Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до Соколівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно. Позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої до успадкування залишився житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . За життя [PERSON] , склала заповіт відповідно до якого усе своє майно заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] .. Брат позивачки [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак прийняти її в нотаріальному порядку виявилось неможливим, оскільки позивачем пропущено 6-ти місячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини в нотаріальному порядку. У зв`язку із вище викладеним позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду. В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явились. Позивач надала суду заяву, просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача надійшла до суду заява та просять справу розглянути за їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають та не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивача. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.12.1994 року, [PERSON] померла [INFO] .(а.с.7) Після смерті [PERSON] до успадкування залишився житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , вартістю 51070 грн, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 05.06.2019 року (а.с.8-16), висновком про вартість майна (а.с.15) та довідкою Хмільницької міської об`єднаної громади Соколівського старостинського округу № 20-06/93 від 16.05.2019 року.(а.с.19) Відповідно до довідки Хмільницької міської об`єднаної громади Соколівського старостинського округу № 20-06/89 від 16.05.2019 року на день смерті [PERSON] , який проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] разом із ним також була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.17) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.08.1989 року.(а.с.24) Відповідно до довідки Хмільницької міської об`єднаної громади Соколівського старостинського округу № 20-06/90 від 16.05.2019 на день смерті [PERSON] , померлої разом із нею по [ADDRESS] ніхто зареєстрований не був.(а.с.18) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.11.1954 року [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.27) Факт, що [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа, підтверджується Хмільницької міської об`єднаної громади Соколівського старостинського округу № 20-06/94 від 16.05.2019.(а.с.20) Факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується: -Витягом з погосподарської книги № 3 Соколівської сільської ради 1971-1973 року; (а.с.21) -Витягом з погосподарської книги № 6 Соколівської сільської ради 1991-1995 року; (а.с.22) -Довідкою Хмільницької міської об`єднаної громади Соколівського старостинського округу № 20-07/214 від 09.08.2019 року, відповідно до якої [PERSON] після смерті матері [PERSON] провела поховання та доглядала за будинком і обробляла присадибну ділянку.(а.с.38) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2001 року, [PERSON] помер [INFO] .(а.с.26) Після смерті [PERSON] спадкова справа у Хмілницькій державній нотаріальній конторі не заводилась. Дані правовідносини регулюються наступним: Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлої, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки факт прийняття спадщини знайшов своє підтвердження з матеріалів справи, позивач підтримує позовні вимоги, відповідачі визнали їх повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст. ст. 524-526, 531, 548, 549 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року), ст. 328 ЦК України та

Outcome: approved