Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до суду, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини із всіх видів заробітку відповідача, але не менше як по третині прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В позові зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19.11.2013 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї і перебуває на її утриманні і вихованні. З відповідачем вони не проживають з лютого 2015 року, коштів на утримання в добровільному порядку відповідач не надає. Відповідач є здоровим, інших утриманців не має, може працювати і сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому просить стягувати з останнього аліменти у примусовому порядку. Позивачка до суду не з'явилася. До суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча повідомлявся. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.2013 року від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про одруження сторін та копією свідоцтва про народження дочки. Із матеріалів справи вбачається, що сторони спільно не проживають, коштів на утримання дочки [PERSON] відповідач не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 181 ч.3, 184 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України ,,Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оскільки відповідач є батьком дитини, неналежним чином виконує свої обов'язки по її утриманню, він є працездатним, має можливість сплачувати аліменти, інших утриманців немає, то суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дочки. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому виходячи із викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати із відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 180,182,183,184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved