overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Заступник військового прокурора Маріупольського гарнізону Домніцький Ю.В., який діє в інтересах держави, в особі Маріупольського гарнізону, в інтересах Військової частини [NUMBER] звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що в ході вивчення ефективності представницької діяльності щодо захисту інтересів держави у сфері використання бюджетних коштів для потреб оборони виявлено матеріальну шкоду державі в особі військової частини [NUMBER] на загальну суму 26929,29 гривень. Також зазначив, що відповідач [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] в період часу з 12.03.2018 року по 21.06.2018 року та за цей період його було забезпечено предметами речового майна, на які ще не закінчився строк носіння (зносу) та сума за які не була утримана зі [PERSON] . В добровільному порядку сума вартості, яка становить 9388,22 гривень відповідачем повернута також не була, а тому на вказану суму тим самим була заподіяна матеріальна шкода державі. До того ж, [PERSON] була призначена сума грошової допомоги за підписання першого контракту у розмірі 17541,71 гривень, яка також підлягає стягненню з відповідача. З метою захисту прав держави прокурор просив суд стягнути зі [PERSON] на користь держави в особі військової частини [NUMBER] суму заподіяної школи у розмірі 26929,93 гривень, судові витрати просив покласти на відповідача. Ухвалою суду від 19.06.2019 року позов прийнято до спрощеного позовного провадження, з призначенням судового засідання. Прокурор військової прокуратури Маріупольського гарнізону Веремчук Р.В. надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність. Представник позивача - військова частина [NUMBER] Харитонський В.І., який діє на підставі довіреності, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутності. Проти ухвалення заочного розгляду справи у разі неявки відповідача не заперечував. [PERSON] повідомлений належним чином про дату та часу розгляду справи, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада", заяву про\~\~розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Заступник головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON]звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, рішенням суду визнана недієздатною, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів страждає на психічне захворювання, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні прокурор, представник психіатричного закладу, особа, відносно якої вирішується питання про її госпіталізацію заяву підтримали, просять ухвалити рішення про госпіталізацію хворої до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 293 ч.2 п.9 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 р. [PERSON] визнано недієздатною та їй призначено опікуна. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність) неуточненого ґенезу з грубими порушеннями поведінки, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Приймаючи до уваги, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, а її лікування можливе лише в стаціонарних умовах, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в примусовому порядку до психіатричного закладу, задовольнивши заяву головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Заступник головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі хронічного маячного розладу, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні прокурор, представник психіатричного закладу заяву підтримали, просять ухвалити рішення про госпіталізацію хворого до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 293 ч.2 п.9 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі хронічного маячного розладу, за психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Приймаючи до уваги, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, а його лікування можливе лише в стаціонарних умовах, суд вважає за необхідне госпіталізувати останнього в примусовому порядку до психіатричного закладу, задовольнивши заяву заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Заступник головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради звернулась до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, лікування якої можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні прокурор, представник психіатричного закладу заяву підтримали, просять ухвалити рішення про госпіталізацію хворого до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ч.2 п.9 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу з агресивними та аутоагресивними формами поведінки, за психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих, лікування якої можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Приймаючи до уваги, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, а її лікування можливе лише в стаціонарних умовах, суд вважає за необхідне госпіталізувати останню в примусовому порядку до психіатричного закладу, задовольнивши заяву заступника головного лікаря з медичної частини комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Заступник головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, рішенням суду визнана недієздатною, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів страждає на психічне захворювання, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні прокурор, заінтересована особа, представник психіатричного закладу, особа, відносно якої вирішується питання про її госпіталізацію заяву підтримали, просять ухвалити рішення про госпіталізацію хворої до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 293 ч.2 п.9 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Леніського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2008 р. [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2008 р. над [PERSON] встановлено опіку. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі залишкової шизофренії з вираженим змішаним типом дефекту, з агресивними тенденціями, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Приймаючи до уваги, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, а її лікування можливе лише в стаціонарних умовах, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в примусовому порядку до психіатричного закладу, задовольнивши заяву головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Заступник прокурора Сарненського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради, в якому просив стягнути з [PERSON] 782 грн. 91 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] від кримінального правопорушення. В судове засідання прокурор прокуратури Тишковець І.М. подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] подав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. З врахуванням положень ст. 1206 ЦК України суд знаходить підстави для задоволення в повному обсязі цивільного позову прокурора до відповідача в зв'язку витратами закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого, які підлягають стягненню з відповідача на користь Сарненського районного бюджету. На підставі викладеного, ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заява мотивована наступним. 20 вересня 2010 року померла баба заявниці [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина земельні ділянки площею 2,0093 га та 0,056 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробниц тва, що розташовані на території Лип»ятинської сільської ради. Батько заявниці [PERSON], здійснював догляд за [PERSON] та проживав спільно з нею, оскільки вона була його матір»ю. 3 листопада 2010 року [PERSON] помер, так і не встигнувши прийняти спадщину після смерті матері. Заявниця прийняла у спадщину земельну ділянку, яка належала її батькові, а отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті баби немає можливості, тому звернулась до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання її батька [PERSON] з бабою [PERSON]. \~ \~ \~ \~У судове засідання заявник не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задоволити її вимоги. \~ \~ \~ \~Заінтересовані особи:[PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явились, проте подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги визнають. просять задовольнити заяву. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 20.09.2010 року померла [PERSON], у власності якої перебували земельні ділянки площею 2,0093 га та 0,0560 га (а.с. 5-7) \~ \~ \~ \~03.11.2010 року помер [PERSON], який станом на 20 вересня 2010 року здійснював догляд за своєю матір»ю [PERSON] (а.с. 8-10) \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження батьками заявниці є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про одруження заявниця змінила прізвище з «Сторожук» на «Крамар» (а.с.12) \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 5 ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Частиною 2\~ст.315 ЦПК України\~визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки встановлення цього факту має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній. \~ \~ \~ \~Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті батька на майно, яке належало його матері [PERSON]. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Заява мотивована тим, що [PERSON] був госпіталізований 02.09.2016 року о 22 год. 40 хв. в № 12 відділення ВОПНЛ ім. Акад. О.І. Ющенка. Направлення на госпіталізацію було видане черговим приймального відділення [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює те, що пацієнт вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 05.09.2016 року о 08 год. 05 хв. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, які підтвердили доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з вимогою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. В судовому засіданні представник лікарні свої заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просив заяву задовольнити. Прокурор щодо задоволення заяви не заперечував. [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію не дав. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.09.2016 року о 22 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до ВОПНЛ ім. Ющенка у відділення № 12. Направлення на госпіталізацію було видане черговим приймального відділення [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює те, що пацієнт вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.. 05.09.2016 року о 08 год. 05 хв. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка, в результаті чого було встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді: "Параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу" F20.00. Вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Не може задовільнити власні життєві потреби на рівні, що дозволяє забезпечити життєдіяльність, а тому потребує госпіталізації в примусовому порядку. Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наведене та

Outcome: approved