Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, що зареєстрований у реєстрі за №112131 від 08.06.2021 про стягнення із [PERSON] грошових коштів за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 20-.08.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №66588054. Згідно цієї постанови відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №112131 від 08.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї невиплаченої нею в строк грошових коштів у загальній сумі 42894,31 грн. на користь невідомої їй до цього часу фінансової компанії ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Вона не пригадує, щоб у неї була наявна будь-яка не погашена заборгованість перед АТ «Альфа Банк», який нібито згідно договору факторингу відступив право вимоги за Кредитним договором №500407331 від 28.08.2013, спочатку ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП», яке пізніше відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», потім до ТОВ «Фінансова компанія управління активами, яке відступило право вимоги відповідачу - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Вважає, що при вчиненні цього виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грубо порушено та проігноровано ряд вимог законодавства, зокрема: згідно вимог Закону України «Про нотаріат» дана нотаріальна дія вчиняється лише до тих правочинів, які згідно вимог Закону вчиняються у письмовій формі та підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Кредитний договір нотаріально не посвідчувався та не був зареєстрований у реєстрі правочинів. Крім цього, сума зазначена у виконавчому написі не є безспірною. Жодних листів-вимог про повернення заборгованості вона не отримувала. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.10.2021 прийнято до розгляду вказану вище позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 16.11.2021. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не повідомили суду причини неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив: 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, згідно якого запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс», якому відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/01/20-1/2 від 20.01.2020, якому в свою чергу ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016, якому АТ «Альфа Банк» на підставі Договору факторингу відступлено право вимоги за Кредитним договором №500407331 від 28.08.2013, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», стягнути з [PERSON] за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно, суму у розмірі: 17853 грн. заборгованості за тілом кредиту, 17791,31 грн. - заборгованості за відсотками та комісією, 7100 грн. - заборгованості за штрафними санкціями, 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 42794,31 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. від 20.08.2021 відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису. Як вбачається з довідки АТ «Альфа Банк» №90191-23.1 від 19.10.2021 станом на 19.10.2021 заборгованість перед АТ «Альфа-Банк» за укладеними на ім`я фізичної особи [PERSON] кредитними договорами/рахунками відсутня. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право вчинити виконавчий напис лише в разі безспірності заборгованості таза умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно із пунктом 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Крім цього, Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної постанови Кабінету Міністрів України доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, в тому числі й п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92. Тобто, на момент вчинення (08.06.2021) приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому з врахування приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відтак, виконавчий напис не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження, адже не чинні акти цивільного законодавства не породжують права та обов`язки. Слід зазначити, що пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, укладено у у простій письмовій формі. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а тому позов слід задоволити. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved