Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що 14 травня 2011 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 6,61 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Мир» [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП №013899, виданого Михайлівською районною державною адміністрацією 02 липня 1996 року; земельна частка (пай) розміром 6,61 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Мир» [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП №013898, виданого Михайлівською районною державною адміністрацією 02 липня 1996 року. Вказані земельні частки (паї), спадкодавець [PERSON] успадкував за заповітом після смерті його матері - [PERSON], яка померла 3 квітня 2008 року, але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оскільки відсутні оригінали державних сертифікатів на право на земельну частку (пай), це не дозволяє отримати їй свідоцтво про право на спадщину. Відсутність оригіналів документів позбавляє її можливості успадкувати спадкове майно після смерті матері, у звязку з чим вона просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2011 року помер [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП №013898, [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «МИР» розміром 6,61 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 12). Вказане майно успадкувала [PERSON], що підтверджується відповідним сертифікатом про право на спадщину за законом від 1 лютого 2002 року. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП №013899, [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «МИР» розміром 6,61 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 11). Заповітом від 1 листопада 2006 року [PERSON] зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося, і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. (а.с. 10). Відповідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 24 лютого 1979 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 468. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], жінки [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки № 94 від 18 травня 2011 року виданої [PERSON] сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] поховала свого чоловіка [PERSON], який помер 14 травня 2011 року, та проживав і був зареєстрований в [INFO], за власні кошти (а.с. 9). Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 27 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій виданою державним нотаріусом третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 27 квітня 2016 року за вих. № 216/02-31, [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 14 травня 2011 року її чоловіка [PERSON], який проживав за адресою: [INFO], (а.с. 13). Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив належним чином своїх спадкових прав, позивач прийняла спадщину після [PERSON], проте оформити своє право вона не може через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved