Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] та [PERSON] зазначають, що 16.06.2006 року померла їх мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняв але не оформив її чоловік, та батько позивачів, [PERSON], який помер 07.05.2009 року. За життя батьки заповіту не склали, тому вони є спадкоємцями за законом першої черги. Для оформлення спадщини позивачі звернулися до приватного нотаріуса Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області, проте їм було відмовлено у звязку із пропуском строку прийняття спадщини. Даний строк позивачі пропустили у звязку із незнанням того, що для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору встановлено строк 6 місяців, крім того важке матеріальне становище не давало змоги вчасно розпочати оформлення спадщини, тому [PERSON] та [PERSON] просять суд визначити їм додатковий 2-х місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, проте подали до суду заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Представник відповідача перший заступник селищного голови Летичівської селищної ОТГ [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті або за законом. В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, і відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд, в разі пропуску цього строку з поважної причини, може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] з причин юридичної необізнаності пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, за можливе вважати, що позивачі пропустили строк з поважної причини, а тому їм необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного, ст. ст. 1223,1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved