Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 липня 2007 року уклала шлюб з Відповідачем. Від спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є Відповідач. Дитина знаходиться на утриманні Позивача, допомоги на її утримання Відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється. Позивач просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечила проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, на розгляд справи не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надіслав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. 09.01.2019 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав: Так, Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Ратнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, сторони перебувають у шлюбі з 15 липня 2007 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони у справі. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі-СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно довідки №3910 від 20.09.2018 року, виданої Ратнівською селищною радою Ратнівського району Волинської області стверджено, що [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні Позивача. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ( ч.3 ст. 181 СК України). Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, що кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи принцип рівності прав та обов'язків батьків по відношенню до їх дитини, частка у матеріальному утриманні дитини для кожного з них не може бути меншою половини від прожиткового мінімуму. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він є матеріально забезпеченим та фізично здоровим, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних члені всім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати. Враховуючи також вік неповнолітньої дитини, її стан здоров'я, матеріальне становище та обставини викладені вище, Суд дійшов висновку, що з Відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини на користь Позивача в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позов. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти слід стягувати, починаючи з дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з Відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved