Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами 04.06.2003 року укладено шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON] [INFO] . Рішенням Приморського районного суду від 16.10.2014 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, донька проживає з позивачкою та знаходиться на повному утриманні [PERSON] Дитина є інвалідом, тому потребується значні витрати на лікування, а в свою чергу відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. У зв`язку з чим, позивачка просила стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 30.01.2019 року і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 04.02.19 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 11.03.2019 року В підготовче судове засідання 11.03.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 11.03.2019 року підготовче засідання по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду на 17.04.2019 року. В судове засідання 17.04.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 30.05.2019 року. В судове засідання 30.05.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Позивачем надано суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач своїм процесуальним правом не скористався та відзиву не позов до суду не надав. З врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позовної заяви не надав, суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі даних та доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 06.06.2019 року. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4), яка є інвалідом. Дитина народилася у шлюбі, який розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2014 року. (а.с. 5). Відповідно товарного чеку від 03.01.2019 року та квитанції від 14.01.2019 року позивачка здійснює витрати по утриманню дитини (а.с. 7). Згідно посвідчення серії [NUMBER] призначено державну соціальну допомогу на дитину інваліда [PERSON] . (а.с. 9). Відповідно консультаційного висновку спеціаліста від 22.05.2017 року [PERSON] має діагноз синдром Шершевського-Тернера, мозаїчна форма, затримка в фізичному розвитку, надлишкова маса тіла. Із позову вбачається, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, незважаючи на те, що остання потребує матеріальної допомоги, піклування та догляду, і на спростування вказаного суду не надано належних та допустимих доказів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. У відповідності до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 т.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів щодо заробітної плати відповідача та неможливості надання такої матеріальної допомоги. З урахуванням викладеного суд вважає можливим задовольнити позовну заяву в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу). Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто 30.01.2019 року. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved