Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 08.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №311. Від зазначеного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.10.2010 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис №718. З березня 2015 року відповідач переїхав жити окремо від позивача. З цього часу сторони подружнє життя та спільне господарство не ведуть. На теперішній час порозуміння між сторонами не знайдено, сімейні відносини не відновлені. Спорів щодо поділу спільного нажитого майна між ними немає. Після розірвання шлюбу позивач просить суд залишити їй прізвище - «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області від 05.07.2017 року, [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, з огляду на що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації - газету "Часопис Донеччина" від 06.10.2017 року (стор.3). Враховуючи наведене, відповідно до ухвали від 13.10.2017 року, судом прийнято рішення розглядати справу заочно, на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених вимог, з огляду на викладене нижче. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України), позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 08.08.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №311. (а.с.11). Враховуючи відсутність з боку обох сторін заперечень проти задоволення позову, небажання подружжя зберегти шлюб, відсутність спору відносно виховання та мешкання неповнолітньої дитини,майнового спору, а також, спору про поділ сумісного майна, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Наведене свідчить про право позивача після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved