Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом в якому просила усунути відповідачку від права спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON] який помер [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON], що проживала за адресою: [ADDRESS]. Останньою за життя заповіту складено не було. Після її смерті за законом спадщина перейшла до її синів які проживали з нею разом, а саме [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Останній мав доньку [PERSON], що проживає в місті Запоріжжя. [INFO] помер [PERSON], який не мав своїх власних дітей та був одинокий. Померлі [PERSON] та [PERSON] заповіту за життя не склали. Позивачка [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцями вважає, що має право на спадкування за законом в першу чергу та у встановлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім неї до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася також донька померлого [PERSON], [PERSON] яка з батьком не проживала та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За життя батька відповідачка жодного разу не провідувала, відносини між ними не підтримувались. У 2012 році [PERSON] тяжко захворів на туберкульоз і через тяжку хворобу був у безпорадному стані, потребував постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. Позивачка та [PERSON] неодноразово проси [PERSON] врахувати стан здоров'я батька та відновити відносини, зважаючи і те, що разом з відповідачкою було б легше доглядати [PERSON] Враховуючи, тривале, ухилення [PERSON] від надання допомоги батькові, позивачка була вимушена позичати грошові кошти на ліки та достатнє харчування для [PERSON] Також [PERSON] вказує, що вона особисто доставляла на лікування тяжко хворого батька відповідачки, потребував сторонньої допомоги та поховання своїх двоюрідних братів здійснила за власні кошти. Вважає, що відповідачка, яка більше ніж 10 років не піклувалася про свого батька, не відвідувала його, ухилявся від надання йому допомоги, яку той потребував, не приймала участі а ні при житті свого батька, а ні при похованні, повинна бути усунена від права на спадкування. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що ніхто не звертався до відповідачки з приводу того, що [PERSON] необхідна матеріальна допомога, що у відповідачки взагалі не було можливості надавати таку допомогу, і крім того, що спадкодавець взагалі не потребував такої допомоги. Тому просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши доводи позивачки її представника, представника відповідачки, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була рідною тіткою позивачки, що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серія [NUMBER], яке видане Любахівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, 14.02.2012 року. [INFO] помер [PERSON], який був рідним сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження останнього, серія [NUMBER], яке видане Любахівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, 18.04.1962 року та свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], яке видане Любахівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, 04.01.2013 року. [INFO] помер [PERSON], який був рідним сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження останнього, серія [NUMBER], яке видане Любахівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, 08.05.1964 року та свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], яке видане Любахівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, [INFO]. [PERSON] не мав своїх власних дітей та був одинокий. Відповідно до інформації наданої Володимирецькою протитуберкульозною лікарнею від 25.06.2013 р. № 113, [PERSON] особисто доставляла на лікування тяжко хворого [PERSON], який самостійно не міг пересуватись, потребував сторонньої допомоги. А також забирала тіло покійного [PERSON], з Володимирецької протитуберкульозної лікарні. Згідно довідки виданої виконкомом Любахівської сільської ради №647 від 19.05.2013 року, позивачка особисто здійснила поховання своїх двоюрідних братів [PERSON] та [PERSON] Померлий [PERSON] є рідним батьком відповідачки [PERSON] що підтверджується копією свідоцтв про народження серія [NUMBER], яке видане Смідинською сільською радою Стражівського району Волинської області, 11.10.1984 року, копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER], яке видане Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 14.10.2005 року. Після його смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається зі довідки №42/01-14 від 22.01.2014 року, яка видана Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою Рівненської області, після смерті [PERSON] в шестимісячний строк звернулися до Володимирецької районної державної нотаріальної контори Рівненської області з заявою про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] перед смертю хворів, знаходився у безпорадному стані зумовленому його хворобою, що підтверджується інформацією наданою Володимирецькою протитуберкульозною лікарнею від 25.06.2013 р. № 113. Позивачка [PERSON] свої обов'язки виконувала належним чином, піклувалась про свого брата, здійснювала постійний догляд за ним. Цей факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] які зазначили, що вони були сусідами спадкодавця, він мешкав в будинку за адресою: [ADDRESS], хворів на туберкульоз з часом стан його погіршився і він взагалі не міг сам себе обслуговувати і весь цей час за ним доглядала його племінниця [PERSON] Вони зазначили, що також допомагали сусіди, але їх допомога була періодична, а весь час за ним доглядала саме [PERSON], вона і готувала йому, і прибирала, оскільки самостійно він себе обслуговувати не міг. Скаржилась, що донька спадкодавця не відвідує його, не цікавиться його життям. Також в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він також інколи допомагав позивачці доглядати за померлим [PERSON], допомагав відвозити його в лікарню. Вказав, що відповідачці [PERSON] повідомляли перший раз, що її батько [PERSON] тяжко хворіє, а другий раз повідомляли, що батько помер. Відповідачка на це не реагувала та жодного разу не приїздила і не надавала ніякої допомоги своєму батькові. Суд звертає увагу на те, що [PERSON] через свою сестру звертався за допомогою до відповідачки не матеріально, а саме за допомогою доглядати батька, оскільки він перебува у безпорадному стані. Цими показами і спростовуються посилання відповідачки та представника відповідачки на те, що [PERSON] не були відомі будь-які обставини, що батько потребує сторонньої допомоги, а також те, що у батька не було телефону і їй ніхто не повідомляв, що батько перебуває у безпорадному стані. Також те, що на її думку, батько [PERSON] не потребував іншої допомоги, оскільки вів особисте господарство Викладені обставини в запереченні спростовуються дослідженими доказами в судовому засіданні та поясненнями свідків. Разом з тим, належних та достовірних доказів на підтвердження вказаних обставин, відповідачка та представник відповідачки суду не надали. Як вбачається в самих запереченнях наданих представником відповідачки, що ще малолітньою [PERSON] виїхала проживати в м.Запоріжжя, батька практично не пам'ятає ніразу з ним не зустрічалася не приїздила до нього та не підтримувала з ним жодних відноси. Представник відповідачки не заперечувала проти того, що похаванням [PERSON] та [PERSON] займалася позивачка. Відповідно до вимог ч.3 ст.1224 ЦК України - не мають права на спадкування за законом батьки усиновлювач та повнолітні діти /усиновлені/ а також інші особи, які ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. За рішенням суду, відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Ці правила стосуються всіх спадкоємців за законом, зокрема, й тих, які відповідно до закону не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Вимоги про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлено особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з позовом про одержання права на спадкування. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Так, згідно ч.1-5 ст.1224 ЦК України є два види усунення від права на спадкування, а саме: 1. Усунення, яке відбувається автоматично в силу закону та не потребує судового рішення про усунення від права на спадкування. Випадки цього виду усунення закон визначає у ч.1 та 2 ст.1224 ЦК України - за негативні дії щодо спадкодавця; у ч.3 ст.1224 ЦК України - за невиконання обов'язків щодо спадкодавця, в тому числі при підтвердженні певної обставини судом; у ч.4 ст.1224 ЦК України - через відміну певного правового статусу по відношенню до спадкодавця. 2. Усунення, яке відбувається в силу судового рішення про усунення від права на спадкування за законом (ч.5 ст.1224 ЦК України). Правовою підставою для застосування судом ч.5 ст.1224 ЦК України є сукупність таких обставин: 1. Спадкоємець за законом ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві. 2. Спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. 3. Спадкодавець потребував допомоги. Для задоволення позовної заяви необхідно встановити дані обставини відносно кожного із спадкодавців та відповідача. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу. Даною нормою чітко встановлено, що суб'єкти наступної черги спадкоємців одержують право на спадкування у разі усунення від права на спадкування суб'єктів попередньої черги. Таким чином, суб'єктам наступної черги спадкоємців і належить право вимоги (право позову) про усунення від права спадкування. Дане право не виникає автоматично, а за певних умов, які передбачені ч.5 ст.1224 ЦК України, ч.2 ст.1259 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При цьому слід виділити дві форми реалізації права на позов спадкоємця наступної черги: 1. Шляхом позовної вимоги про одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування (за наявності умов ч.2 ст.1259 ЦК України). 2. Шляхом позовної вимоги про одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, разом із позовною вимогою про усунення від права на спадкування за законом суб'єкта попередньої черги спадкоємців (за одночасної наявності умов ч.2 ст.1259 та ч.5 ст.1224 ЦК України). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] має право на спадкування після померлого [PERSON], як спадкоємиця ІІІ черги, проте як особа, яка тривалий час опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, суд вважає, що вона має право на спадкування. При цьому, враховуючи те, що спадкоємиця І черги донька померлого - [PERSON] ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через свій стан здоров'я потребував такої допомоги, суд вважає, що її необхідно усунути від права на спадкування за законом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь позивачки, то понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved