overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 28 квітня 2008 року виконкомом Гончарівської селищної ради Чернігівського району та області, актовий запис № 05, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, відсутнє взаєморозуміння між ними, розходяться погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, виникають скандали, вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог і те, що разом не проживають з 07.04.2014 року. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 28 квітня 2008 року виконкомом Гончарівської селищної ради Чернігівського району та області, актовий запис № 05. Від даного шлюбу мають дитину : сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 30 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 598, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, зважаючи на те, що позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 30 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 598. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 грудня 2012 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 704. На обгрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 22 грудня 2012 року. Дітей від шлюбу вони не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з січня 2015 року. Причини психологічного характеру призвели до розпаду їх родини. Втрата взаєморозуміння і неможливість дійти згоди у вирішенні будь-яких питань, які стосуються родини, призводили до конфліктних ситуацій, що в результаті стало причиною відчуження між ними та втрати теплих почуттів, які тримають подружжя разом. З моменту припинення шлюбних відносин вони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Вважає, що подальше збереження їх родини є неможливим, а перебування у зареєстрованих відносинах - недоцільне, тому шлюб небхідно розірвати. Спору про розподіл майна між ними немає. Після розірвати шлюб вона бажає залишити прізвище "Смірнова". Позивач в судове засідання не зявилась, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі, в судове засідання не зявся, про поважність причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 грудня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Дітей від шлюбу вони не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому він підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем, вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з тим, що домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто, позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. В судове засідання позивач надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який знаходиться у ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився, про що надав відповідну заяву, відзиву на позов не надав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони від шлюбу, який було розірвано відповідно до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03.06.2015 року, мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с. 3, 6). Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є належним до задоволення, оскільки відповідач не виконує, передбаченого ст.180 СК України обов`язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком по [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідачі, будучи зареєстрованими у вищезгаданому належному позивачу житловому будинку, не проживають в ньому з серпня 2017р.. Їх формальна реєстрація в належному позивачці будинку, в якому відповідачі не проживають значний час без поважних причин, унеможливлює належним чином використовувати пільги, які передбачені законодавством. Ухвалою від 08 листопада 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. 04 грудня 2018 року на веб-сайті Збаразького районного суду було розмішено оголошення про виклик в судове засідання відповідачів на 10 годину 30 хвилин 17 грудня 2018 року, однак відповідачі до суду не з'явилися та відзив на позов не подали. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак від неї на адрес суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення. Ухвалою від 17 грудня 2018 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи. Суд, розглянувши справу за наявними доказами, встановив наступні обставини. Позивачка є власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]., що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.6). Відповідачі не проживають в належному позивачці будинку з серпня 2017 року, що підтверджується довідкою виданою Збаразького МКП "Збараж" від 09 жовтня 2018 року № 1955 та актом обстеження від 02 жовтня 2018 року(а.с. 08). Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідачі, будучи зареєстрованими у будинку позивача, фактично в ньому не проживають понад 1 рік без поважних причин, тобто понад встановленого законом однорічного строку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про поділ житлового будинку [ADDRESS], шляхом виділення зі складу спільної часткової власності часток співвласників в натурі відповідно до висновку експертного дослідження №3073-ед/014 від 6 жовтня 2014 року, посилаючись на те, що їй на праві власності належить 77/100 частки, а відповідачам - по 23/400 частки спірного майна. Однак, домовитись в позасудовому порядку провести поділ майна в натурі сторони не в змозі. Крім того, позивач просить суд припинити її право спільної часткової власності на даний житловий будинок. Відповідно до вимог ст. 37 ЦПК України суд замінив відповідача [PERSON] її правонаступником (спадкомцем) [PERSON] в зв"язку з її смертю [INFO] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечує та погоджується щодо виділення позивачу в натурі її частку житлового будинку [ADDRESS], відповідно до висновку експертного дослідження. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяви, в яких просять розглянути дану справу за їх відсутності, проти вимог позову не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 356 ч. 1 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 367 ч. ч. 1 та 2 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 77/100 частки, а відповідачам - по 23/400 частки житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до висновку експертного дослідження №3073-ед/014 від 6 жовтня 2014 року 77/100 частки житлового будинку [ADDRESS], яка складається з коридору 1-1 площею 2,4 кв.м., кухні 1-2 площею 6,3 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 21,5 кв.м., коридору 2-1 площею 1,9 кв.м., житлової кімнати 2-2 площею 10 кв.м., житлової кімнати 3-3 площею 21,1 кв.м., загальною площею 63,2 кв.м., може бути виділено в натурі як окремий самостійний об"єкт. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 1984 року є власником будинку за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку, окрім неї та сина [PERSON], зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Однак на початку червня 2014 року, коли на території Донецької області почалася активна фаза проведення АТО, відповідачі по справі зібрали свої речі та виїхали з її будинку в невідомому напрямку. До теперішнього часу відповідачі прописані в будинку, і вона змушена сплачувати комунальні послуги виходячи з кількості прописаних осіб, тому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи думку відповідача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Згідно довідки квартального комітету №1502 від 10.05.2016 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту голови квартального комітету мікрорайону "Центральний" зареєстровані за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] фактично не мешкають за вказаною адресою з червня 2014 року . Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зняті з реєстрації з даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст. 405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Відділу громадянства та реєстрації фізичних осіб Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення з житлового приміщення та скасування записів про реєстрацію особи. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] В зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - Відділу ВГРФО Старобільського РВГУМВС України в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, питання щодо вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав: Відповідно до копії домової книги, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії технічного паспорту, договору дарування квартири, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Крім того, виходячи зі змісту абз.7 ст.3, ст.ст.6, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація особи за певною адресою може відбуватися тільки при наявності у ній права на житло; зняття особи з реєстрації може бути здійснено за рішенням суду в разі доведення втрати нею права на житло. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому вказала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом являється власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] В даному будинку зареєстрований [PERSON] на правах члена сім'ї спадкодавця. Відповідач в будинку не проживає з 2013 року, житлом не користуються, своїх обов'язків як член сім'ї, пов'язаних з утриманням будинку, оплатою комунальних послуг, не виконує. В зв'язку з викладеним, позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явися, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи - Черняхівського районного сектора державної міграційної служби УМВС України в Житомирській області, в судове засідання не з'явився, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що не є перешкодою для розгляду справи. В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при попередньому розгляді справи згідно зі ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє повністю із наступних підстав: відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] - позивачці по справі (а.с.4,5). У відповідності до наданої Управлінням державної міграційної служби України в Житомирській області Черняхівського районного сектору інформації, вбачається, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі (а.с. 12). Факт того, що відповідач більше року не проживає у будинку [ADDRESS], частина якого належить [PERSON], стверджується матеріалами справи (а.с.3,4). Вказані обставини відповідачами не спростовано. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідача в житловому будинку [ADDRESS], зареєстровано та поселено на правах члена сім'ї бувшого власника житла, відповідач житлом не користуються більше року, не є членом сім'ї власника, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача в зв'язку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved