Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 21 липня 2007 року у виконкомі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №69 та спільним подружнім життям прожили до жовтня 2013 року. За час спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, як батько дитини не надає дитині матеріальної допомоги, а їй одній важко утримувати сина та забезпечити його всім необхідним. На підставі наведеного просила винести рішення, за яким зобов'язати відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі по 800 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивачка, [PERSON], не з'явилася, однак надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, у зв'язку із сімейними обставинами. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, [PERSON], в судове засідання, повторно, не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, рекомендованими листами, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Письмових пояснень та документальних підтверджень про причини неявки до суду не надходило. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2007 року у виконкомі Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №69. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON], являється батьком неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 13 лютого 2008 року. Наразі дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою №3412 від 22.10.2014 року, виданою виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що з матеріалів справи не можливо встановити, чи має відповідач постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу, і матеріальне становище відповідача, який в судове засідання жодного разу не з'явився, не надав жодних доказів про свій матеріальний стан та стан свого здоров'я, тому суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 800 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 22.10.2014 року. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved