Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

В лютому 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № № 6796 від 26.12.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 29849,54 гривень. В обґрунтування позивачем вказано, що жодних заборгованостей перед ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» вона не має, жодних договорів на вказану суму не укладала. Виконавчий напис вчинено без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та всупереч ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», оскільки відсутні всі необхідні документи для вчинення такого напису та без встановленого факту наявності будь-якої заборгованості а також безспірності такої заборгованості. Крім того, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року не містить посилань на кредитний договір як на документ за яким нотаріус вправі вчинити виконавчий напис, оскільки такий Розділ Переліку був скасований на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року. Виконавчий напис нотаріуса можливо вчинили лише на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Таким чином виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості та поза межами строку позовної давності, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у третіх осіб матеріали виконавчого напису та виконавчого провадження. Ухвалою суду від 02 березня 20210 року вжито заходів забезпечення позову за заявою позивача. 24 березня 20210 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 08 жовтня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Комерційний банк «Дельта» укладено Договір № 003-26993-081007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно п. 1.2. Договору Банк, відкриває Держателю картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування картку платіжної системи «Visa International» та/або Дельта, а також ПІН-код. Пунктом 1.3. Договору передбачено, що Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в та сумі 5000 грн. Відповідно до п. 1.4. Договору кредитування рахунку здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі, та не потребує підписання додаткових угод. 07 травня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір № 2242/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні Банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги Банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, в тому числі до Позивача за Договором № 003-26993-081007 від 08 жовтня 2007 року в сумі 29049,54 грн., з яких 19869,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9179,98 грн. - заборгованість зі відсотками; 0 грн. - заборгованість по комісії. Відповідачем виконано вимоги п. 2 Постанови КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) Оригінал Договору № 003-26993-081007 від 08 жовтня 2007 року та Розрахунок заборгованості (виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості), а отже виконавчий напис, вчинений 26 грудня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 6796 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 29849,54 гривень не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Вимоги позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., вважали необґрунтованими, оскільки позивачем не надано до суду доказів на обґрунтування розміру таких витрат, а саме відсутній детальний опис наданих послуг виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат. 22 березня 2021 року на виконання ухвали суду приватним виконавцем Лисенко Ю.О. надано копії матеріалів виконавчого провадження. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підставю викладених у позові та додаткових поясненнях. Представник відповідача до суду не прибув, повідомлений належним чином, у відзиві просив розгляд справи здійснювати за його відсутністю. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. до суду не з`явився, повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. до суду не з`явився,повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.10.2007 року між [PERSON] та ТОВ «Комерційний банк «Дельта» було укладено Договір № 003-26993-081007 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно п.1.2 Договору Банк відкриває Держателю картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, далі - «Рахунок», оформляє та надає в користування картку платіжної системи Visa International та/або Дельта, а також ПІН-код до Карти. Згідно п. 1.3. Договору Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. Відповідно до п.2.1 Договору моментом надання Банком Держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбаченими Тарифами, за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. Відповідно до п. 1.4. Договору обслуговування платіжної картки Кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором від 08.10.2007 року № 003-26993-081007 за період з 07.05.2020 року по 30.11.2020 року наявні заборгованість в розмірі 29049,54 грн., яка складається з основної заборгованості за тілом кредиту - 19869,56 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками - 9179,98 грн. 26 грудня 2020 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис № 6796 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Кредитним договором №003-26993-081007 від 08.10.2007 за період з 07.05.2020 року по 30.11.2020 в розмірі 29849,54 грн., яка складається з - основної заборгованості за тілом кредиту - 19869,56 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 9179,98 грн., а також з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» плату за вчинення виконавчого напису в сумі 800 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 10.02.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 64466515 з виконання виконавчого напису № 6796, виданого 26.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 29849,54 грн. Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом зі змісту оспорюваного виконавчого напису, ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» звернувся із заявою про вчинення виконавчого напису як правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» на підставі Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 07.05.2020 року № 2242/К. При цьому, ані відповідачем, ані приватним нотаріусом Личук Т.В. до суду не надано тексту вказаного договору, а отже суд позбавлений можливості перевірити чи надався такий документ безпосередньо нотаріусу для вчинення виконавчого напису та чи відійшло право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», саме за кредитним договором від 08.10.2007 року, укладеним ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» з позивачем. В оспорюваному виконавчому написі нотаріусом також зазначено, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 003-26993-081007 від 08.10.2007 року, строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2020 по 30.11.2020 року в сумі 29849,54 грн. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Суд враховує, що за змістом п.1.4 Договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів, а згідно п.2.1 Договору моментом надання Банком Держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбаченими Тарифами. При цьому, з розрахунку заборгованості неможливо встановити наявність безспірності заборгованості та дотримання строку позовної давності, оскільки в ньому відсутня дата надання банком кредиту, а також відповідачем не надані первинні облікові документи, оформлені у порядку визначеному «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5, які також нотаріусу надані не були, тому підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним - немає. Таким чином, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. за подачу позову, 454 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved