Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві та її представник у судовому засіданні посилалися на те, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Між позивачкою та відповідачкою було досягнуто згоди щодо будівництва приміщень горища, що розташовані над квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] з подальшим оформленням права власності. Позивачка виконала зі свого боку умови договору та за власні кошти здійснила будівництво приміщень горища ІII, IV, розташованих над квартирою [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON], що діє на підставі кваліфікаційного сертифікату Серія [NUMBER], виданого 16.11.2012 р., було виготовлено технічний паспорт на горище в будинку [ADDRESS] (літ. А-2), згідно якого, горище має загальну площу приміщень 165,3 кв.м та складається з приміщень: ІІІ-сходи, загальною площею 8,6 кв.м ( допоміжна площа 8,6 кв.м); ІV- приміщення, загальною площею 118,1 кв.м ( допоміжна площа 118,1 кв.м); V- приміщення, загальною площею 38,6 кв.м (допоміжна площа 38,6 кв.м). Площа горища, яке знаходиться над квартирою, що належить позивачці на праві власності становить 126,7 кв.м. ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва і архітектури» було надано висновок від 01.11.2013 р. (ліцензія АВ №555569, строк дії з 05.10.2010 р. по 05.10.2015 р.) відповідно до якого з урахуванням надбудови приміщень горища, розташованого в будинку [ADDRESS], основа та фундамент забезпечують нормальні умови експлуатації будівлі, несучі стіни та міжповерхові перекриття також забезпечують нормальні умови експлуатації будівлі. Таким чином, добудова горища не завдає негативного впливу на експлуатацію будівлі. Позивачка просила задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею право власності на приміщення горища номер: ІІІ-сходи, загальною площею 8,6 кв.м (допоміжна площа 8,6 кв.м); ІV- приміщення, загальною площею 118,1 кв.м (допоміжна площа 118,1 кв.м), що розташовані над квартирою [ADDRESS] ( літ. А-2), та мають загальну площу приміщень 126,7 кв.м (загальна площа всього по горищу становить 165,3 кв.м). Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що технічний паспорт на горище, виготовлений ФОП [PERSON] не відповідає дійсності, у разі задоволення позовних вимог відповідачка буде позбавлена можливості доступу до решти горища, розташованого над її квартирою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, подали суду нотаріально посвідчені заяви, згідно яких, вони, користуючись правами наданими п.2 ч.1 ст.346 ЦК України погодилися із визнанням за [PERSON] права власності на приміщення горища № ІІІ,ІV та за [PERSON] - на приміщення V, а також просили розглядати дану справу за їх відсутності (а.с.22, 23). Вислухавши пояснення Сторін, дослідивши письмові докази по справі з урахуванням вимог законодавства про їх належність, допустимість та взаємний зв'язок між ними, суд встановив наступні обставини, визначив відповідні до них правовідносини: Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується дослідженими доказами, наданими суду, [PERSON], на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.09.1996 р., посвідченим приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 5835 (а.с.7-9). 05.02.2014 р. ФОП [PERSON], що діє на підставі кваліфікаційного сертифікату Серія [NUMBER], виданого 16.11.2012 р. (а.с.16, 17), було виготовлено технічний паспорт на горище в будинку [ADDRESS] ( літ. А-2), згідно якого, горище має загальну площу приміщень 165,3 кв.м та складається з приміщень номер: ІІІ- сходи, загальною площею 8,6 кв.м (допоміжна площа 8,6 кв.м); ІV- приміщення, загальною площею 118,1 кв.м (допоміжна площа 118,1 кв.м); V- приміщення, загальною площею 38,6 кв.м (допоміжна площа 38,6 кв.м) ( а.с.12-15). Площа приміщень III, IV горища має загальну площу 126,7 кв.м. та відповідає частці позивачки у спільній сумісній власності на горище власників квартир зазначеного будинку з урахуванням відмови від своїх часток [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки, ці приміщення більшою частиною знаходяться над належною позивачці квартирою. Площа приміщення V має площу 38,6 кв.м., відповідає частці [PERSON] у спільній сумісній власності на горище та знаходиться над її квартирою. 01.11.2013 р. ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва і архітектури», що має ліцензію АВ № 555569, строк дії якої з 05.10.2010 р. по 05.10.2015 р., було надано висновок, відповідно до якого, з урахуванням надбудови горища, розташованого в будинку [ADDRESS], основа та фундамент забезпечують нормальні умови експлуатації будівлі, несучі стіни та міжповерхові перекриття також забезпечують нормальні умови експлуатації будівлі. Таким чином, добудова горища не завдає негативного впливу на експлуатацію будівлі (а.с.20-21). Згідно до договору будівельного підряду, позивачка у 2006 році уклала договір з ТОВ «Лига Ленд» на ремонт покрівлі над будинком за адресою: [ADDRESS] (а.с.36-37). Правовідносини, що виникли між сторонами, законодавчо врегульовані наступним чином: Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до 2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р. по справі № 1-2/2004 (№4-рп/2004) у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) вирішено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Відповідно до п.2 вищевказаного рішення Конституційного Суду України, воно є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Частиною 1 ст.392 ЦК України в тому числі встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В даному випадку, з урахуванням технічного висновку за результатами обстеження будівельних конструкцій горища, та на підставі ст.8 ЦК України у відповідності до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права) встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єкта полягає у визначені готовності об'єкта закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідних для прийняття в експлуатацію. З огляду на те, що квартира [ADDRESS] введена в експлуатацію, а готовність приміщень горища, загальною площею 165,3 кв.м. у м. Дніпропетровську визначена у висновку виготовленому ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва і архітектури» від 01.11.2013 р. (ліцензія АВ № 555569, строк дії з 05.10.2010 р. по 05.10.2015 р.), то прийняття в експлуатацію, в тому числі складання актів прийняття до експлуатації додатково не потребується. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. З огляду на викладене та враховуючи, що площа приміщень III, IV горища має загальну площу 126,7 кв.м. і відповідає частці позивачки у спільній сумісній власності на горище власників квартир зазначеного будинку з урахуванням відмови від своїх часток [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки, ці приміщення більшою частиною знаходяться над належною позивачці квартирою, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на приміщення горища номер ІІІ- сходи, загальною площею 8,6 кв.м (допоміжна площа 8,6 кв.м); ІV- приміщення, загальною площею 118,1кв.м (допоміжна площа 118,1кв.м), що розташовані над квартирою [ADDRESS] (літ. А-2), та мають загальну площу приміщень 126,7 кв.м (загальна площа всього по горищу становить 165,3 кв.м). Доходячи до такого висновку, суд також враховує, що відповідачкою [PERSON] та її представником не надано ніяких доказів в обґрунтування заперечень проти задоволення позову щодо невідповідності технічного паспорту на горище фактичним обставинам. При цьому суд виходить з наступного: Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.15, 16, 328, 346, 382, 392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-64, 88, 158, 159, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved