Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

В січні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0307 га, кадастровий номер: 4810400000:08:067:0016, розташовану в [ADDRESS] , у зв`язку з переходом до неї права власності на житловий будинок з надвірними спорудами. Ухвалою судді від 17.02.2021р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені строки для подачі заяв по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу без участі його представника. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку, укладений між нею та [PERSON] , який був посвідчений 11.05.2006 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі №2351 (а.с. 6). 19.04.2007р. право власності на будинок було зареєстроване за позивачкою в Первомайському МБТІ та записане в реєстрову книгу №13Д за реєстровим № 4448, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10). Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0307 га, кадастровий номер: 4810400000:08:067:0016, в [ADDRESS] , що підтверджується копіями будинкової книги, технічного плану на житловий будинок, довідки характеристики квартального комітету №39 м. Первомайська від 30.01.2021р. та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.01.2021р. №НВ-4810892752021 (а.с. 12-23). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК без номеру від 02.04.1994р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1041, [PERSON] , яка мешкала в [ADDRESS] , на підставі рішення №310 від 28.12.1993р. виконкому Первомайської міської Ради народних депутатів передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0311 га в межах території [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку (а.с. 11). Власниця вищевказаної земельної ділянки [PERSON] померла [INFO] в місті Первомайську Миколаївської області у віці 80 років, про що 14.04.2020 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №328, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 28-29). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63489315 від 09.02.2021р. і № 63486389 від 09.02.2021р., наданих Першою та Другою Первомайськими державними нотаріальними конторамиМиколаївської області, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , не заводилась (а.с. 30-34). Таким чином, на даний час позивач позбавлена можливості оформити право власності на вказану земельну ділянку, оскільки при укладанні договору купівлі-продажу вищевказаного будинку питання про перехід права власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння, вирішено не було. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року (що діяв на момент вининення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до ст. 381 ЦК Ураїни садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень". З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Тож за наведених підстав, судом може бути визнано за позивачкою право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0307 га, кадастровий номер: 4810400000:08:067:0016, яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1041 від 02 лютого 1994 року.

Outcome: approved