Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , за період з 30.12.2014 р. по 08.08.2019 р. у розмірі 72 757, 00 грн. У обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 05.05.2014 року з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 27.03.2014 року до повноліття дитини. Відповідач несвоєчасно сплачував аліменти, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 72 757, 00 грн. За попереднім розрахунком сума пені за період з 30.12.2014 р. по 08.08.2019 р. складає 523 842,60 грн. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути неустойку (пеню) у сумі 72 757, 00 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на доводи наведені в позовній заяві. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що з 21.06.2013 року по 08.07.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . (а.с. 11) Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2014 року з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.03.2014 року та до повноліття дитини. (а.с. 6) Згідно до вказаного рішення суду були виписані виконавчі листи та передані на виконання до Павлоградського міськрайонного ВДВС. Відповідно до довідки Павлоградського міськрайонного ВДВС загальна сума боргу [PERSON] по сплаті аліментів на 24.07.2019 року становить 72 757 грн. 00 коп. (а.с. 8) Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи необхідно встановити обставини, з якими закон пов`язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 08.08.2019 року становить 72 757 грн. 00 грн. Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, матеріали справи не містять. Факт ухилення відповідача від сплати аліментів знайшов своє підтвердження за розглядом справи з часу, коли відповідач дізнався, що за судовим рішенням з нього стягнуто аліменти, поважних причин несплати аліментів у вказаний період часу відповідачем, судом не встановлено. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів у сумі 72 757, 00 грн. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved