Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON], \~звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 03 квітня 2015 року позивачка перебувала на поминальному обіді в кафе «Аррована», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе,94. На наступний день вона відчула значне погіршення здоров'я: виникла тошнота, почалась рвота, розлад шлунку, температура досягла 39,2, тиск підвищився до 180/100 та виникла велика слабкість в організмі. На наступний день 04 квітня [PERSON] викликала швидку допомогу, та отруєння виявилось настільки сильним, що 06 квітня 2015року позивачка була госпіталізована в інфекційне відділення Вінницької центральної районної клінічної лікарні Вінницької області, в якій стаціонарно лікувалась до 14 квітня 2015 року з діагнозом гострий гастроентероколіт (гостра кишкова інфекція). Ще семеро осіб, крім позивачки, було госпіталізовано в інфекційне відділення ВЦРКЛ, які були присутні на поминальному обіді в кафе «Аррована», що підтверджується відповіддю Головного управління держсанепідслужби у Вінницькій області від 18 травня 2015року за №02/02-11/1256. Даний спалах групового гострого інфекційного захворювання в кафе «Аррована» був спричинений грубим порушенням санітарних норм відповідачем. Усі 68 осіб перед поминальним обідом мили руки на дворі, поливаючи один одному з крушки та без мила, що вказує на відсутність проточної води в кафе та являється грубим порушенням норм гігієни в закладах громадського харчування. До приготування їжі та обслуговування відвідувачів власником даного кафе залучались сторонні особи, які не являються працівниками даного закладу. Як вбачається із двох відповідей Держсанепідслужби, під час розслідування було становлено, що в мийному відділені з п'яти встановлених ванн для посуду на одній відсутній кран подачі води, а дві взагалі не обладнані. Під час лікування в інфекційному відділенні позивачкою були понесені матеріальні витрати, а квитанції які збереглись залишились лише на суму 1684 грн. 86 коп. Позивачка неодноразово зверталась до керівника кафе «Аррована» відшкодувати понесені нею матеріальні витрати пов'язані із лікуванням. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовляється, а на даний час взагалі не відповідає на телефонні дзвінки. З даного приводу, аби захистити свої права позивачка зверталась в Головне управління держсанепідслужби у Вінницькій області, в Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області, до Вінницької міської ради, в прокуратуру м. Вінниці та у Вінницьку Обласну Асоціацію споживачів. 29 липня 2015року Вінницькою обласною Асоціацією споживачів на ім'я відповідача була направлена претензія, на яку відповідач належним чином не відреагував та не надав відповіді. Враховуючи дані обставини та факти викладені [PERSON] в позовній заяві, позивач вважає, що відповідач по даній справі повинен відшкодувати їй матеріальну шкоду. Крім матеріальної шкоди, позивачці була завдана значна моральна шкода. Отруєння організму в її похилому віці призвело до морально-психологічного стресу. Курс лікування гострого кишкового захворювання припав на святкові дні «Великодня», від ситуації, яка виникла позивачка була позбавлена можливості повноцінного святкування, та ще по сьогоднішній день перебуває на дієті так як багатьох продуктів харчування не може споживати із-за наслідків перенесеної хвороби. Такі обставини, що виникли з протиправних дій відповідача, призвели до надмірного переживання та погіршення сну, та як наслідок моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків, що вимагають від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя. В подальшому збільшила позовні вимоги та визначає матеріальну шкоду у 3630 грн. , моральну шкоду визначає в 5000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] позов підтримали, позивачка суду пояснила, що 03 квітня 2015 року позивачка перебувала на поминальному обіді в кафе «Аррована», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе. За столом сиділа поруч з дітьми родини [PERSON]. На наступний день вона відчула значне погіршення здоров'я, в неї виникла тошнота, почалась рвота, розлад шлунку, підвищилася температура та тиск. На наступний день 04 квітня вона викликала швидку допомогу, але отруєння було настільки сильним, що 06 квітня 2015року позивачка була госпіталізована в інфекційне відділення Вінницької центральної районної клінічної лікарні Вінницької області, в якій стаціонарно лікувалась до 14 квітня 2015 року. Ще семеро осіб, крім позивачки, було також госпіталізовано в інфекційне відділення ВЦРКЛ. Всі ці особи перебували, як і позивачка на поминальному обіді в кафе «Аррована». За її скаргами було проведено перевірки та виявлено порушення санітарної гігієни в кафе. В наслідок перенесеного отруєння вона значною мірою витратилася на ліки, тому збільшила позовні вимоги, так як у січні 2016р. була змушена знову пройти лікування. Своє захворювання повязує з перенесеним у квітні 2015р. отруєнням. Матеріальну шкоду визначає у 3630 грн. за збільшенням позовних вимог. Моральну шкоду визначає в 5000 грн., так як перенесла біль, була змушена лікуватися, та в подальшому відчуває погіршення свого стану здоровя, що викликає значні незручності у її житті. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позов не визнали та суду показали, що кафе «Арована» є обладнаним туалетом та вмивальником, але про їх наявність люди, які перебували на поминальному обіді 03.04.2015р. персонал кафе не запитували, та мили руки на дворі з власної ініціативи. Зазначили, що проведеними перевірками в кафе не було виявлено жодного порушення, яке могло б привести до отруєння, тому вважають, що отруєння позивачка отримала не в кафе. Після проведення поминального обіду зі столу збирали їжу родичи померлого і отруєння могло бути викликано саме тим, що в подальшому було вжито продукцію, яка не зберігалася належним чином. Підтвердили, що родина відповідачки намагалися залагодити питання миром, пропонували відшкодування шкоди, але позивачка почала загрожувати їм, вимагала 5000 грн. і вони відмовилися від позасудового вирішення справи. В задоволенні позову просять відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку осіб, які беруть участь у справі, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач 03.04.2015 року перебувала на поминальному обіді в кафе «Аррована», що знаходиться за адресою: м. Вінниця вул. Немирівська шосе 64. 04 квітня [PERSON] було викликано швидку допомогу, про що свідчить запис в журналі викликів швидкої допомоги за №3229 від 04.04.2015р. (19-25год.) (а.с.80-81). 06 квітня 2015року позивачка була госпіталізована в інфекційне відділення Вінницької центральної районної клінічної лікарні Вінницької області, в якій стаціонарно лікувалась до 14 квітня 2015 року з діагнозом гострий гастроентероколіт (гостра кишкова інфекція), що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №182 (а.с.17-28). У доказ понесення витрат на лікування в квітні 2015р. позивачкою подано квитанції на загальну суму 1665,83 грн. (а.с.8), факт призначення ліків визначених у поданих суду квитанціях підтверджує медична карта №182. В підтвердження факту понесення витрат на лікування у січні 2016р. позивачкою подано додаткові квитанції (а.с.146) та надано копію медичної виписки за №6912 з діагнозом: Стеноз печінки з холіцестичним синдромом, функціональна шлункова дисперсія, епігастральний синдром та ін. (а.с.147) та виписку з медичної картки стаціонарного хворого №622 з діагнозом : ЖКК. Хронічний калькульозний холіцестіт в стадії загострення (а.с.148). Згідно поданих суду свідоцтва про державну реєстрацію ФОП [PERSON] зареєстрована ФОП за номером реєстраційного запису 2174000002005180 (а.с.132,131) та має право на здійснення послуг з надання громадського харчування. Місце здійснення діяльності ФОП [PERSON] кафе-бар «Аррована». За затвердженням головним державним лікарем Вінницького району переліком вказаний заклад має право на реалізацію 1 блюд, гарнірів, виробів з мяса, риби та ін. (а.с.129,130). Факт того, що поминальний обід 03.04.2015р. на якому була присутня позивачка здійснювався саме в кафе-бар «Аррована» сторонами не заперечується і в силу ст.61 ЦПК України доказування не потребує. Визначаючись щодо доведеності настання матеріального збитку в наслідок дій відповідачки, суд враховує, що згідно відповіді Головного управління держсанепідслужби у Вінницькій області від 18 травня 2015року за №02/02-11/1256, яким було проведено перевірку скарги позивачки було виявлено випадок групового захворювання та встановлено, що в продовж 06-08.04.2015р. в інфекційне відділення Вінницької ЦРЛ було госпіталізовано 8 осіб, в тому числі 5 дітей. Усі госпіталізовані 03.04.2015р. були присутні на поминальному обіді, який був організований в кафе «Аррована» в с. Вінницькі Хутори. Ймовірним фактором передач збудника інфекції були готові страви, які вживали захворілі під час поминального обіду 03.04.2015р. та 04.05.2015р. вдома (а.с.9). Визначаючись щодо часу отруєння позивачки, суд враховує, що позивачка 04.05.2015р. у родини [PERSON], діти яких було госпіталізовано до інфекційного відділення дома їжу не споживала. Той факт, що отруєння сталося під час споживання їжі в кафе «Аррована» підтвердили і допитані у суд свідки, [PERSON], [PERSON], які також перенесли харчове отруєння після перебування на поминальному обіді у даному кафе, але за допомогою до лікарні не зверталися. Обставину харчового отруєння позивачки підтверджують і надані суду медичні виписки про перебування позивачки на лікуванні в період з 06.04.2015р. по 14.04.2015р. Допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], суду показали, що після перебування на поминальному обіді вже дома відчували себе погано, була рвота, загальна слабкість, діарея. Як вбачається із двох відповідей Держсанепідслужби, під час розслідування було становлено, що в мийному відділені з п'яти встановлених ванн для посуду на одній відсутній кран подачі води, а дві взагалі не обладнані. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані\~нормамиЦивільного кодексу України та Закону України „Про захист прав споживачів". Так, згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України „Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Суду відповідачем не було надано жодного підтвердження сертифікації харчової продукції з якої було виготовлено їжу для поминального обіду від 03.04.2015р., також суду за його вимогою не було надано санітарні книжки працівників за період на 03.04.2015р. Частиною 1\~ст. 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно д ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За ухвалою суду стороною відповідача суду не було надано сертифікати якості на продукцію з якої було виготовлено страви на поминальний обід, та не надано доказу проходження санітарного огляду працівниками кафе станом на 03.04.2015р. Таким чином суд вважає встановленим факт харчового отруєння позивачки саме в наслідок вживання їжі поданої закладом кафе-бар «Аррована» на поминальному обіді 03.04.2015 р. За ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає доведеним настання шкоди у вигляді витрат позивачки на придбання ліків в період лікування від харчового отруєння, з 06.04.2015р. по 14.04.2016р. згідно поданих квитанцій на суму 1665,83 грн. На решту суми визначену позивачем в загальному розмірі 1684,86 грн., а саме на 19 грн.03 коп. докази не надані. Вказану суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача як відшкодування матеріальної шкоди. Щодо суми в 1945,60 грн. за збільшенням позовних вимог суд враховує, що суду не є поданими доказ того, що необхідність проведення лікування в січні 2016р. була зумовлена харчовим отруєнням яке було перенесено позивачкою в квітні 2015р., тому в задоволенні позову в частині даного стягнення слід відмовити та визначити суму остаточного відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1665,83 грн. Щодо стягнення моральної шкоди суд враховує, що у відповідності до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з вище викладеного суд вважає встановленим настання для позивачки моральної шкоди, що полягала у перенесеному фізичному болю, погіршенні стану здоровя, порушенні звичайного ритму життя, необхідності відновлення стану здоровя, що існував до порушення прав позивачки. Враховуючи характер порушення прав позивачки, наслідки для її стану здоровя, глибину фізичних та душевних страждань, та можливість відновлення стану, що існував до порушення, суд вважає, за необхідне визначити розмір моральної шкоди на суму 2500 грн. В решті стягнення моральної шкоди на суму 2500 грон. відмовити. За ст.82 ЦПК України суд вважає за необхідне в звязку зі звільненням позивачки від сплати судового збору стягнути з відповідача на користь держави судовий збір на суму 551,20 грн.

Outcome: approved