Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить провести поділ майна подружжя між нею, [PERSON] та [PERSON] , а саме, квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , припинивши дане право власності за відповідачем. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на її користь судові витрати відповідно до документів які будуть надані мною суду. В обґрунтування позову зазначила, що 18 серпня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області за номером актового запису 76 вона зареєструвала шлюб з відповідачем і стала носити його прізвище. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу у них [INFO] народиласядонька [PERSON] , батьками якої є вони, сторони по справі, що стверджується актовим записом в свідоцтві про народження доньки, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження. Спільне подружнє проживання вони припинили 1 січня 2021 року, з цього ж часу вони не проживають разом, але перебуваємо в зареєстрованому шлюбі. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб. В зв`язку з розпадом їх сім`ї виникла необхідність у поділі спільно нажитого майна подружжя. Так за час спільного подружнього проживання нею з відповідачем в період шлюбу за договором купівлі-продажу квартири від 17 липня 2012 року було придбано квартиру [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м. Дана квартира відповідно до п.6 договору набута у спільну сумісну власність подружжя, так як відповідач, він жепокупець по договору перебуває в зареєстрованому шлюбі, та на купівлю квартири та укладення договору купівлі-продажу, ним отримана її згода, про що нею подано заяву. Дана обставина підтверджується договором купівлі- продажу квартири від 17 липня 2012 року. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не заперечує проти розгляду справи по суті в підготовчому судовому засіданні. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Просить розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 18 серпня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області за номером актового запису 76 [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.08.2007 року. Від даного шлюбу у них [INFO] народиласядонька [PERSON] , батьками якої є вони, сторони по справі, що стверджується актовим записом в свідоцтві про народження доньки, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження. Спільне подружнє проживання вони припинили 1 січня 2021 року, з цього ж часу вони не проживають разом, але перебуваємо в зареєстрованому шлюбі. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб. В зв`язку з розпадом їх сім`ї виникла необхідність у поділі спільно нажитого майна подружжя. За час спільного подружнього проживання позивачем та відповідачем в період шлюбу за договором купівлі-продажу квартири від 17 липня 2012 року було придбано квартиру [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат житловою площею 42,5 кв.м., загальною площею 71,8 кв.м. Дана квартира відповідно до п.6 договору набута у спільну сумісну власність подружжя, так як відповідач, він жепокупець по договору перебуває в зареєстрованому шлюбі, та на купівлю квартири та укладення договору купівлі-продажу, ним отримана її згода, про що нею подано заяву. Дана обставина підтверджується договором купівлі- продажу квартири від 17 липня 2012 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61СК Українив становлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК Українивстановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи, що спірний будинок набутий сторонами за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та обставин, що мають істотне значення в ході розгляду справи не встановлено, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved