Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Заступник військового прокурора Одеського гарнізону звернувся до суду в інтересах держави з позовною заявою про стягнення з [PERSON] витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 78793,03 гривень та витрат по сплаті судового збору. З позовної заяви вбачається, що на підставі наказу начальника Військової академії від 20.07.2017 року № 351 відповідача зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академії та на підставі наказу начальника Військової академії від 20.07.2017 року № 40-РС призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії від 28.08.2017 року № 183 відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 28 серпня 2017 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. У відповідності до вимог п. п. 15,16 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.08 №1153/2008, між МО України в особі ТВО Начальника Військової академії генерал- майором Гуляком О.В. та курсантом [PERSON] 20.07.2017 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. 25.04.2018 року Вченою радою академії, за результатами доповіді начальника факультету підготовки спеціалістів ракетно-артилерійського озброєння полковника Геворгяна Р.Г. прийнято рішення щодо відрахування курсанта [PERSON] з Військової академії (м. Одеса) через небажання осіннього продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 04.05.2018 року № 31-РС у відповідності до абзацу 2 пункту 3.1 та абзацу 7 пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 р. №490, [PERSON] відраховано з числа курсантів "через небажання продовжувати навчання". Відповідно до п.36 та п. 277 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 та п. 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, 04.05.2018 року розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з [PERSON] (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). 04.05.2018 року відповідача виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення. Виходячи з довідки - розрахунку від 04.05.2018 року № 1/55/461, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 78 793 гри. 06 коп. 04.05.2018 року між відповідачем та Військовою академією в особі ТВО Начальника Військової академії полковником Клят Ю.О . укладено Графік добровільного погашення розстроченої (відстроченої) заборгованості, згідно якого [PERSON] мав сплачувати заборгованість. У той же час, вказана заборгованість відповідно до Графіку не сплачувалась тобто заходів щодо погашення заборгованості [PERSON] не вживались. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] 78793,06 грн. відшкодування та 1921,00 грн. сплачених витрат на встановлення розміру збитку та судові витрати по справі. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06.05.2019 року, справу передано до Кілійського районного суду Одеської області. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до витягу із наказу № 351 від 20.07.2017 року «Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2017 році», [PERSON] зараховано з 20.07.2017 року курсантам першого курсу Військової академії денної форми навчання. Та приказом № 40-РС від 20.07.2017 грн. [PERSON] , з 20.07.2017 року призначено на посаду «курсант». Наказом № 183 від 28.08.2017 року [PERSON] з 28.08.2017 року поставлений на всі види забезпечення за курсантськими нормами, та встановлено посадовий оклад у розмірі 530 гривень. На підставі рапорту поданого курсантом [PERSON] від 29.03.2018 року, про відрахування його з навчання у Військовій академії м. Одеса, відповідно до абзацу 7 пункту 32 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, наказом №31-РС начальником Військової академії від 04.05.2018 року, відраховано з числа курсантів першого курсу [PERSON] через небажання продовжувати навчання та розірвано з ним контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. З контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, вбачається, що солдат [PERSON] взяв на себе зобов`язання проходити військову службу (навчання) у Військовій академії (м.Одеси) протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби та цим Контрактом. Також контрактом визначено, що [PERSON] зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову служби (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідно до витягу з наказу від 04.05.2018 року № 89 та довідки-розрахунку від 04 травня 2018 №1/55/461, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір заборгованості, а саме витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] у Військовій академії (м. Одеса) становить 78793,06 грн. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про оборону України», Законом України «Про Збройні Сили України», Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.08 №1153/2008, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Відповідно до п.1 «Положення про Міністерство оборони України», затвердженого указом Президентом України від 06 квітня 2011 року №406/2011, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Згідно з п.3 зазначеного Положення основним із завдань Міністерства оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. За змістом ст.ст.1 та 10 Закону України «Про оборону України», ст. 10 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, а органом державної влади на місцях є підпорядковані Міністру оборони командири з`єднань, частин, інших формувань. Міністерство оборони України, згідно рішення Конституційного Суду України №3-РП/99 від 08 квітня 1999 року, є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», та Статуту Військової академії (м.Одеса) академія входить до складу Збройних Сил України і підпорядкована Міністерству оборони України. Статтею 15 Закону України «Про Збройні Сили України» встановлено, що фінансування Збройних Сил України, в тому числі, і Військової академії, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 08 №1153/2008, контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. В разі відрахування через небажання продовжувати навчання, відраховані курсанти відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно п. п. 3, 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Військова академія є субєктом владних повноважень на місцях в системі Збройних Сил України, яка уповноважена центральним органом виконавчої влади - Міністерством оборони України виконувати повноваження по відшкодуванню вищезазначених витрат. При цьому, їх відшкодування повязано з проходженням та звільненням громадян з публічної служби. Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено обов`язок громадян, відрахованих з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовувати Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно п. 8 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Тому, надаючи виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, судом досліджено зміст ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України, за якими зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачів витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 78793,06 грн. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved