Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання не являвся, для з'ясування його позиції щодо позову даним судом було направлено судове доручення про його допит до Корабєльного районного суду м. Миколаєва, яке не було виконано. В судові засідання, які призначалися на 21.06.2018р., 11.07.2018р., [PERSON], будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив. У зв'язку із цим, [PERSON] про розгляд справи був двічі повідомлений в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Представник відповідача - Виконавчого комітету Ренійської міської ради - позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації» позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі. Від третьої особи - Відділу реєстрації виконкому Ренійської міськради заперечень, додаткових заяв щодо позову не надходило. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія рішення Ренійського районного суду від 20.11.2012р.; копія інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.01.2015р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка, діюча через свого представника, просить скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], проведену на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 21.09.2011р., зазначивши, що у 2011р. було проведено приватизацію вищевказаного житла на ім'я [PERSON] Рішенням Ренійського районного суду від 20.11.2012р. приватизацію квартири [ADDRESS] було визнано недійсною, свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 21.09.2011р., видане на підставі розпорядження [NUMBER] від 21.09.2011р. Ренійського міського голови, згідно із яким квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], - визнано недійсним також. У зв'язку із необхідністю визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом та зняття його з реєстраційного обліку, після набрання вищевказаним судовим рішенням законної сили позивачка звернулася до Відділу реєстрації Виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області для вирішення питання про скасування державної реєстрації права власності, отриманого позивачем на підставі скасованого свідоцтва про право власності. 13.01.2015р. позивачці було надано інформацію з Реєстру прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно якої власником квартири в названому реєстрі рахується відповідач - [PERSON]. Ця обставина не відповідає дійсності, протиріччить судовому рішенню від 20.11.2012р., у зв'язку із чим, спричиняє негативні наслідки та ускладнення для позивачки. З урахуванням вищенаведеного, позивачка звернулася до суду із відповідними позовними вимогами, на задоволенні яких вона наполягає. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, знайшли своє належне підтвердження і підлягають задоволенню. Як було встановлено в судовому засіданні, рішенням Ренійського районного суду від 20.11.2012р. приватизацію квартири [ADDRESS] було визнано недійсною. Разом із цим недійсним було визнане і свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 21.09.2011р., видане на ім'я [PERSON] При зверненні позивачки до реєстраційного органу (третьої особи у справі) з'ясувалося, що відповідач [PERSON] до теперішнього часу рахується власником вищевказаної квартири, про що містяться відповідні відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Порядок проведення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна регламентується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 20.01.2005р. №2375/ІV (далі - Закон), а також Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, норми якого діють в тій частині, що не суперечить вимогам Закону. Згідно із ст. 9 Закону до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить у т.ч. забезпечення про ведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав та ін. Відповідно до ст. 12 Закону державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Згідно із ч. 2 вищевказаної статті Закону, записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. За ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Як передбачено ч. 2 ст. 24 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд може захистити права позивачки шляхом скасування державної реєстрації права власності, здійсненої на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 21.09.2011р., виданого на підставі розпорядження [NUMBER] від 21.09.2011р. Ренійського міського голови, згідно із яким квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (яке (свідоцтво) було за рішенням суду визнано недійсним) і приймає рішення про задоволення її позовних вимог.

Outcome: approved