Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визначити за [PERSON] ідеальну частку в праві власності на домоволодіння по [ADDRESS], в розмірі 23/100 житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими спорудами та побудовами. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідачів матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2014 року у справі № 590/1329/14-ц визнано недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу 9/50 часток домоволодіння по [ADDRESS], що був укладений 03 січня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом ММНО Яковлевою Н.П. за № 19, визнавши за [PERSON] право власності на 9-50 часток домоволодіння по [ADDRESS]. рішенням виконкому Центрального району миколаївської міської ради № 75 від 18 січня 2001 року громадянину [PERSON] оформлено житлову прибудову за літ. "А", навіс, гараж та сарай, у зв'язку з чим змінилися ідеальні частки співвласників домоволодіння: [PERSON] - 47/100 часток; [PERSON] - 23/100 часток; [PERSON] - 30/100 часток. На підставі вищевикладеного ідеальна частка домоволодіння по [ADDRESS] 9/50 часток змінилась на 23/100 часток, яка належала [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 03 січня 2003 року. Отже, власник ідеальної частки на 23/100 часток домоволодіння по [ADDRESS] являється [PERSON], яка згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2014 року у справі № 590/1329/14-ц є власником 9/50 часток домоволодіння по [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦП України, виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності визначено в ч. 1 ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватись і розпоряджатись належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved