Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду зі позовом до [PERSON] та [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності. Заявлені вимоги мотивовані тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року у справі № 127/23711/18 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання довіреності від 14 листопада 2006 р. за реєстром № 5494, договору дарування від 25.12.2006 року та Договору міни від 29.02.2008 р. недійсними. Довіреність посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П. від 14.11.2006 р. зареєстровану в реєстрі за № 5494 - визнано недійсною з моменту її посвідчення. Договір дарування від 25.12.2006 р. посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П. за реєстровим № 6500, укладений між [PERSON] , яка діяла в, інтересах [PERSON] та [PERSON] визнано недійсним з моменту укладення. Договір міни від 29.02.2008 р. посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1116, укладений між [PERSON] та [PERSON] визнано недійсним з моменту укладення. Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року рішення Вінницького міського суду від 05 грудня 2018 року в частині змінено та скасовано. Виключено з резолютивної частини рішення Вінницького міського суду від 05.12.2018 року абзац другий. Скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2018 року в частині визнання договору міни від 29.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1116, укладеного між [PERSON] та [PERSON] недісним з моменту укладення та в цій частині в задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Позивач зазначає, що таким чином, набрало законної сили рішення суду в частині визнання недійсною довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П. від 14 листопада 2006 року зареєстрованої в реєстрі за № 5494 з моменту її посвідчення та визнання недійсним договору Дарування від 25.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. за реєстровим номером № 6500 укладеного між [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] та [PERSON] з моменту укладення. Спірним майном є: - 1/3 частка житлового будинку 1997 р. побудови, зазначеного на плані літерою «А», житловою площею 320,7 кв. м., з підвалом «П/А», відкритою верандою «а», підвалом «п/а», тамбуром «аІ», двома ґанками, балконами; сараї «Б», «В», «Д», навіс «б», вбиральня «Г», огорожа №1-№5», криниця «№6», що розташований по вулиці Корольова, під номером 22а в м. Вінниці, яка перейшла від [PERSON] до [PERSON] за договором дарування від 25.02.2006 року, а саме: в будинку «А» на першому поверсі: коридори 1-1, 1-6, туалет 1-2, ванна 1-3, кухня 1-4, кімнати 1-5, 1-7, 1-8, коридори 2-1, 1-5, туалет 2-2, ванна 2-3, кухня 2-4, кімнати 2-6, 2-7, 2-8. в підвальному приміщенні: тамбур XVI, гараж X, котельня XI, кладові ХИ, XIII, XIV, XV. 19 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вінницької міської ради з заявою № 32742150 про проведення державної реєстрації права приватної спільної часткової власності на 4/10 частки житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] . Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької області Левчук І. В. від 19 лютого 2019 року прийнято рішення за № 45601483 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Рішення державного реєстратора мотивоване тим, що між документами поданими для проведення державної реєстрації прав, встановлено суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. А саме: у відповідності до даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на домоволодіння зареєстровано: - в 4/10 частках за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2012 року (серія [NUMBER] ), виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення№1924 від 09.08.2012 року на коридори І-1,1-6,2-1,2-5,туалети 1-2,2-2. ванни 1-3.2-3, кухні 1-4,2-4, кімнати 1-5,1-7,1-8,2-6,2-7,2-8, частину сходової клітини І площею 3.5 кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3,6 кв.м., частину сходової клітини XVI11 площею 3.6 кв.м.. котельню VIII, загальною площею 171,0 кв.м., в т.ч. житловою - 107.8 кв.м. в житловому будинку літ. «А». 1/3 тераси літ. «а», 1/3 вбиральні літ. «Г», гараж літ. «Ж», сараї літ. «Б», «В», «Д», навіс літ. «б»; - в 31/100 частці за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2012 року (серія [NUMBER] ), на коридори 5-1.5-5,6-1.6-5. туалети 5-2.6-2, ванни 5-3, 6-3. кухні 5-4,6-4, кімнати 5-6,5-7,5-8,6-6,6-7,6-8, частину сходової клітини І площею 3,5 кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3,6 кв.м., частину сходової клітини XVIII площею 3.6 кв.м., тамбури II, III, комори IV,V,VI,VII, гараж IX, загальною площею 235,9 кв. м., в т.ч. житловою - 106,9 кв. м. в житловому будинку літ. «А», 1/3 тераси літ. «а», 1/3 вбиральні літ. «Г», навіси літ. «Е», «З», «К»: - в 29/100 частках за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2012 року (серія [NUMBER] ), № 1924 від 09.08.2012 року на коридори 3-1, 3-5, 4-1, 4-5, туалети 3-2, 4-2, ванни 3-3, 4-3, кухні 3-4, 4-4, кімнати 3-6, 3-7, 3-8, 4-6, 4-7, 4-8, частину сходової клітини І площею 3,5 кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3,6 кв.м., частину сходової клітини XVIII площею 3,6 кв.м., гараж X, котельню XI, комори XII, XIII, XIV, XV. XVI. загальною площею 246,3 кв.м., в т.ч. житловою - 106,0 кв.м. в житловому будинку літ. «А», 1/3 тераси літ. «а», 1/3 вбиральні літ. «Г». Сума часток після проведення реєстрації складає 1/1 частку. Крім того, не надано правовстановлювальний документ, який підтверджує виникнення права власності [PERSON] на будинок або його частину, що розташований в [ADDRESS] . Таким чином, за Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 127/23711/18 [PERSON] не має можливості зареєструвати майно, яке їй повернено за рішенням суду в зв`язку із визнанням недійсним договору дарування від 25.12.2006 року, в зв`язку з наявністю свідоцтва про право власності від 09.08.2012 року на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 1924 на підставі якого внесено запис в державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Право власності в [PERSON] виникло на підставі договору Дарування від 25.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П. за реєстровим № 6500, який визнано судом недійсним. Взамін вказаного Договору дарування [PERSON] видано свідоцтво про право власності від 09.08.2012 року на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № [NUMBER] на підставі яких внесено запис в державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Також, позивач зазначає, що в зв`язку із визнанням судом недійсним договору дарування з моменту його укладання, необхідно зареєструвати нерухомі приміщення, а саме 4/10 часток житлового будинку по [ADDRESS] за попереднім власником [PERSON] . Для внесення запису в державний реєстр речових прав, згідно з рішенням про відмову державного реєстратора - необхідно скасувати свідоцтво про право власності [NUMBER] від 09.08.2012 року № 1924 на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Крім того, в даний час зазначеними приміщеннями, а саме: 4/10 частки житлового будинку по [ADDRESS] , що складається з приміщень: в житловому будинку літ. «А»: коридори 1-1, 1-6, 2-1,2-5, туалети 1-2, 2-2, ванни 1-3, 2-3, кухні 1-4, 2-4, кімнати 1-5, 1-7, 1-8. 2-6, 2-7, 2-8, частину сходової клітини 1 площею 3,5 кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3.6 кв.м., частину сходової клітини XVIII площею 3,6 кв.м., котельню VIII, загальною площею 171.0 кв.м., в т.ч. житловою - 107,8 кв.м., тераси 1/3 літ «а», вбиральні 1/3 літ. «Г», гараж літ. «Ж», сараї літ. «Б», «В», «Д», навіс літ. «б» та частина майна в цьому ж будинку, а саме: в підвальному приміщенні: тамбур XVI, гараж X, котельню XI. кладові XII, XIII. XIV. XV. що перейшли [PERSON] за договором дарування від 25.12.2006 року, який визнано судом недійсним з моменту укладання, в подальшому передані відповідачці [PERSON] за Договором міни від 25.12.2008 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Як зазначено, в рішенні Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької області Левчук І. В. від 19 лютого 2019 року прийнято рішення за № 45601483 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень позивачкою [PERSON] не надано правовстановлювальний документ, який підтверджує виникнення права власності [PERSON] на будинок або його частину, що розташований [ADDRESS] . Позивач зазначає, що правовстановлювальний документ який підтверджує виникнення права власності в позивача [PERSON] на частину будинку, надати немає можливості, оскільки, як зазначалось частини будинку, яка була передана [PERSON] від її імені відповідачем [PERSON] за договором дарування, належала їй на підставі договору дарування частини будинку посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Троян А.С. 12 листопада 2002 року за № 2554 зареєстрованого в КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації (ВООБТ1) 12 листопада 2002 року під № 21314 в реєстровій книзі № 140, який в неї не зберігся, а перебуває в інвентарній справі в зв`язку з укладанням Договору дарування від 25.12.2006 року на підставі якого [PERSON] і видано свідоцтво про право власності на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами серії [NUMBER] від 09.08.20012 року, що й стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом, в якому вона просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 09.08.2012 року, видане виконкомом Вінницької міської ради на [PERSON] на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 4/10 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що складається із приміщень: в житловому будинку літ. «А»: коридори 1-1, 1-6, 2-1,2-5, туалети 1-2, 2-2, ванни 1-3, 2-3, кухні 1-4, 2-4, кімнати 1-5, 1-7, 1-8. 2-6, 2-7, 2-8, частину сходової клітини 1 площею 3,5 кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3.6 кв.м., частину сходової клітини XVIII площею 3,6 кв.м., котельню VIII, загальною площею 171.0 кв.м., в т.ч. житловою - 107,8 кв.м., тераси 1/3 літ «а», вбиральні 1/3 літ. «Г», гараж літ. «Ж», сараї літ. «Б», «В», «Д», навіс літ. «б» та частина майна в цьому ж будинку, а саме: в підвальному приміщенні: тамбур XVI, гараж X, котельню XI, кладові XII, ХІІІ, ХІV, ХV. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, за обствин викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечили. Частиною третьою статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи № 22389, свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 09.08.2012 року, видане виконкомом Вінницької міської ради на [PERSON] на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , рішення Вінницького міського суду від 05 грудня 2018 року, Постанову Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 127/23711/18, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 81 ЦПК України визначено, що, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається із Договору дарування від 25.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П. за реєстровим № 6500, [PERSON] в особі представника - [PERSON] передала безоплатно у власність (подарувала), а [PERSON] прийняв дарунок: 1/3 частину будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до Договору міни від 29.02.2008 року, [PERSON] та [PERSON] , які є співвласниками цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , провели міну належних кожному з них господарських будівель, що відносяться до зазначеного будинку. Міна проводилась без грошової доплати. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року у справі № 127/23711/18 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та визнано недійсною довіреність посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П. від 14 листопада 2006 року зареєстровану в реєстрі за № 5494, з моменту її посвідчення. Договір дарування від 25.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П. за реєстровим № 6500 укладений між [PERSON] , яка діяла в, інтересах [PERSON] та [PERSON] визнано недійсним з моменту укладення. Договір міни від 29.02.2008 р. посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу зареєстрований в реєстрі за №1116, укладений між [PERSON] та [PERSON] визнано недійсним з моменту укладення. Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року в частині змінено та скасовано: Виключено з резолютивної частини рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року абзац другий. Скасовано рішення Вінницького міського суду від 05 грудня 2018 року в частині визнання договору міни від 29.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за № 1116, укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсним з моменту укладення та в цій частині в задоволені позову відмовлено. В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року залишено без змін. 19 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької області з Заявою № 32742150 про проведення державної реєстрації права приватної спільної часткової власності на 4/10 частки житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] . Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької області Левчук Іриною Вікторівною від 19 лютого 2019 року прийнято рішення за № 45601483 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Рішення державного реєстратора мотивоване тим, що між документами поданими для проведення державної реєстрації прав, встановлено наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. А саме: у відповідності до даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на домоволодіння зареєстровано: -в 4/10 частках за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2012 року (серія [NUMBER] ), виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення№1924 від 09.08.2012 року на коридори І-1,1-6,2-1,2-5,туалети 1-2,2-2. ванни 1-3.2-3, кухні 1-4,2-4, кімнати 1-5,1-7,1-8,2-6,2-7,2-8, частину сходової клітини І площею 3.5кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3,6кв.м., частину сходової клітини XVI11 площею 3.6кв.м.. котельню VIII, загальною площею 171,0 кв.м., в т.ч. житловою - 107.8 кв.м. в житловому будинку літ. «А». 1/3 тераси літ. «а», 1/3 вбиральні літ. «Г», гараж літ. «Ж», сараї літ. «Б», «В», «Д», навіс літ. «б»; -в 31/100 частці за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2012 року (серія [NUMBER] ), на коридори 5-1.5-5,6-1.6-5. туалети 5-2.6-2, ванни 5-3.6-3. кухні 5-4,6-4, кімнати 5-6,5-7,5-8,6-6,6-7,6-8, частину сходової клітини І площею 3,5кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3,6кв.м., частину сходової клітини XVIII площею 3.6 кв.м., тамбури II, III, комори IV,V,VI,VII, гараж IX, загальною площею 235,9 кв. м., в т.ч. житловою - 106.9 кв. м. в житловому будинку літ. «А», 1/3 тераси літ. «а», 1/3 вбиральні літ. «Г», навіси літ. «Е», «З», «К»: -в 29/ 100 частках за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.08.2012 року (серія [NUMBER] ), № 1924 від 09.08.2012 року на коридори 3-1, 3-5, 4-1, 4-5, туалети 3-2, 4-2, ванни 3-3, 4-3, кухні 3-4, 4-4, кімнати 3-6, 3-7, 3-8, 4-6, 4-7, 4-8, частину сходової клітини І площею 3,5кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3,6 кв.м., частину сходової клітини XVIII площею 3,6 кв.м., гараж X, котельню XI, комори XII, XIII, XIV, XV. XVI. загальною площею 246,3 кв.м., в т.ч. житловою - 106,0 кв.м. в житловому будинку літ. «А», 1/3 тераси літ. «а», 1/3 вбиральні літ. «Г». Сума часток після проведення реєстрації складає 1/1 частку. Крім того, не надано правовстановлювальний документ, який підтверджує виникнення права власності [PERSON] на будинок або його частину, що розташований [ADDRESS] . Із викладеного вище вбачається, що позивач [PERSON] не має можливості виконати рішення суду у справі № 127/23711/18 та зареєструвати майно, яке їй повернуто за рішенням суду в зв`язку із визнанням недійсним договору дарування з моменту його укладання в зв`язку з наявністю свідоцтва про право власності від 09.08.2012 року на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 1924 на підставі якого внесено запис в державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Право власності в [PERSON] виникло на підставі договору Дарування від 25.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С. П. за реєстровим № 6500, який визнано судом недійсним. Взамін вказаного Договору дарування [PERSON] видано свідоцтво про право власності від 09.08.2012 року на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № [NUMBER] на підставі яких внесено запис в державний реєстр речових прав на нерухоме майно, яке позивач просить скасувати. 4/10 частки житлового будинку по [ADDRESS] , що складається з приміщень: в житловому будинку літ. «А»: коридори 1-1, 1-6, 2-1,2-5, туалети 1-2, 2-2, ванни 1-3, 2-3, кухні 1-4, 2-4, кімнати 1-5, 1-7, 1-8, 2-6, 2-7, 2-8, частину сходової клітини 1 площею 3,5 кв.м., частину сходової клітини XVII площею 3.6 кв.м., частину сходової клітини XVIII площею 3,6 кв.м., котельню VIII, загальною площею 171.0 кв.м., в т.ч. житловою - 107,8 кв.м., тераса 1/3 літ «а», вбиральні 1/3 літ. «Г», гараж літ. «Ж», сараї літ. «Б», «В», «Д», навіс літ. «б» та частина майна в цьому ж будинку, а саме: в підвальному приміщенні: тамбур XVI, гараж X, котельню XI, кладові XII, XIII, XIV, XV, що перейшли [PERSON] за договором дарування від 25.12.2006 року, який визнано судом недійсним з моменту укладання. Взамін вказаного Договору дарування, [PERSON] видано свідоцтво про право власності від 09.08.2012 року на 4/10 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № [NUMBER] на підставі якого внесена запис в державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України - Право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. У відповідності до ч. І ст. 386 ЦК України - Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів прав власності. Частиною першою статті ст. 216 ЦК України визначено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Як визначено частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частин другої та третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. "Реституція у вузькопрактичному розумінні є передусім загальним наслідком недійсності правочинів усіх видів незалежно від підстав недійсності й полягає в приведенні сторін у первісний стан. З урахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК результатом реституції можна визнати такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення. Порушенням права в такому випадку визнається вчинення правочину за наявності станом на момент його вчинення дефекту, який за законом може бути підставою недійсності правочину, а реституція виступає наслідком факту визнання правочину недійсним і заходом, спрямованим на приведення майнового стану сторін недійсного правочину до початкового стану, тобто такого, який вони мали до вчинення правочину. Метою проведення реституції є відновлення між сторонами такого собі status quo у фактичному та правовому становищі, що існував до вчинення правочину, шляхом, так би мовити, абсолютного знищення юридичного значення будь-яких дій, що вчинялися суб`єктами - учасниками недійсного правочину". Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваногоправочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. За змістом статті 216 ЦК України та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо, суд застосовує відповідно до статті 11 ЦПК). Відповідно до ч. 4 п. Постанови Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (ч. 1 статті 216 ЦК) . Відповідно до п. 10 Постанови Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним, чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. На підставі викладеного та

Outcome: approved