Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси\~ 10.03.2017 року звернувся позивач [PERSON] із зазначеною позовною заявою до ТОВ "Ремакс Істейт"\~про стягнення боргу, вказуючи, що між ним та відповідачем було укладено договір безвідсоткової поворотної цільової позики грошових коштів, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1\~080\~000 грн., які відповідач зобовязався повернути в строк до 18.02.2017 року. Оскільки відповідач не виконав обовязку з повернення суми позики, позивач просить стягнути на свою користь суму боргу, що становить - 1\~080\~000 грн., та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.11.2016 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Деміївський квартал» було укладено договір безвідсоткової поворотної цільової позики грошових коштів, згідно умов якого позивач передає у власність позичальнику грошові кошти в сумі 1\~080\~000 гривень, а останній приймає цільову позику. Серед істотних умов договору був передбачений обовязок позичальника на цільове використання позики на реконструкцію майнового комплексу (п. 1.2, п. 6.3). Згідно п. 3.1 договору безвідсоткової поворотної цільової позики грошових коштів від 18.11.2016 року, термін надання позики становить 3 (три) місяці з моменту підписання цього договору. Згідно п. 4.1 зазначеного договору, після закінчення терміну, зазначеного в п. 3.1 договору, позичальник зобовязується протягом 7 днів повернути суму цільової позики у повному розмірі позикодавцеві, якщо вона з якихось причин не була погашена в порядку, визначеному в п. 4.2. цього договору. Позикодавець належним чином виконав свій обовязок з надання грошових коштів у розмірі та в строк, передбачений договором, що підтверджується банківськими документами банківською випискою по рахунку [PERSON] від 05.12.2016 року, платіжним дорученням № 1 [PERSON] до банку від 05.12.2016 року та квитанцією банку № 2697_4 від 05.12.2016 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на адресу відповідача ТОВ «Ремакс Істейт» направляв лист (вимога щодо виконання зобовязань за договором) від 27.12.2016 року, однак останній залишив дану вимогу без уваги. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували повне або часткове виконання відповідачем обовязку в частині повернення позики, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції 1_12 від 27.02.2017 року позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 8 000грн. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved