Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним. 27 липня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входять грошові вклади, що знаходяться на зберіганні у ЗОБ ПАТ «Державний ощадний банк України». За життя мати позивача [PERSON]Ю не залишила заповіт. Інших спадкоємців після смерті матері за законом немає. Позивач пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини через свою хворобу. Вважає, що пропустила строк з поважних причин, тому посилаючись на вказані обставини та на вимоги ст. ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці після набрання рішенням суду законної сили. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, пояснила суду, що позивач одразу після смерті матері не зверталась до нотаріальної контори про прийняття спадщини за релігійними переконаннями, у наступному не звернулась у звязку з погіршенням стану свого здоровя, оскільки є інвалідом та перебувала на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. Крім того, зазначила, що грошові вклади, які належали її матері та знаходяться на зберіганні у ЗОБ ПАТ «Державний ощадний банк України», їй необхідні для придбання ліків. Зауважила, що вона пропустила строк на прийняття спадщини всього на півтора місяці. Просила позов задовольнити. Від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких представник просив розглянути справу за його відсутності. В запереченнях зазначив, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Просив у позові відмовити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів та з урахуванням наданих ним заперечень проти позову. Представник третьої особи Третьої Запорізької державної нотаріальної конториу судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся судом належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 27 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 333280, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28 липня 2015 року, актовий запис № 5314. Відповідно до довідки Центру обслуговування абонентів МКП «Основаніє» від 15.03.2016 р. № 3912, [PERSON] була зареєстрована одна за адресою [ADDRESS] (арк. справи 11). 25 липня 2001 року помер [PERSON] - чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 174024, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції 25 липня 2001 року, актовий запис № 6587 (арк. справи 6). Родинні відносини позивача з померлими батьками підтверджуються свідоцтвом про її народження серії ЯЛ №107029 від 08.05.1957 року виданого Березівським РАЦС Одеської області, актовий запис №83 (арк.. справи 7). 03 листопада 1979 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим будинком урочистих подій м. Запоріжжя, актовий запис № 3622 (арк. справи 8). Внаслідок укладення шлюбу дружина змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входять грошові вклади, що знаходяться на зберіганні у ЗОБ ПАТ «Державний ощадний банк України». 17 березня 2016 р. [PERSON] з метою оформлення своїх спадкових прав звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади. 17 березня 2016 р. постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений (арк. справи 14). Інших спадкоємців за законом або за заповітом після смерті [PERSON] в судовому засіданні не встановлено, внаслідок чого відповідачем за даним позовом є Запорізька міська рада. Положеннями ст. 1217, ч.ч. 1-2 ст.\~1220 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 2\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). За правилами\~ст. 1272 ЦК України, \~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3\~ст. 1272 ЦК України\~передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що до нотаріальної контори протягом шести місяців із заявою про прийняття спадщини позивач не зверталася, документи про те, що на час смерті матері позивач разом з нею проживала в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з витягу з історії хвороби № 457 ННМЦ «Університетська клініка «Басейнова лікарня»» позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 13 січня 2016 року по 09 лютого 2016 року. Крім того, відповідно до довідки МСЕК від 18 червня 2014 року вона є інвалідом третьої групи (арк. справи 12-13). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24\~Постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 року №6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачем було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вона через релігійні переконання, хворобу та похилий вік своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із такою заявою, що, на переконання суду, свідчить про наявність обєктивних складнощів в позивача для прийняття спадщини, з огляду на що заперечення відповідача проти позову суд вважає непереконливими. Також суд враховує і те, що після спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини до моменту звернення позивача до суду пройшов невеликий проміжок часу. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, тому в даному випадку буде законним та справедливим визначення позивачеві додаткового строку на прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved