Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 5 червня 2012 року шлюб з відповідачем було розірвано, проте від даного шлюбу мають двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Так як відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, була змушена звернутися до суду з даним позовом і просила ухвалити рішення, яким стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей - [PERSON], [PERSON], в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. Ухвалою Маневицького районного суду від 18 вересня 2017 року ухвалено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 2 ст. 182 цього ж Кодексу унормовано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 5 червня 2012 року шлюб позивача з відповідачем розірвано, однак від даного шлюбу мають двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4-6). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень щодо позову не надав, суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 гривень, на кожну дитину щомісячно, який є достатнім з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з причини обов'язковості утримання дітей обома батьками, починаючи з 11 липня 2017 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а тому приходить висновку про задоволення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 640 гривень судового збору. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved