Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя нею був складений заповіт, посвідчений секретарем Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області та зареєстрований у реєстрі за №149, яким вона розпорядилась на користь позивачки своїм житловим будинком по [ADDRESS] . Спадщину після смерті матері позивачка прийняла за заповітом та оформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] . Однак крім житлового будинку її матері належало право на земельну частку (пай). Зокрема, 01 вересня 1966 року [PERSON] була прийнята на посаду техпрацівника Воютицької середньої школи Самбірського району на підставі наказу №5 від 01.09.1966 року та працювала у школі до дня- смерті. Відповідно до ст.6 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя ( в тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. До числа осіб, зайнятих у соціальній сфері, належать працівники освіти, охорони здоров`я, культури, побутового обслуговування населення, зв`язку, торгівлі та громадського харчування, правоохоронних органів, а також пенсіонери з їх числа. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування», застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 30.05.2008 року №7 п.11 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, оскільки мама позивачки працювала технічним працівником школи с.Воютичі Самбірського району на момент розпаювання земель, то їй на момент смерті належало право на земельну частку (пай) та її помилково не було включено у списки осіб, які мати право на земельну частку(пай). Для оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулась до нотаріуса. Листом від 12.06.2019 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на спадщину за законом на земельну частку (пай) оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ. Із врахуванням наведеного, просить суд визнати за нею право на середню земельну частку (пай) розміром 1, 43 ум. кад. га розташовану на території с. Воютичі Самбірського району Львівської області за рахунок пайового фонду Воютицької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, та просила слухати справу у її відсутності. Представник відповідача Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області в\~підготовче засідання\~не з`явився, подав заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у відсутності представника. Відповідно до\~ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК\~України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі\~ ст.\~200\~ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, розглянувши справу в порядку\~ст. 206 ч.4 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі\~\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved