Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення з відповідача за позовом - фізичної особи - підприємця [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування завданої їй внаслідок невиконання ним своїх договірних зобов`язань матеріальної шкоди 10 000,00 (десять тисяч) гривень. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що 20 липня 2018 року у соціальних мережах відповідач розмістив оголошення про виконання ним робіт з обшивки ( утепленні) мікроавтобуса з дорученням Витягу з реєстру платників єдиного податку. За проханням позивача її син зателефонував відповідачу, щоб дізнатися про умови виконання роботи, ціну та строки, а також про порядок оплати, [PERSON] повідомив, що для виконання роботи необхідно здійснити попередню оплату у розмірі 50 %, що буде складати 10 000,00 гривень, а повний розрахунок по закінченню роботи. Також він надав реквізити для перерахування коштів. Робота повинна була бути виконана у триденний строк. 23.07.2018 року позивач перерахувала на банківський рахунок відповідача № [NUMBER] Харківського відділення ГРУ АТ КБ « Приватбанк» у якості попередньої оплати за виконання робіт кошти у розмірі 50% від усієї вартості робіт, а саме 10 000,00 гривень, що підтверджується банківською квитанцією про перерахування коштів. За домовленістю з відповідачем автомобіль був доставлений у вказане ним місце, де він здійснював свою підприємницьку діяльність 13 серпня 2018 року і роботи повинні були бути закінчені до 15 серпня 2018 року включно. Проте, незважаючи на повну попередню оплату, відповідач у досягнутий на підставі взаємної домовленості строк не тільки не виконав роботу з утеплення автомобіля, а навіть не приступив до виконання замовлення. На всі телефонні дзвінки з питаннями про те, коли буде виконане замовлення відповідач постійно переносив строк виконання робіт, посилаючись на різноманітні причини, а потім взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки. З урахуванням таких дій відповідача позивач зрозуміла, що він взагалі не збирається виконувати взяті на себе зобов`язання і через 10 днів після того, як відповідач навіть не приступив до виконання роботи, [PERSON] змушена була забрати автомобіль. 22 вересня 2018 року позивач поштою надіслала відповідачу заяву з вимогою про повернення сплачених йому коштів, вказала банківські реквізити для їх повернення. Заява була отримана особисто відповідачем 26.09.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення, проте її законна вимога була відповідачем проігнорована і кошти до цього часу їй не повернуті. Таким чином, діями відповідача, що полягають у невиконанні взятих на себе зобов`язань по виконанню робіт, за які вже здійснена попередня оплата, позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 10 000,00 гривень. З метою врегулювання спору позивач зверталася до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, але позитивних наслідків не отримала і їй було рекомендовано звернутися з позовом про захист прав споживача до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, не подавали відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотніх умов договору. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною 2 ст. 641 ЦК України встановлено, що реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Відповідно до ст.. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором публічного підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів, зокрема: Стаття 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» закріплює права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг). Згідно ч. 1 даної статті, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Стаття 4. ЗУ "Про захист прав споживачів" передбачає права та обов`язки споживачів: 1. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). 2. Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Судом встановлено, що 20 липня 2018 року у соціальних мережах відповідач розмістив оголошення про виконання ним робіт з обшивки ( утепленні) мікроавтобуса з дорученням Витягу з реєстру платників єдиного податку. За проханням позивача її син зателефонував відповідачу, щоб дізнатися про умови виконання роботи, ціну та строки, а також про порядок оплати, [PERSON] повідомив, що для виконання роботи необхідно здійснити попередню оплату у розмірі 50 %, що буде складати 10 000,00 гривень, а повний розрахунок по закінченню роботи. Також він надав реквізити для перерахування коштів. Робота повинна була бути виконана у триденний строк. 23.07.2018 року позивач перерахувала на банківський рахунок відповідача № [NUMBER] Харківського відділення ГРУ АТ КБ « Приватбанк» у якості попередньої оплати за виконання робіт кошти у розмірі 50% від усієї вартості робіт, а саме 10 000,00 гривень, що підтверджується банківською квитанцією про перерахування коштів. За домовленістю з відповідачем автомобіль був доставлений у вказане ним місце, де він здійснював свою підприємницьку діяльність 13 серпня 2018 року і роботи повинні були бути закінчені до 15 серпня 2018 року включно. Проте, незважаючи на повну попередню оплату, відповідач у досягнутий на підставі взаємної домовленості строк не тільки не виконав роботу з утеплення автомобіля, а навіть не приступив до виконання замовлення. Через 10 днів після того, як відповідач навіть не приступив до виконання роботи, [PERSON] змушена була забрати автомобіль. 22 вересня 2018 року позивач поштою надіслала відповідачу заяву з вимогою про повернення сплачених йому коштів, вказала банківські реквізити для їх повернення. Заява була отримана особисто відповідачем 26.09.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення, проте її законна вимога була відповідачем проігнорована і кошти до цього часу їй не повернуті. Позивач зверталась до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, де їй було рекомендовано звернутися з позовом про захист прав споживача до суду. Таким чином, діями відповідача, що полягають у невиконанні взятих на себе зобов`язань по виконанню робіт, за які вже здійснена попередня оплата, позивачу завдана матеріальна шкода у розмірі 10 000,00 гривень. На підставі ст.ст. 638,639, 641, 865 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів» та

Outcome: approved