Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив визнати недійсною відмову приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій та зобовязання видати ПАТ 2ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу, за яким покупцем є [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову вказав, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2012 року задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили 19.02.2013 року. За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу домоволодіння № 8 по вул. Дунайській в м. Дніпропетровську для задоволення вимог за кредитним договором № DNU0GK00000169 від 29.03.2007 року. Позивач є іпотеко держателем предмету іпотеки. Власником домоволодіння є [PERSON] Для продажу домоволодіння позивачу необхідний правовстановлюючий документ, а саме: договір купівлі-продажу від 29.03.2007 року, за яким покупцем є [PERSON] і який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] оскільки позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу. Але відповідач відмовив у вчинені нотаріальних дій, мотивуючи тим, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відмовляючи у вчинені нотаріальних дій, відповідач посилається на ст. ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». Позивач не погоджується з відмовою у вчиненні нотаріальних дій, оскільки право позивача отримати дублікат такого документу випливає з рішення суду, де зазначено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» може укладати договори купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. А також вважає, що наявність у іпотекодержателя прав продажу предмета іпотеки дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу. Вважає, що ст. 53 Закону України «Про нотаріат» не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, але від нього надійшла заява в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, але від нього надійшла заява в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги не визнає, оскільки відповідно до ст. 53 закону України «Про нотаріат» дозволяє видачу дубліката у разі втрати документа. Відомості підтверджуючі втрату документа у нотаріуса відсутні. Тобто правовстановлюючий документ не був втрачений, а знаходиться у власника домоволодіння [PERSON] Тому, позивачу слід звернутися до власника домоволодіння та витребувати правовстановлюючий документ. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У судовому засіданні встановлено, що 29.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNU0GK00000169, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 59640 доларів США з оплатою відсотків у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 29.03.2027 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № DNUGK00000169, відповідно до умов якого [PERSON]. надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 53,40 кв.м., який розташований за адресою6 м. Дніпропетровськ, вул. Дунайська, буд. 8. Згідно із частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»,\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частиною першою статті 33\~ та статтею\~39 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Положеннями ст. 38 \~Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки та передбачено порядок продажу предмета іпотеки іпотекодержателем. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2012 року, були задоволенні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNU0GK00000169 від 29.03.2007 року в розмірі 91243,01 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки домоволодіння, загальною площею 53,40 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. дунайська, буд. 8, що належить на праві власності [PERSON] та встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме:шляхом продажу даного домоволодіння іпотекодержателем ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням договору купівлі-продажу з будь-якою третьою особою покупцем, а також надати ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідну документацію для здійснення продажу такого майна. Дане рішення набрало чинності 15.02.2013 року (а.с. 3-5). Згідно даного рішення, договір іпотеки пройшов процедуру нотаріального посвідчення, а відомості щодо обтяження вказаного майна іпотекою були внесені до державного реєстру іпотек № 11873022. Судом також встановлено, що на момент передачі вказаного майна в іпотеку власником майна була [PERSON], право власності якого зареєстровано у встановленому порядку у Реєстрі прав власності. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, іпотекодержатель ПАТ КБ "Приватбанк" на підставі вищевказаного судового рішення має право вчиняти певні дії та мати певні права, необхідні для продажу предмету іпотеки від свого імені, враховуючи, що посвідчення таких договорів відбувається згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5\~від 22.02.2012 року, та зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), за умови надання нотаріусу пакету необхідних документів. Відповідно до підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі - продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти,дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі( поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі - продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє таку нотаріальну дію, як видача дублікату нотаріального документу, що зберігається у справах нотаріуса. Відповідно до ст. 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого або зіпсованого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу, за яким покупцем є [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], про те, позивач отримав розяснення від 08.07.2014 року за № 151/01-16, згідно якої у видачі дублікату договору купівлі-продажу нерухомого майна було відмовлено з посиланням на положення ст.ст. 8, 49, 53 Закону України «Про нотаріат» які передбачають видачу дублікату лише особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялася ця нотаріальна дія.( а.с.6). Відповідно до ст. 49 Закону України перелік підстав для відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій є вичерпним і встановлюється Законом України «Про нотаріат». Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з підстав, що дублікат видається у разі втрати або зіпсування документа на імя осіб за дорученням яких або щодо яких вчинилися нотаріальні дії, а відповідач не входить до числа таких осіб та не є стороною договору купівлі-продажу, не передбачена Законом України «Про нотаріат». Отже, відмова відповідача є незаконною. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у вчинені нотаріальних дій та зобовязати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] видати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу домоволодіння, загальною площею 53,40 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. дунайська, буд. 8, за яким покупцем є [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved