Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 04.12.1993 року по 16.06.2017 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON],[INFO] р. н., та [PERSON], [INFO] р. н.. Під час перебування у шлюбі подружжям за спільні кошти придбано ? частину житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 17.11.2005 року, покупцем майна вказана [PERSON]), а також житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS](договір купівлі-продажу від 14.10.2006 року, покупцем майна вказаний [PERSON]). На теперішній час у позивача виникла необхідність у здійсненні капітального ремонту ? частини житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS]. [PERSON] просить визнати вказані об'єкти нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, здійснити поділ спільного майна, виділивши позивачу ? частину житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], а відповідачу - житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] були належним чином повідомлені через їхніх представників про дату, час та місце розгляду справи по суті, для участі в судовому засіданні не прибули. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 21.06.2018 року підтримала позовні вимоги, наполягала на їхньому задоволенні; представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 21.06.2018 року заявив про визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши думку присутніх учасників справи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ст. 48 ЦПК України). Сторони користуються рівними процесуальними правами, в тому числі відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч.1 ст. 58 ЦПК України). Представником у суді може бути, зокрема, адвокат (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"(ч.4 ст. 62 ЦПК України). Відповідно до ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Представниками позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] в судовому процесі є відповідно адвокат [PERSON] та адвокат [PERSON]; обмежень повноважень представників на вчинення певних процесуальних дій не встановлено. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб 04.12.1993 року (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 04.12.1993 року Коровоярською сільською радою Краснолиманського району Донецької області, а.с.11). 16.06.2017 року вказаний шлюб розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане 16.06.2017 року Лиманським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, а.с.12). 14.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON] (яка діяла від свого імені та від імені [PERSON].) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS]; договір посвідчено державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області Семеновою І.М., зареєстровано в реєстрі за № 5677 (а.с.13-15). Згідно зі звітом про оцінку майна № 108/17, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], вартість житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], станом на 01.12.2017 року складає 66000,00 грн. (а.с.77-102). 17.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON],[PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS]; договір посвідчено державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області Семеновою І.М., зареєстровано в реєстрі за № 5483; згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9264341, сформованим 13.12.2005 року КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янська, право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано на ім'я [PERSON] та [PERSON] (по ? частині кожному зі співвласників) (а.с.61,62). Згідно зі звітом про оцінку майна № 107/17, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], вартість житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], станом на 01.12.2017 року складає 132000,00 грн. (а.с.16-41); відповідно вартість ? частини будинку становить 66000,00 грн.. Згідно зі ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. ст. 355, 368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Згідно із ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. [PERSON] просить визнати придбані за час шлюбу з [PERSON] об'єкти нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, здійснити поділ спільного майна, виділивши позивачу ? частину житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], а відповідачу - житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] Як вбачається зі змісту звітів про оцінку майна № 108/17, № 107/17, складених суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], вартість ? частини житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], є співмірною із вартістю житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] Отже, при поділі спільного майна подружжя у спосіб, запропонований позивачем, будуть дотримані засади рівності майнових відносин, притаманні законодавчо визначеному способу регулювання таких відносин. Визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З огляду на визнання відповідачем позову, суд вбачає наявність законних підстав для поділу спільного майна подружжя, ухвалює рішення про задоволення позову. Також враховуючи те, що визнання позову відповідачем відбулось після початку розгляду справи по суті, судом повністю задоволено вимоги позивача, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] понесені позивачем витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 660, 00 грн. (а.с.2,3).

Outcome: approved