Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє адвокат [PERSON], звернувся в суд із позовом до Чернянської сільської ради Виноградівського району, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.06.2016 року померла його сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок в с.Черна по вул.Миру, 31 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по цій самій адресі. Після смерті сестри, позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на спадковий будинок в с.Черна по вул.Миру, 31 та земельну ділянку площею 0,1500 га по цій самій адресі, в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка та її представник подали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Вимоги заяви підтримують повністю та просять суд такі задоволити. Представником відповідача подано до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи, повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, заяв та клопотань не подавав. Розгляд справи проведено без його участі на підставі поданих доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 05.06.2016 року в м.Виноградів померла сестра позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №210818 від 06.06.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складалася з житлового будинку в с.Черна по вул.Миру, 31 Виноградівського району та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Черна по вул.Миру, 31. Заповіту за життя нею не залишено. Спадкоємцями до майна померлої є позивач та рідний брат позивача [PERSON], який подав у нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини, зареєстровану секретарем Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району за реєстровим №84. Чоловік спадкодавця, [PERSON], помер раніше своєї дружини. Інших спадкоємців першої черги на спадкове майно немає. З довідки виконавчого комітету Чернянської сільської ради Виноградівського району №469 від 17.06.2017 року, слідує, що згідно із записом в погосподарській книзі Чернянської сільської ради за 2011-2016 р.р. №1, особовий рахунок №0044-1 за [PERSON], яка померла 05.06.2016 року, значиться житловий будинок, який знаходиться по вул.Миру, 31 в с.Черна. Згідно довідки Чернянської сільської ради Виноградівського району №470 від 11.06.2016 року [PERSON] проводив похорони сестри [PERSON], яка померла 05.06.2016 року. Нещодавно позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті сестри, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до виготовленого БТІ технічного паспорту та довідки КП «Виноградівського районне БТІ» №372 від 10.06.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями в с.Черна, вул.Миру, 31 будівництвом завершений, рахується за [PERSON], яка померла 05.06.2016 року на підставі довідки Чернянської сільської ради №381 від 21.04.2016 року. Як вбачається з архівного витягу Чорнянської сільської ради народних депутатів Виноградівського району Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам від 24.12.1993 року, [PERSON], було передано у приватну власність безоплатно земельну ділянку по вул.Миру, 31 в с.Черна, розміром: біля будинку 0,18 га, за пелешковим мостом 0,14 га. Всього: 0,32 га. На вказану земельну ділянку була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та виготовлено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 03.06.2016 року. Але у звязку зі смертю [PERSON] не було зареєстровано земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та виготовлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яка розташована в с.Черна по вул.Миру, 31. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved