Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Топорівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. С. Бандери,11 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 06.07.1988 року головою колгоспного двору за адресою - вул. [PERSON] (Радянська), 11 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області був її батько [PERSON]. 31.08.1993 року [PERSON] помер. За життя померлий заповіту не вчиняв. На момент смерті батька з ним у вказаному господарстві проживала його дочка, рідна сестра позивачки, - [PERSON], яка фактично прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON], стала власником вищезгаданого житлового будинку. Однак, свої права [PERSON] юридично не оформила. 21.02.2015 року [PERSON] померла. Згідно заповіту, [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці [PERSON] В строк, передбачений ст.1270 ЦК України, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] з приводу оформлення спадщини. Постановою нотаріуса від 30.10.2016 р. їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності її померлої рідної сестри [PERSON] на житловий будинок по вул. С.Бандери,11 в с. Топорівці Городенківського району. Згідно звіту про оцінку житлового будинку, що знаходиться по вул. С.Бандери,11 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області ринкова вартість будинку становить 43129,00 грн. Сторони, їх представники - в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка зазначила, що позов підтримує, позовні вимоги просить задовольнити, Топорівська сільська рада не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] до Топорівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06 липня 1988 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Топорівці по вул. Радянська,11, дійсно належать на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 110 від 08 червня 1988 р. Довідкою № 597, виданою виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 25.08.2016 р. стверджується, що головою колгоспного двору в с. Топорівці по вул. (Радянська) [PERSON],11 був [PERSON], який помер 31.08.1993 року. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 586, виданою 25.08.2016 р. виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що згідно погосподарської книги № 9-10 за 1991-1995 роки особовий рахунок № 414 станом на 15.04.1991 року в житловому господарстві, яке відносилось до колгоспного двору в с. Топорівці по вул.(Радянська) [PERSON],11 були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Те, що [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON], [INFO], яка народилась в с. Топорівці, актовий запис № 52 від 07.12.1935 р., є дочкою [PERSON] та [PERSON], доводиться копією її свідоцтва про народження серії І-НМ № 282347, виданого 24.07.1973 року райбюро ЗАГС м. Городенка Івано-Франківської області. При одруженні [PERSON] з [PERSON], актовий запис № 32 від 28.07.1973 р., їй присвоєне прізвище «Процик», що доводиться копією свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР № 247730, виданого 28.07.1973 року Торговицькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. За заповітом, посвідченим 28.02.2012 р. секретарем виконавчого комітету Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 7, [PERSON], [INFO], жителька с. Топорівці вул. С.Бандери,11 Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, - заповіла своїй сестрі [PERSON], 08.07. [INFO]. Позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], актовий запис № 16 від 06.09.1948 р., є дочкою [PERSON] та [PERSON], що стверджено копією повторного свідоцтва про народження серії І-НМ № 321536, виданого 06.10.2016 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Копія Свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 826107, виданого 28.01.1978 р. Торговицькою сільською радою депутатів трудящих, свідчить про те, що 28.01.1978 р. було зареєстровано одруження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 29, і після реєстрації одруження дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Наведене свідчить про те, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 202382, виданого 23 лютого 2015 р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON] померла 21.02.2015 р. у віці 79 років в с. Топорівці, актовий запис № 2 від 23.02.2015 р. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] чинним був Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 595, виданою 25.08.2016 року виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON], 1935р.н., яка померла 21.02.2015 року, проживала одна в [INFO]. Позивачка [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] не проживала разом з нею. У визначений законом строк після смерті [PERSON] вона подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, що доводиться копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41014795 від 22.07.2015р. Отже, вона прийняла спадщину. До спадкового майна належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по вул. С.Бандери,11 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] від 13.10.2016 р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності її померлої рідної сестри [PERSON] на житловий будинок по вул. С.Бандери,11 в с. Топорівці Городенківського району. Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Із характеристики будинку, господарських будівель і споруд в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 11 по вул. С. Бандери в с. Топорівці Городенківського району, що виготовлений станом на 08.08.2016р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1932 р., господарські будівлі збудовані в 1960 р. Як вбачається з Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 45,9 кв.м.), розташованого по вул. С.Бандери, 11 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд станом на 10.08.2016 року становить 43129 грн. Довідкою № 594, виданою 25.08.2016 року виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON], [INFO], користується земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд загальною площею 0,21 га, яка знаходиться в с.Топорівці по вул. С.Бандери,11. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. С.Бандери,11 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області судом не встановлено, відповідач - орган місцевого самоврядування - Топорівська сільська рада, на території якої знаходиться будинковолодіння, не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1258,1261,1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved