 ЦК України\~набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~ст.392 ЦК України. Також у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом\~ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень\~ст.392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивачка\~ вже понад 10 років відкрито, безперервно користується \~та володіє будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , тому відповідно до\~ст.344 ЦК України\~суд вважає\~за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину зазначеного вище житлового будинку. На підставі вищевикладеного та 328, 344, 392 ЦК України,

Outcome: approved