Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.06.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким [PERSON] передав грошові кошти в сумі 780 000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень у власність [PERSON], яка зобов'язалась повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, не пізніше ніж через два місяці та п'ятнадцять днів з моменту укладення даного договору, тобто до 26 серпня 2014 року. На підтвердження укладення договору позики позичальником була складена розписка від 10.06.2014 року. З метою забезпечення виконання договору позики від 10.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 11.06.2014 року. Строк повернення коштів згідно з договором позики від 10.06.2014 року минув 26.08.2014 року, однак кошти позичальнику не повернуті. Відтак, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 10.06.2014 року в сумі 948 565,48 грн., звернути стягнення на предмет договору іпотеки від 11.06.2014 року шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку та житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями по [ADDRESS] В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій заяві просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, в поданій заяві просив справу розглянути за його відсутності, позов щодо звернення стягнення на предмет договору іпотеки від 11.06.2014 року шляхом визнання за позивачем права власності на земельну ділянку та житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.06.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким [PERSON] передав грошові кошти в сумі 780 000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень у власність [PERSON], яка зобов'язалась повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, не пізніше ніж до 26 серпня 2014 року. На підтвердження укладення договору позики позичальником була складена розписка від 10.06.2014 року. Відповідно до п.8 договору позики у разі прострочення виконання зобов'язання позичальником за даним договором позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Розрахунок 3% відсотків річних: період прострочення: 27.08.2014р. по 10.03.2015р. включно; кількість днів прострочення - 196; ставка - 3%; сума боргу - 780 000,00 грн. Вирахування 3% річних: 780 000х3х196:365:100= 12 565,48 грн. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції: період прострочення: з вересня 2014р. по лютий 2015р. включно; сума боргу - 780 000,00 грн.; індекс інфляції за: вересень 2014р.- 102,9, жовтень 2014р.- 102,4, листопад 2014р.- 101,9, грудень 2014р.- 103,0, січень 2015р.-103,1, лютий 2015р.-105,3; загальний індекс інфляції (102,9:100)х(102,4:100)х(101,9:100)х(103,0:100)х(103,1:100)х(105,3:100) = 1,029х1,024х 1,019х 1,030х 1,031х1,053 = 1,200 . Вирахування інфляційних втрат 780 000,00х1,200 - 780 000,00 = 156 000, 00 грн. Згідно з ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до положень статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Згідно з ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З метою забезпечення виконання договору позики від 10.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 11.06.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №304. Відповідно до п. 1.5 договору іпотеки в забезпечення виконання власних зобов'язань за договором позики [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, що є особистою приватною властістю іпотекодавця, а саме: · земельну ділянку площею 0,0938 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:02:014:0379; · житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями під [ADDRESS]. Відповідно до пунктів 2.1.7., 2.1.9. договору іпотеки іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання зобов'язань за договором позики, зокрема, у випадку істотних порушень умов договору позики. У разі звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, враховуючи суму заборгованості за позикою, збитків, штрафів, пені, іншої заборгованості, витрати на утримання Предмету іпотеки, а також витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги та зверненням стягнення на Предмет іпотеки, із вчиненням виконавчого напису, тощо. Згідно з пунктами 3.1., 3.2., 3.3. договору іпотеки іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог за Договором позики і за цим договором (іпотеки), яке виникає у Іпотекодержателя у випадку невиконання (часткового невиконання) Іпотекодавцем своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем за Договором позики та за даним договором та в інших випадках, передбачених цим договором. Звернення стягнення і реалізація Предмета іпотеки здійснюється шляхом позасудового врегулювання, або в примусовому порядку відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України. Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати відповідно до Закону України "Про іпотеку" спосіб стягнення, зокрема, на підставі рішення суду. Сторони домовились, що у разі виникнення передбачених законом/договором підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, не направляючи попереднє повідомлення Іпотекодавцю. Відповідно до пунктів 4.1., 4.6. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку, зокрема, шляхом: переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в порядку, встановленому Закону України «Про іпотеку» за вартістю, яка визначається на підставі незалежної експертної оцінки. Згідно з Законом України «Про іпотеку» це застереження вважається Договором про задоволення вимог Іпотекодержателя і є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є Предметом іпотеки. У разі, коли 90% (дев'яносто відсотків) від вартості Предмету іпотеки, визначеної на момент переходу права власності на Предмет іпотеки до Іпотекодержателя, перевищує суму заборгованості перед Іпотекодержателем, що визначається згідно з п.4.5. Договору на дату переходу права власності від Іпотекодавця до Іпотекодержателя, Іпотекодержатель зобов'язаний повернути Іпотекодавцеві суму перевищення. Згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності приватного підприємця [PERSON] про оціночну вартість земельної ділянки від 03.02.2015 року, належної на праві власності [PERSON], вартість земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:02:014:0379 становить 218 919,00 грн. Згідно з висновком ТОВ «Подільський експертний центр» про вартість майна від 03.02.2015 року, вартість житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями під [ADDRESS], загальною площею 345,00 кв. м, житловою площею 71, 3 кв. м, належного на праві власності [PERSON] становить 812 711,00 грн. Загальна вартість майна за договором іпотеки від 11.06.2014 року становить: 218 919,00 + 812 711,00 = 1 031 630,00 грн. (один мільйон тридцять одна тисяча шістсот тридцять) грн., 90% вартості майна за договором іпотеки від 11.06.2014 року становить: (1 031 630,00 х 90%) / 100% = 928 467,00 грн. Заборгованість за договором позики від 10.06.2014 року становить 948 565,48 грн. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення па предмет іпотеки. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Outcome: approved