Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить суд визнати [PERSON] [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивачка просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що склала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не відомі. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є власником 382/1000 частки квартири під [ADDRESS], яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 58,0 кв. м., у тому числі житловою - 37,3 кв. м. Право власності підтверджується договором дарування № 2405 від 22 серпня 2013 року, який був укладений між громадянами [PERSON] та [PERSON], договір посвідчено приватним нотаріусом, Пашичевою Г. Л. Відповідно до довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію) № 358 від 03.03.2016 року [PERSON], зареєстрований у зазначеній вище квартирі з 02.10.2013 року. Відповідно до акту від 15.09.2016 років , засвідченого КП ЖКС «Пересипський» відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS]. Як встановлено судом, з грудня 2013 року за вказаною адресою відповідач [PERSON] не проживає, добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. своєю бездіяльністю створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів, як власнику квартири. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. За положеннями, встановленими ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. У судовому засіданні доведено, що відповідач не мешкає у квартирі за вказаною адресою 2 роки , тому суд вважає, що він втратив право користування спірною житловою площею. Крім того, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для власника в користуванні та володінні цією жилою площею. Вирішити це питання в позасудовому порядку позивач не має можливості, тому що відповідач самостійно не приймає ніяких зусиль щодо зняття з реєстрації. Відповідно до ст. 11 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, докази, підтверджуючі не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON]. На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 375 ЦК України, ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved