Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

виконком Довгинцівської районної у місті ради звернувся до суду 11 листопада 2015 р. з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючі позовні вимоги тим, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Батько дитини у свідоцтві про народження записаний зі слів матері згідно ч.1 ст. 135 СК України. 07.09.2015 р. до служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради звернулась [PERSON] з письмовою заявою про влаштування малолітньої [PERSON] до державного закладу в зв'язку з тим, що мати не займається вихованням доньки, залишила її на сторонніх осіб та зникла у невідомому напрямку. Зі слів [PERSON] відповідачка народила доньку в місцях позбавлення волі, звільнилася, коли дитині було 1 рік. Після звільнення з місць позбавлення волі мати почала зловживати спиртним, наркотиками, приводила доньку до знайомої брудною, голодною. У зв'язку з тим, що дитина залишилася без батьківського піклування, згідно з направленням служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради від 07.09.2015 р. № 97 вона була влаштована до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1», де перебуває по теперішній час. Допомога відповідачці як одинокій матері припинена з 01.06.2014 р. на підставі комісійних актів обстеження про не проживання матері разом з дитиною. За інформацією Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 24.09.2015 р. родина [PERSON] перебувала на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах з 05.09.2012 р. З 16.05.2014 р. по 16.09.2014 р. сім'я перебувала під соціальним супроводом фахівців із соціальної роботи за фактом здійснення якого родину знято з супроводу з негативним результатом, оскільки матір не виконувала умови договору соціального супроводу, рекомендації спеціалістів, нею не вжито жодних заходів щодо влаштування дитини до дошкільного навчального закладу, офіційного працевлаштування та покращення санітарно-гігієнічних умов проживання, забезпечення доступу до житлового приміщення. Протягом 2015 року фахівцем із соціальної роботи неодноразово було здійснено відвідування вказаної родини, в ході яких двері ніхто не відчиняв, на залишені повідомлення мати жодним чином не відреагувала. У телефонній розмові було встановлено, що відповідачка мешкає в м. Харків, її дитина перебуває у закладі соціально-психологічної реабілітації дітей, мати жодного разу не відвідала доньку. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, наполягав на задоволенні вимог в повному обсязі, оскільки відповідачка [PERSON] не виконує належним чином батьківських обов'язків відносно своєї доньки, не забезпечує належного догляду та утримання дитини, віддала взагалі дитину незнайомим людям. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату слухання була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомила. Прокурор Довгинцівського району м. Кривого Рогу Терлецька О.Ф. підтримала позовні вимоги, вважала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] Представник третьої особи ССД Русило С.Д. вважала за доцільне з урахуванням інтересів дитини позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, прокурора, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги, відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 СК України (а.с. 3 - копія витягу). 09 вересня 2015 року до служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради звернулася [PERSON] з заявою щодо визначення місця перебування малолітньої [PERSON], [INFO], яку покинула її мати [PERSON] тиждень тому, залишивши дитину у неї без документів та засобів для існування, з пакетом брудних іграшок та зимовою курткою (а.с. 4 - копія заяви). Адміністрація КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1» Криворізької міської ради 18.04.2016 р. повідомила, що в їх закладі згідно з направленням служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради від 07.09.2015 р. № 97 тимчасово з 07.09.2015 р. перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO] в зв'язку з тим, що дитина залишилася без батьківського піклування. За час перебування малолітньої дитини у закладі її мати [PERSON] ніколи не зверталася до адміністрації, не відвідувала, не цікавилася життям та здоров'ям дитини (а.с. 58 - копія повідомлення). Згідно повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 24.09.2015 р. № 453/2, родина [PERSON] з 05.09.2012 р. перебувала на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах. З 16.05.2014 р. по 16.09.2014 р. сім'я перебувала під соціальним супроводом фахівців із соціальної роботи за фактом здійснення якого родину знято з супроводу з негативним результатом, оскільки [PERSON] не виконувала умови договору соціального супроводу, а саме: не виконувала рекомендації фахівця щодо необхідності влаштування дитини до ККДНЗ, офіційного працевлаштування матері та покращення санітарно-гігієнічних умов проживання, необхідності доступу до житлового приміщення. Протягом 2015 року фахівцем із соціальної роботи неодноразово було здійснено відвідування сім'ї [PERSON], двері ніхто не відчиняв, на залишені повідомлення жінка жодним чином не відреагувала. Зі слів сусідів став відомий номер телефону [PERSON] та у телефонній бесіді з нею було встановлено, що вона на даний час мешкає в м. Харків, її дитина перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації № 1» м. Кривого Рогу, мати жодного разу не відвідала державний заклад, в якому перебуває її донька. Зі слів [PERSON] вона проходить лікування в КЗ «Міська лікарня № 2» м. Харкова (а.с. 5 - копія повідомлення). Згідно повідомлення заступника начальника управління праці та соціального захисту населення від 22.09.2015 р. № 13/15-84, станом на дату повідомлення [PERSON] не отримує ніяких видів допомоги, виплата допомоги на дітей одиноким матерям припинена з 01.06.2014 р. на підставі комісійних актів обстеження про не проживання заявниці з дитиною (а.с. 9 - копія повідомлення). Згідно побутової характеристики ТзОВ «Комбінат благоустрою» від 02.10.2015 р., за час проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], скарг від сусідів не надходило (а.с. 6 - копія характеристики). Дільничними інспекторами Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області 04 грудня 2015 р. відібрані письмові пояснення сусідів відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідно до яких відповідачка характеризується негативно, зловживала алкогольними напоями, залишала доньку одну, місце проживання [PERSON] їм не відоме (а.с. 38,39 - копії пояснень). Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона являється двоюрідною бабусею [PERSON], фактичний батько дитини [PERSON] її племінник. Відповідачка родила дитину в колонії, будучи вагітною вона вживала наркотики, звільнившись вона обіцяла, що не буде вживати наркотики, буде все добре. Але цього не сталося, кожен день до неї приходили друзі, були п'янки, накурено так, що дихати нічим. Жодного дня вона не працювала, дитину приводила до неї таку брудну, що вона не могла одяг відіпрати. І не могла дитину нагодувати, бо та постійно просила поїсти - весь час така голодна. Потім відповідачка забирала дитину, але через 2-3 дні приводила неї в тому ж виді - брудну та голодну. На її зауваження щодо належного виховання та утримання своєї доньки та зміни способу життя [PERSON] не реагувала. Потім стала знову вживати наркотики поїхала з донькою [PERSON] у Харків до [PERSON], коли той звільнився з місць позбавлення волі. Через півроку телефонували [PERSON] та [PERSON] в нетверезому стані, а потім дитину їй привезла подруга [PERSON] - брудну, худу та голодну - вона не могла тиждень нагодувати дитину. Вона телефонувала [PERSON], просила, щоб та передала гроші на дитину. Коли грошей так і не було, вона знову зателефонувала і сказала, що передасть дитину у виконком. [PERSON] говорила, що мама пила та курила. Зараз зв'язку з відповідачкою немає, вона передавала через господаря, у якого [PERSON] працює, щоб та з'явилася за донькою, він обіцяв передати. Через нього вона ж передавала інформацію про суд, дату та час слухання. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 07.06.2016 р. № 8/22-446, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 64-66). Частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що відповідач не займається вихованням дитини, не забезпечує її духовно та матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, не забезпечує необхідного догляду та турботи за донькою. Знаючи про місцезнаходження доньки, відповідачка з вересня 2015 року не зробила жодних спроб забрати, чи хоча б відвідати дитину, не цікавилася життям доньки, тому суд вважає, що є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання.

Outcome: approved