Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що з серпня місяця 2004 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], і в них є спільна дитина дочка [PERSON] [INFO]. Наразі шлюб між сторонами не розірвано, але вони сумісно не проживають, дитина повністю перебуває на утриманні позивача, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча спроможний це робити. Позивач \~в судове засідання не зявилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав, надав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного \~засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позов згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд, за \~наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення. \~ Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями Конвенції про права дитини та Декларації прав дитини інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 07 серпня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають спільну дитину дочку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір»ю в м. Бахмачі, Чернігівської області . Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-ЕЛ №044831 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Отже, відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], будучи особою працездатного віку, не маючи інших дітей, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог та інтереси дитини, суд вважає за можливе вимоги позивача задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто, не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд встановив \~також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 150.00 грн. витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних \~та адміністративних справах», розмір \~компенсації \~витрат \~на правову допомогу у цивільних справах, \~в яких така компенсація виплачується \~стороні, на \~користь \~якої \~ухвалено судове рішення, \~іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі \~особи, \~яка надавала правову допомогу, \~у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій \~поза \~судовим \~засіданням \~та \~під \~час ознайомлення з \~матеріалами \~справи \~в \~суді, \~що \~визначається у відповідному судовому рішенні. У зв»язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу в сумі 200 гривень, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача, \~оскільки, вони \~належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із \~задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved