Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником квартири, яка знаходиться у [ADDRESS], і у даному будинку зареєстрована вона та відповідач по справі - [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] понад три роки не проживає у її квартирі без поважних на те причин, просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Згідно поданих заяв, позовні вимоги підтримують в повному об'ємі та просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Причини неявки суду невідомі. Заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири яка знаходиться в [ADDRESS], що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6197476 від 13.01.2005 року (а.с.16). Згідно будинкової книги, особами, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] є - [PERSON], [PERSON], та [PERSON] (а.с. 12-13). Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.02.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.14). Як вбачається з актів обстеження № 3-144 від 23.04.2014 року, № 3-144 від 05.05.2014 року, № 3-114 від 03.06.2014 року, № 3-119 від 23.02.2015 року, складених комісією Ківерцівської міської ради, [PERSON] з лютого місяця 2012 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-11). Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до змісту ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки [PERSON] понад два роки відсутня за місцем реєстрації, а саме в квартирі, що знаходиться [ADDRESS], власником якої є позивач [PERSON], а також відсутні обставини визначені у ч. 3 ст. 71 ЖК України, які б давали підстави на те, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем в сумі 243,60 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 16, 405 ЦК України,

Outcome: approved