Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], який народився [INFO] р. Від [PERSON] заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Представник Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області підтримав висновок Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.02.2014 р. № 02-16/555 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON]. Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] з 05.05.2011 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, вони є батьками дитини - сина [PERSON], який народився [INFO] р. (запис № 96 в Книзі реєстрації народжень зроблено 08.02.2012 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2011 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.02.2012 р. (а. с. 5, 7). Відповідно до висновку Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.02.2014 р. № 02-16/555 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області дійшов до висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої сина [PERSON] (а. с. 40 - 41). Зі змісту висновку Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.02.2014 р. № 02-16/555 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] випливає, що підставою для висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої сина [PERSON] є те, що до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (як органу опіки та піклування) та його структурних підрозділів не надходило звернень стосовно невиконання [PERSON] батьківських обов'язків відносно сина, а сім'я, в якій проживає [PERSON], не перебувала під соціальним супроводом Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, тобто за допомогою відповідних органів і служб не було усунено причини, які перешкоджають належному вихованню батьком своєї дитини. Питання ж про позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Разом з тим, [PERSON] дала показання про те, що коли [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], то між ними були нормальні відносини. Після того як [PERSON] завагітніла, [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями, у зв'язку з чим [PERSON] періодично уходила від нього, але потім поверталась, оскільки він обіцяв змінити свою поведінку. На пологи [PERSON] не пішов, а пішла вона (свідок). Після того, як забрали дитину з пологового будинку, [PERSON] три дні вживав алкогольні напої, де він був - невідомо. [PERSON] дитиною не займався взагалі, матеріально дитину не утримував. Свідок [PERSON] дав показання про те, що після реєстрації шлюбу, коли [PERSON] та [PERSON] почали жити разом, [PERSON] почала часто йому (свідку) жалітися, плакала, через те, що [PERSON] приходив п'яний, вчиняв скандали. Іноді [PERSON] просилась у нього (свідка) переночувати. Коли [PERSON] перебувала у пологовому будинку, то [PERSON] їй нічого не приносив. У будинку, де жили [PERSON] та [PERSON], було дві кімнати, в одній жила вона, а в другій - [PERSON]. [PERSON] ніде не працював, любив поспати, постійно зловживав алкогольними напоями. Зараз [PERSON] безвісно зник, його немає близько року, він не телефонує та не пише. Коли народилась дитина, він (свідок) часто приходив до дому [PERSON] та [PERSON], і часто бачив, як [PERSON] приходив у дуже поганому стані (алкогольне сп'яніння), а один раз прийшов у стані, якій ображає людську гідність. В один з таких разів [PERSON], не зважаючи на те, що його син вже спав, включив голосно телевізор (музикальний канал). Дитину [PERSON] не виховував, ніччю навіть не вставав, коли вона плакала. Жив [PERSON] окремо від [PERSON] та дитини в іншій кімнаті. Коли [PERSON] почала жити у нього (свідка), [PERSON] матеріально не допомагав. Згідно інформації, наведеної у листі № 0.254-4567/0/15-14 від 11.04.2014 р. Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON] перетнув державний кордон України у пункті пропуску Ягодин 18.05.2013 р. о 03:05 у напрямку виїзду, після чого державний кордон України у напрямку в'їзду не перетинав (а. с. 56). Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] після народження сина [PERSON] ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме - не піклувався про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готував до самостійного життя та праці, не створював належних умов для розвитку її природних здібностей, а з 18.05.2013 р. взагалі покинув територію України, перебуває у невідомому місці (країні), з дружиною та матір'ю дитини - [PERSON], не спілкується. Висновок Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.02.2014 р. № 02-16/555 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] вказаних у попередньому абзаці обставин не спростовує, а відтак суд, зважаючи не це, а також на показання свідків, приходить до висновку, що він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини - [PERSON]. Більше того, посилання у висновку Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.02.2014 р. № 02-16/555 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] на необхідність проведення працівниками відповідних органів та служб з [PERSON] роботи, спрямованої на зміну поглядів щодо виконання ним своїх обов'язків, є недоречним, оскільки, як встановлено судом, [PERSON] перебуває у невідомому місці (країні) за межами території України, про що Виконавчому комітету Бердичівської міської ради Житомирської області було відомо зі слів [PERSON], яка є його бабою (про що зазначено у Висновку), що унеможливлює проведення будь-якої роботи з [PERSON]. Частиною шостою статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Таким чином, суд не погоджується з Висновком Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 27.02.2014 р. № 02-16/555 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON]. Статтею 165 Сімейного кодексу України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Тобто [PERSON] як мати [PERSON], має право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON]. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до частин першої - третьої статті 150 Сімейного кодексу України визначено що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з частинами першою та другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Враховуючи викладені вище обставини та зазначені норми законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON].

Outcome: approved