Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в смт. Більмак, Більмацького району, Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач являючись спадкоємцем за законом не може оформити свої спадкові права через відсутність витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON], це пов'язано із тим, що на момент реєстрації державного акту про право власності на вказану земельну ділянку поземельна книга не відкривалась. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові, відповідач надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі його представника, повідомив, що заперечень проти позову не має. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.11.2003 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 265484 виданого 06.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції в Запорізької області (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина зокрема у вигляді земельної ділянки площею 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в смт Більмак, Більмацького району, Запорізької області, яка належала померлій, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 № 3045 виданого Куйбишевською селищною радою народних депутатів Куйбишевського району, Запорізької області 15.05.1997 року на підставі рішення виконкому Куйбишевськї селищної ради № 40 від 13.03.1997 року (а.с.7). Являючись спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-АГ № 886909 від 25.02.1969 року (а.с.50), позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини згідно якої нотаріусом була заведена спадкова справа № 88/2017 (а.с.24-25). Позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 24, смт. Більмак, Більмацького району, Запорізької області (а.с.47), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,26 га, позивачу було відмовлено, оскільки він не надав витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, яка є об'єктом спадкування, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 12.12.2017 року (а.с.10). Відсутність витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] площею 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в смт. Більмак, Більмацького району, Запорізької області, пов'язана із тим, що на момент реєстрації державного акту про право власності на зазначену земельну ділянку поземельна книга не відкривалась, про що свідчить лист Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Відділ у Більмацькому районі № 59/161-18 від 24.01.2018 року (а.с.11). Відповідно до змісту ст.ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1268, 1296 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.3 ст. 200, ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних прав. Відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", з урахуванням того, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved