Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

В лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 червня 2005 року в Шманьківчицькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №01. В шлюбі народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають з ним. Спільне життя не склалося, з відповідачем разом не проживають з січня 2020 року, ведення спільного господарства припинено. Відповідачка проживає в іншому населеному пункті, оскільки не бажає жити разом, тому просить розірвати шлюб з [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, в суд від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. На примирення він не згідний. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, в суд від неї надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] . Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 червня 2005 року, який зареєстрували в Шманьківчицькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №01, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , які фактично проживають з батьком в с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується актом про проживання, складеним 12 лютого 2020 року компетентною комісією Росохацького старостинського округу Чортківської міської ради Тернопільської області. За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони проживають окремо з січня 2020 року, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved