Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно спільного сина - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 2009 року вона проживала з відповідачем по справі однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Після народження дитини вони припинила стосунки, оскільки відповідач став зловживати алкоголем. З дня народження та по теперішній час дитина проживає в її родині. Вона займається його вихованням та утриманням. За весь час відповідач по справі не проявляє щодо дитини батьківського піклування, не цікавиться його життям та здоров'ям, взагалі не спілкується та не відвідує. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, та пояснив, що у нього окрім [PERSON] є ще двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], тому він не заперечує проти задоволення позову. Представник органу опіки та піклування, за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні підтримала наданий висновок органу опіки та піклування, вважала за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його сина - [PERSON], оскільки з моменту народження сина він не проявляв щодо нього батьківської турботи та уваги, не піклувався про його життя, здоров'я та розвиток, матеріальної та моральної допомоги не надавав, не звертався до компетентних органів з вирішення питання участі у вихованні своєї малолітньої дитини, його вихованням та утриманням займається мати - [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER], батьком [PERSON], [INFO] року народження, є відповідач по справі - [PERSON] (а.с.6). На теперішній час батьки дитини мешкають окремо. Дитина -[PERSON] мешкає разом з позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім»ї від 02.09.2015р. ( а.с.7). З довідки Краматорського дошкільного навчального закладу №48 від 11.09.2015року, вбачається, що дитина - [PERSON] відвідує заклад з 15.10.2014 р., приводять дитину до закладу тільки мати, бабуся та дід. Батько дитини, дошкільний заклад не відвідує.(а.с.8). Відповідно до заяви відповідача від 04.09.2015р., останній відмовляється від подальшого утримання та виховання свого малолітнього сина - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених законом, про що сторонам було роз'яснено в судовому засіданні. Будь-яких відомостей про зловживання відповідачем алкогольними напоями та ведення ним аморального способу життя матеріали справи не містять. Суд вважає, що вказана поведінка батька, який проявляє, не притаманну батькам, байдужість до дитини, свідчить про свідоме ухилення та нехтування батьківськими обов'язками. Вказана поведінка відповідача не може відповідати інтересам дитини, через що суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно сина - [PERSON]. На підставі ст.ст. 164, 167 СК України та

Outcome: approved