Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

В липні 2018 року до Деражнянського районного суду Хмельницької області звернулися позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що [INFO] телевізійний канал «33 канал » на власному офіційному веб-сайті [INFO] y своєму проекті « Аграрний патруль » розмістив відеоролик під назвою «" [INFO]» в якому, починаючи з 9-ї хвилини висвітив інтерв`ю жительки с. Літки, депутата Новосілецької сільської ради сьомого скликання [PERSON] (далі-відповідач), яка своїми висловлюваннями звинувачувала діючого голову Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області [PERSON] та його брата, не конкретизуючи якого із них, у вчиненні корисливих злочинів. Позивачі також зазначили, що даний відеоролик транслювався також і на телебаченні на тому ж каналі, що нанесло шкоди честі, гідності та діловій репутації позивачів, у зв`язку з чим вони вимагають задовольнити їхні вимоги та визнати повідомлену відповідачем [PERSON] інформацію недостовірною та неправдивою та зобов`язати її спростувати в той же спосіб, в який вона була поширена із стягненням з неї моральної шкоди в сумі 1 грн. на користь кожного позивача. В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Відповідач та її представник позов визнали частково, пояснивши, що сама відповідач насправді не мала наміру завдавати моральної шкоди позивачам, повідомила телевізійному каналу відомості, які вважала достовірними. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом об`єктивно встановлено, що дійсно [INFO] телевізійний канал «33 канал » на власному офіційному веб-сайті [INFO] y своєму проекті « Аграрний патруль » розмістив відеоролик під назвою «" [INFO]» в якому, починаючи з 9-ї хвилини висвітив інтерв`ю жительки с. Літки, депутата Новосілецької сільської ради сьомого скликання [PERSON] (далі-відповідач), яка своїми висловлюваннями звинувачувала діючого голову Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області [PERSON] та його брата, не конкретизуючи якого із них, у вчиненні злочинів, зокрема, сказавши, що вони «розікрали, оце шо нам дали панелі, панелі перекриття зробили, остальне було продано на погріб на яблука, щебінь біля голови сільської ради біля дачі « Камаз », там не « Камаз », а там « МАН » називається, так саме мучка і біля його брата - пісок, стовби і той же самий щебінь. Замість того шоб метр лишньої дороги зробити, то вони ріши розікрасти собі додому...». Даний відеоролик транслювався також і на телебаченні на тому ж «33 каналі», [INFO] та [INFO] у вечірньому випуску близько 18 год. 00 хв., а також опублікований [INFO] на веб-сайті « YouTutе » ([INFO]). Як вбачається з матеріалів справи, в голови Новосілецької сільської ради [PERSON] дійсно є два рідних брати, [PERSON] та [PERSON] , які прописані та проживають в с.Літки, мають сім`ї, дітей, які ведуть законний спосіб життя. Родинні відносини братів підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та свідоцтвами про розірвання шлюбу матері [PERSON] . Так, оскільки в своєму інтерв`ю відповідач не ідентифікувала який саме із двох братів сільського голови «розікрав» будівельні матеріали, а тому слід вважати, що в даному випадку порушені права та законні інтереси обох братів, адже така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. З огляду на родинний зв`язок, у зв`язку з поширенням відповідачем даної недостовірної інформації, такої що вказує на «злочинні» діяння голови сільської ради та його братів по відношенню до жителів села Літки, а кожен із братів (позивачів) сільського голови вочевидь, враховуючи суспільний резонанс, зазнав негативного впливу суспільства, людського осуду, відношенню до них створився постійний тиск жителів села, сільської ради, знайомих, колег, керівництва, правоохоронних органів, що супроводжується постійними запитаннями, звинуваченнями, зневажливим ставленням оточуючих, що потребує постійних виправдовувань та пояснень позивачів. Дії відповідача створили для позивачів середовище надмірного стресового навантаження, безперервних переживань, що супроводжувалось погіршенням стану здоров`я, самопочуття, засмученістю, невпевненістю у завтрашньому дні, майбутньому сімейно благополуччі, роботі, працевлаштуванні та ін. Отже, вислови відповідача порушили особисті немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію сільського голови [PERSON] та обох його братів. Недостовірна та негативна стосовно голови сільської ради та його братів інформація, висловлена прилюдно [PERSON] , миттєво поширилась серед невизначеного кола осіб через телебачення, інтернет-мережу по всій Україні. В судовому засіданні було встановлено, що подібні обвинувачення відповідача стосовно дій і бездіяльності сільського голови та його братів, е безпідставними, не обґрунтованими, не підтверджені жодними доказами, тому не відповідають дійсності. Відповідач поширила недостовірну та негативну інформацію стосовно сільського голови та його братів [PERSON] та [PERSON] , чим порушила їхні особисті немайнові права, зганьбила їхню честь та гідність і ділову репутацію та завдала їм моральної шкоди, а також підірвала їх професійний авторитет. Поширенням такої інформації відповідач у своєму інтерв`ю охарактеризувала позивачів як злочинців та осіб, які не мають жодних моральних цінностей. Дана інформація, яку поширила відповідач абсолютно не відповідає дійсності, має характер наклепу, не є оціночним судженням, а отже підлягає спростуванню. Дії відповідача виразилися у негативному упередженому ставленні до сільського голови та його братів з боку осіб, які переглянули даний відеоролик. Звинувачення відповідача не містять жодного документального підтвердження вини сільського голови чи його братів у вчиненні неправомірних дій. Водночас, суд бере до уваги, що на противагу безпідставним звинуваченням відповідача про «розкрадання майна» позивачами було надано докази правомірності набуття щебеню та гранітного відсіву (зі слів відповідача - «мучка»), які були придбані братом сільського голови [PERSON] ще у 2016 році, що підтверджується відповідними квитанцією та накладною. Крім того, стовпи бетонні, які знаходяться у господарстві брата сільського голови - [PERSON] були одержані від жителя с.Літки, сусіда [PERSON] у період 2012 - 2013 року, а доставку цих стовпів здійснював рідний син відповідача [PERSON] за допомогою трактора, що свідчить про умисний характер висловів відповідача щодо позивачів. Вивчаючи факт розповсюдження недостовірної інформації відповідачем, суд звертає увагу на те, що у своєму інтерв`ю [PERSON] веде мову про недобудований дитячий садок у с. Літки, який знаходиться на балансі Хмельницької обласної ради, а його будівництво було призупинено ще у 2013 році не з вини сільського голови [PERSON] . Також, відповідач зауважила: «Замість того щоб метр лишньої дороги зробити, то вони рішили розікрасти собі додому...», що дійсно є наклепом та брехнею, яка не відповідає дійсності та немає жодного логічного чи документального підтвердження, оскільки тим самим відповідач [PERSON] бездоказово вказує на вчинення позивачами злочину, а саме крадіжки. Аналізуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що в результаті згаданих дій відповідача позивачам заподіяна дійсно моральна шкода, що виявилось у порушенні їхнього спокою, перебуванні у стані нервового напруження, втраті ділової репутації серед мешканців с. Літки, всієї Новосілецької сільської ради, до якої входять крім с. Новосілка ще с. Підлісне, громадян всього Деражнянського району та Хмельницької області, знайомих, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, необхідності докласти додаткових зусиль для відновлення рівня ділової репутації. В свою чергу, при вирішенні даного спору по суті суд керується положеннями ч.ч.1,2 п.4 ст.23 ЦК України, відповідно яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушеннняя її прав, яка, зокрема, полягає в приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, відповідно до п.п. 15,18 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові N 1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, яка порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передача по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікації та зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності, викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існує взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні, перекручені). Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у том засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь чи спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється в такий же спосіб, у який вона була поширена. Як вбачається з роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у п.п. 24 - 26 постанови N 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Крім того, позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Разом з тим, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Так, відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих позивачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на викладене, враховуючи те, що вислови відповідача порушили особисті немайнові права, завдали шкоди честі, гідності та діловій репутації позивачів, їх позовні вимоги підлягають задоволенню, визнання повідомленої відповідачем [PERSON] інформації недостовірною та неправдивою із зобов`язанням спростувати її в той же спосіб, в який вона була поширена із стягненням з відповідача символічного розміру моральної шкоди в сумі 1 грн. на користь кожного позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved