Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 21.08.2004 року в Мишківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 1, покликаючись на те, що між ними почали виникати непорозуміння та сварки через те, що в них різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, що призвело до розладу сімейних стосунків. Більше десяти місяців вони спільно не проживають і їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та настоює на розірванні шлюбу. Також позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач у підготовчому судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, згідний на розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 21.08.2004 року в Мишківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21.08.2004 року. Від спільного шлюбу сторони мають двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки, що призвели до розладу сімейних стосунків, більше десяти місяців сторони спільно не проживають і їхній шлюб носить формальний характер, сторони настоюють на розірванні шлюбу і не бажають миритися. Згідно з вимогами ст.24 СК України шлюб грунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Натомість сторонами зазначено, що перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, судом установлено, що між сторонами втрачено почуття поваги та любові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі наведеного,

Outcome: approved