Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

В липні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Заводської громади Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, що не заявляє самостійних позовних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що 1 липня 2017 року померла її мати [PERSON]. Ще за життя 5 травня 2014 року мати зробила заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок №125 (теперішній № 76) по вул. Шевченка в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області, земельні ділянки площею 0,1963 га, 0,0608 га на території Угринської сільської ради, заповіла [PERSON] Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, так як постійно проживала разом з нею на день її смерті. Зібравши необхідні документи, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] по питанню оформлення спадщини, однак нотаріус повідомила її, що оформити спадщину неможливо у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок, та рекомендувала звернутися до суду для вирішення даного питання. Таким чином, вона просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 76 в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області в порядку спадкування після смерті матері. В підготовчому судовому засіданні за клопотанням представників позивачки було проведено заміну неналежного відповідача: Заводську громаду Чортківського району Тернопільської області замінено на Заводську селищну раду Чортківського району Тернопільської області. В підготовчому судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Від відповідача Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області надійшла заява, з якої вбачається, що Заводська селищна рада визнає себе відповідачем в даній справі відповідно до рішення від 11 серпня 2015 року № 421 "Про добровільне об'єднання територіальних громад" та визнає позовні вимоги [PERSON]. Також в заяві селищна рада просить розгляд справи за позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно проводити без участі представника. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представників позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 1 липня 2017 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 76 в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 873 гривні згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 127 від 20 липня 2018 року, що становить 436,50 гривень.

Outcome: approved