Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків. В позовній заяві позивачка зазначила, що вона є пенсіонеркою за віком, єдиним її доходом є пенсія, яка складає 1889,32 гривень. [PERSON] має єдиного сина [PERSON]. Останні роки [PERSON] тяжко хворіє, пенсії яку вона отримує не достатньо для нормального проживання. Інших джерел доходу вона не має. В звязку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку на її утримання, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і довічно. У судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити їх на підставі фактів викладених в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Розглянувши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов предявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], є рідною матірю [PERSON] відповідача по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). [PERSON] є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 1889,32 гривень, що підтверджується довідкою та довідкою виданою Правобережним обєднаним управлінням УПФУ в м. Запоріжжі (а.с.4,5). Пенсію, яку отримує позивачка, не вистачає їй для задоволення мінімальних життєвих потреб. Відповідач по справі працює на ПАТ «Запоріжсталь», має стабільний дохід. Обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст.\~202\~СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу ст.\~205\~СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Позивачка по справі є самотньою літньою жінкою, чоловік якої помер 01.01.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Інших дітей, крім відповідача вона не має. В звязку з тим, що вона не працює та отримує лише пенсію в розмірі 1889,32 гривень, їй не вистачає коштів для забезпечення своїх мінімальних життєвих потреб. Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонеркою, тобто в правовому розумінні непрацездатною, тому приходить до висновку, що остання потребує утримання свого сина. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки його доходу, на утримання матері довічно, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів, працює, а отже на думку суду має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідно до ст.ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, стягнення аліментів повинно бути проведено з дня звернення із позовом до суду, а саме з 26 квітня 2018 року. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved