Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги просила задовольнити на підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180, 183 Сімейного кодексу України. В судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Завлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився. Надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки не має. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч.4 ЦПК України). Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. У судовому засіданні встановлено, що 23.12.2000 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що підтверджеється свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.2000 (а.с.3). Мають спільну з відповідачем доньку- [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) (а.с.3). Відповідач проживає окремо, всі батьківські обов`язки з себе зняв та не бажає добровільно надавати допомогу на утримання доньки. Дитина проживає з матір'ю. Відповідач працює бригадиром у ТОВ "Новомосковська трикотажна фабрика" та має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved