Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити її матір, [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо неї, неповнолітньої [PERSON], [INFO], призначити її піклувальником [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Батьками позивача, [PERSON], являються [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер її батько, з яким позивач проживала за рішенням Оріхівського районного суду від 19.12.2003 року. Матір [PERSON] тривалий час не виконує свої материнські обов'язки щодо неї: не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування і взагалі не спілкується. В судовому засіданні позивач та її представник на позовних вимогах наполягали, просили позов задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши власноручно написану та посвідчену секретарем виконкому Комишуваської селищної ради заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, так як з позовними вимогами згодна (а.с. 49). Представник Ради опіки та піклування виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Ковш І.В. в судовому засіданні проти позову не заперечує та вважає, що в інтересах дитини необхідно позбавити відповідача батьківських прав. Представник Служби у справах дітей Оріхівської райдержадміністрації Веселий В.В. також вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] та призначити опікуном [PERSON] [PERSON] підтримує позов в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відтак, пред'являючи позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, позивач повинен довести, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, так як ухилення від виконання юридичного обов'язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України передбачено виключний перелік підстав позбавлення особи батьківських прав, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у разі, якщо вона (він): 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 постанови). Судом встановлені наступні обставини справи. Позивач, [PERSON], являється донькою відповідача, [PERSON], і [PERSON], що підтверджено повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 19.12.2003 року було визначено місце проживання [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] (а.с. 14). [INFO] [PERSON] помер, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Служба у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області вважає за доцільне призначити піклувальником на неповнолітньою [PERSON], [INFO], її тітку, [PERSON], [INFO], відповідно до висновку від 08.02.2014 року (а.с. 25-27). [PERSON] за місцем роботи (Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №166 «Ракета») характеризується позитивно: має авторитет серед колег, батьків, дітей, відповідає високим етичним, культурним вимогам, її високі моральні якості є зразком для наслідування (а.с. 24) та має достатній заробіток (а.с. 23). В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] самоусунулася від виховання доньки, адже ніхто не чинить їй перешкод у спілкуванні з [PERSON] Відповідно до ч.5 ст.19 СК України Орган опіки та піклування, участь якого є обов'язковою при розгляді справ даної категорії, подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Ради опіки та піклування виконкому Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 28.01.2014 року, [PERSON], [INFO], являється турботливою матірю по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] Спиртними напоями не зловживає, в нетверезому стані помічена не була. Разом з тим, відносно до своєї неповнолітньої доньки [PERSON] [PERSON] ставиться безвідповідально, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с. 17). Крім того, відповідно до п.9 Конвенції про права дитини, ратифікованої в Україні постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року N 789-XII, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, дослідивши вищевказані докази у справі у їх сукупності, дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] є доцільним. Відповідно до ч.1 ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, згідно ч.1 ст.244 СК України. [PERSON] як в позові (а.с. 1-4), так і в судовому засіданні підтвердила своє бажання, щоб [PERSON] була призначена її піклувальником. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, так як остання зобов'язана, згідно ст.180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір по справі, в сумі 243,6 грн. за позовні вимоги немайнового характеру - позбавлення батьківських прав і призначення піклувальника та 243,6 грн. за позовні вимоги майнового характеру - стягнення аліментів, так як ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved