Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту постійного спільного проживання позивача зі спадкодавцем - [PERSON], яка померла [INFO] з 2016 року по [INFO] та визнання права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS], яку фактично прийняла у спадщину, але не оформила [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач народилася [INFO] Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 07.10.1978 року позивач уклала шлюб з [PERSON], внаслідок чого її прізвище змінилось з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після смерті матері відкрилось спадкове майно у вигляді 1/4 частки квартири [ADDRESS], яку вона прийняла але не оформила після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Вказану спадщину мати прийняла, оскільки на момент смерті мати та батько перебували у зареєстрованому шлюбі та мешкали за однією адресою. 27.02.2018 року позивач звернулась до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом державної нотаріальної контори Т.Д. Чиркіною була винесена Постанова про відмову здійснення нотаріальної дії № 258/02-31 від 27.02.2018 року відмовлено в оформленні та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини у відповідності до ст. 1268-1270 ЦК України. З огляду на викладене позивач звернулася з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що процесуальна позиція Сєвєродонецької міської ради щодо позовних вимог - на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 07.06.1958 року [PERSON] та [PERSON] одружились 07.06.1958 року. Після одруження присвоєно прізвище дружини: [PERSON]. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.06.1958 року. [PERSON] уклала шлюб 07.10.1978 року з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 07.10.1978 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. У відповідності до копії свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.08.2006 року квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], на праві спільної часткової власності належить [PERSON] - 1/2 частка та [PERSON] - 1/2 частка. Згідно копії домової книги за адресою: [ADDRESS] з 07.04.1992 року зареєстровані [PERSON], якого знято з реєстраційного обліку 11.12.2008 року у зв'язку зі смертю, та [PERSON], яка знята з реєстраційного обліку 07.02.2018 року у зв'язку зі смертю. З копії договору дарування 1/2 часки квартири серії ВЕХ №933113 від 21.09.2007 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.12.2009 року. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 03.07.2017 року [PERSON] померла [INFO]. У відповідності до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2018 року [PERSON] отримала 1/2 частку у спадщині після померлого [INFO] [PERSON], яка складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку вказаного майна видано [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку вказаного майна ще не видано. Вказане свідоцтво зареєстроване у Спадковому реєстрі, про що свідчить витяг про реєстрацію №51015568 від 22.02.2018 року. Згідно копії акту про встановлення факту проживання /не проживання/ № 354 від 28.02.2018 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON] фактично проживає без реєстрації з 2016 року спільно з матір'ю - [PERSON] по день її смерті - [INFO] 27.02.2018 року позивач звернулася до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій зазначає, що [INFO] померла її мати. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, яке складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належала її чоловіку - [PERSON], який помер [INFO], спадщину після якого мати прийняла, але не оформила своїй спадкових прав. У відповідності до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 27.02.2018 року державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті [INFO] її матері, [PERSON]. З тексту вказаної постанови вбачається, що 27 лютого 2018 року відкрито провадження за спадковою справою № 70/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON], [INFO], яка до дня смерті проживала і останнє місце її проживання було зареєстровано за адресою: [ADDRESS], за заявою її дочки, [PERSON], про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. При заведенні вищевказаної спадкової справи за даними Спадкового реєстру було перевірено наявність заведеної спадкової справи та заповіту від імені спадкодавця. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51075234 від 27.02.2018 року інформація щодо заповіту в Спадковому реєстрі станом на 27.02.2018 року від імені спадкодавця відсутня, тому спадкування за зазначеною спадковою справою має здійснюватись за законом. Відповідно до інформації, що міститься в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51075136 від 27.02.2018 року відомості щодо заведення спадкової справи у Спадковому реєстрі стосовно померлої [PERSON] так само відсутні. [PERSON], звертаючись з вищевказаною заявою, прохає видати їй в порядку статті 1261 Цивільного кодексу України, як спадкоємцю за законом першої черги, дочці спадкодавця, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], і належала чоловікові спадкодавця, [PERSON], який помер [INFO], спадщину після якого мати заявника, [PERSON], прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Оформлення права на спадщину, зокрема видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом, здійснюється за умови якщо спадкоємець спадщину прийняв у встановлений законом спосіб. Під час розгляду поданих заявником документів та ознайомлення з інформацією, отриманою зі Спадкового реєстру, було встановлено, що спадкоємець, [PERSON], спадщину у встановлений законом спосіб і строк не прийняла, тобто заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подала і разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживала. В спадковій справі відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини з боку [PERSON]. Таким чином, спадкоємцем не було реалізовано право на прийняття спадщини, передбачене ст. 1269 Цивільного кодексу України, яке є обов'язковою умовою для здійснення права на спадкування. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбаченого іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги матеріали справи, вбачається, що на час відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], останній перебував у шлюбі та мешкав разом зі своєю дружиною - [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. У свою чергу позивач з 2016 року по [INFO] - день смерті матері - [PERSON] мешкала разом з нею адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач. Факт спільного проживання позивача з матір'ю по день смерті підтверджується також допитаними свідками. Так, зокрема, свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні вказала, що вона є подругою позивача. [PERSON] з моменту смерті батька постійно мешкала разом зі своєю матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, її похованням займалася позивач. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні вказала, що вона з позивачем перебуває у дружніх відносинах. [PERSON] протягом останніх п'яти років постійно мешкала разом зі своєю матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Номер будинку вона не пам'ятає. Мати позивача померла у 2017 році. З огляду на зазначене, вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved