Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.01.1998 року. За час подружнього життя в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 07.06.2017 року Луцьким міськрайонним судом було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. На даний час [PERSON] досягнув повноліття. Покликаючись на викладені обставини, просить суд стягнути аліменти з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від спільного подружнього життя мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є повнолітніми та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 07.06.2017 року з [PERSON] в користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с. 3). Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, та того, що кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Враховуючи наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, однак він в судове засідання не з'явився, не надав суду заперечень проти позову. Суд приходить до висновку також, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved