Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, Краснокутської районної державної адміністрації Харківської областіпро визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. При житті [PERSON] набула право на земельну частку ( пай ), що підтверджується виготовленим на її ім'я сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) Серії ХР № 002670. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її син, а батько позивача [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння майном матері. 05 травня 2016 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач звернулася до нотаріальної контори та отримала 14.03.2017 року Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку, що належала батькові на день відкриття спадщини. Окрім цього до складу спадкового майна уввійшло й права на земельну частку (пай) сертифікату на право на земельну частку ( пай ) Серії ХР № 002670, яке [PERSON] фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 002670, яке фактично успадкував її батько після смерті своєї матері [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Представник відповідача - Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської областів судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував. Тетя особа - приватний нотаріус Диканського нотаріального округу Шимка О.І. в судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №002670 [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «АФ «Промінь», що підтверджується відповіддю відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.11.2018 №503/115-18, з якої вбачається, що вказаний сертифікат знаходиться у відділі як не витребуваний. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Рябоконівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 08.04.2000 року [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «АФ «Промінь» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №002670 (довідки Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 13.11.2018 №308). Згідно ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Син спадкодавці, [PERSON], фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], шляхом вступу в управління та володіння особистим майном матері, відповідно до інструкції п.113 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в редакції 1994 року. Факт, що [PERSON] являється сином спадкодавці [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], копія якого мається в матеріалах справи. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області 04.05.2016 року. Після його смерті відкрилася спадщина до спадкового майна, якої ввійшло й право на земельну частку ( пай ) згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР №002670 (довідки Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 13.11.2018 №308), яке він фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється донькою спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та Витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копії яких маються в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори та та отримала 14.03.2017 року Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку, що належала батькові на день відкриття спадщини. Однак успадкувати право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 002399 в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Диканського нотаріального округу Шимки О.І. від 23 листопада 2018 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай). У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON], має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved