Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" і [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Позивачка в позовній заяві зазначала, що 23 серпня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», з 21 грудня 2012 року - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11031751000, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит в розмірі 170 000 доларів США зі строком повернення до 23 серпня 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 23 серпня 2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №36301. Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. 21 лютого 2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони домовилися викласти додаток №1 до кредитного договору, а саме графік погашення платежу, в новій редакції. Також, відповідно до додаткової угоди №2 до кредитного договору від 25 лютого 2009року, сторони домовилися про зміну графіку погашення кредиту за договором. Відповідно до графіка погашення заборгованості, у період з 23 лютого 2009 року по 25 серпня 2009 року платежі по погашенню кредиту позичальником не здійснюються. Починаючи з 26 вересня 2016 року збільшується обсяг щомісячних платежів позичальника: замість суми в розмірі 1287,88 доларів США, позичальником має сплачуватися щомісячно не менше 1931,82 доларів США. Таким чином, внаслідок внесення сторонами кредитного договору на підставі додаткової угоди №2 змін до графіка погашення кредиту, було збільшено обсяг щомісячного зобов'язання позичальника, а отже, разом із ним і проценти за користування кредитом, а у випадку прострочення позичальником термінів повернення кредиту - збільшення пені, тобто сум, що можуть бути згодом стягнуті з поручителя на підставі п.5.3 кредитного договору у випадку недобросовісного виконання зобов'язань позичальником. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати припиненим договір поруки №36301 від 23 серпня 2006 року, укладеного між нею та ПАТ «УкрСиббанк». В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що 23 серпня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», з 21 грудня 2012 року - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11031751000, відповідно до умов якого, [PERSON] отримав кредит в розмірі 170 000 доларів США зі строком повернення до 23 серпня 2017 року (а.с.10-17). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 23 серпня 2006 року між банком та позивачкою [PERSON] було укладено договір поруки №36301 (а.с.18-19). 21 лютого 2009 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони домовилися викласти додаток №1 до кредитного договору, а саме графік погашення платежу, в новій редакції (а.с.20-24). 25 лютого 2009 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, сторони домовилися про зміну графіку погашення кредиту за договором: з 26 вересня 2016 року збільшується обсяг щомісячних платежів позичальника: замість суми в розмірі 1287,88 доларів США, позичальником має сплачуватися щомісячно не менше 1931,82 доларів США (а.с.25-30). Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» , відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому, обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладання окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої ст. 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Доказів того, що позивачка [PERSON], як поручитель за кредитним договором №11031751000 від 23 серпня 2006 року, була належним чином проінформована про внесення змін до цього кредитного договору, а саме: до графіку погашення кредиту, відповідачем не надано, а судом не здобуто. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки внаслідок внесення сторонами кредитного договору на підставі додаткової угоди №2 змін до графіка погашення кредиту, було збільшено обсяг щомісячного зобов'язання позичальника, а отже, разом із ним і проценти за користування кредитом, а у випадку прострочення позичальником термінів повернення кредиту - збільшення пені, тобто сум, що можуть бути згодом стягнуті з поручителя. На підставі викладеного,

Outcome: approved