Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

До Ізяславського районного суду звернулася адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] із позовом до Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Адамрвич. Позовну заяву обгрунтовує тим, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 117532 [PERSON] на підставі розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації від 17.07.2009 року № 432/2009 є власником земельної ділянки, площею 1, 12 га, що розташована на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Співвласниками земельної ділянки є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки земельна ділянка не відповідає фактичному розташуванню, один кадастровий номер присвоєний двом земельним ділянкам із різними розташуваннями, тому адвокат в інтересах позивача просить визнати недійсними та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 117532, виданого на імя [PERSON], та виключити відомості щодо державної реєстрації. Позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять задовольнити. Подали до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просять визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 117532, виданого на імя [PERSON], та виключити відомості щодо державної реєстрації. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду письмову заяву про слухання справи у їх відсутності. Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Від Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшло заперечення на позов, в якому зазначає, що Головне Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не може бути відповідачем за даним позовом, оскільки не є належним розпорядником даних земельних ділянок. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 117532 [PERSON] на підставі розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації від 17.07.2009 року № 432/2009 є власником земельної ділянки, площею 1, 12 га, що розташована на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822181300:03:015:0122. В даному державному акті зазначено список співвласників земельної ділянки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до архівної довідки Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області від 18.08.2017 року в списку нромадян, яким виділяються земельні частки (паї) із земель Борисівської сільської ради, під № 1 значиться [PERSON], свідоцтво про право на спадщину від 23.01.2009 року, реєстр № 263, серія № свідоцтва ВМВ № 865387, № ділянки 530, площа га 1/5 1, 29. Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори 23.01.2009 року, спадкоємцем 1/5 (однієї пятої) частки майна [PERSON], яка померла 10 жовтня 2007 року, є її дочка [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори 23.01.2009 року, спадкоємцем 1/5 (однієї пятої) частки майна [PERSON], яка померла 10 жовтня 2007 року, є її син [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ № 221828, виданого Борисівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] помер 12 листопада 2013 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори 23.01.2009 року, спадкоємцем 1/5 (однієї пятої) частки майна [PERSON], яка померла 10 жовтня 2007 року, є її дочка [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори 23.01.2009 року, спадкоємцем 1/5 (однієї пятої) частки майна [PERSON], яка померла 10 жовтня 2007 року, є її дочка [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори 27.05.2009 року, спадкоємцем 1/5 (однієї пятої) частки майна [PERSON], яка померла 10 жовтня 2007 року, є її син [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 27.09.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» на праві оренди користується земельною ділянкою площею 1,1247 га, що належить на праві власності [PERSON], та знаходиться на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки - 6822181300:03:015:0122. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 117532, виданий на імя [PERSON] на підставі розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації від 17.07.2009 року № 432/2009, площею 1, 12 га, що розташована на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822181300:03:015:0122, не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст.ст. 25, 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію. Частиною 1 статті 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися, як зазначені розпорядження (рішення), на підставі яких видано відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки, так і самі державні акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повній мірі.

Outcome: approved