Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про звільнення мана з-під арешту. В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] та є бабусею позивача, на праві приватної власності належав будинок [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину, оскільки [INFO] померла. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , коли з`ясувалось, що на будинок [ADDRESS] накладений арешт постановою від 01.06.2011 Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ. З відповіді Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГУЮ у Кіровоградській області вбачається, що на виконанні перебувало провадження по виконанню судового наказу № 2н-4819/11 від 15.01.2012, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» боргу в розмірі 907,10 грн. Просить зняти арешт накладений на будинок [ADDRESS] . Відповідач подав відзив, в якому вимоги не визнав. В обґрунтування зазначив, що на адресу відповідача не надходило постанови про закінчення виконавчого провадження, арешт знятий не був, тому є підстави вважати, що виконавче провадження не закінчене та підлягає примусовому виконанню. Позивач надала відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є бабою позивача, на праві приватної власності належав будинок [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Мати позивача [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину, оскільки [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , але з`ясувалось, що на будинок [ADDRESS] накладений арешт постановою від 01.06.2011 Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, що підтверджується витягом з єдиного реєстру заборон. З відповіді Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГУЮ у Кіровоградській області вбачається, що на виконанні перебувало провадження по виконанню судового наказу № 2н-4819/11 від 15.01.2012, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» боргу в розмірі 907,10 грн. виконавче провадження знищено. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Постановою пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (надалі - Постанова Пленуму) в абзаці 24 пункту 24 зазначено: «Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). [PERSON] як спадкоємець, не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку із перебуванням спадкового майна під арештом, чим порушуються її права згідно ст. 1297 ЦК України щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та законного оформлення права власності на рухоме і нерухоме майно. Доводи відповідача про те, що виконавче провадження не закінчено та наказ підлягає примусовому виконанню не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки виконавче провадження по виконанню судового наказу № 2н-4819/11 від 15.01.2012, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» боргу в розмірі 907,10 грн. завершено на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» Пунктом 2 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла станом на 2012 рік) передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (в редакції станом на 2012 рік). Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи у суді відсутні підстави для збереження обтяжень на зазначене майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved