Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 травня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 104, розірвати. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що 15 травня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], 12 листопада 2013 року, та сина [PERSON], [INFO]. На ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанням рахуватися один з одним вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач на даний час відбуває покарання в Бориспільській виправній колонії №119. Як подружжя вони не проживають вже на протязі двох років. Вважає шлюб фактично припиненим. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. [PERSON] також подала заяву про звільнення від сплати судового збору, яку обґрунтовує тим, що сплатити судовий збір не має можливості, оскільки не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, будь-яких доходів не отримує та відповідач ніякої допомоги не надає, аліменти не сплачує. Відповідач, в силу абзацу 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився,письмових заперечень не надсилав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 15 травня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 146088, актовий запис № 104, виданий у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області(а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007\~року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved