Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернулася [PERSON] з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що її малолітній син [PERSON], [INFO], має хворобливий стан здоров*я, а тому поїздки за кордон будуть сприяти покращенню його здоров*я, розвитку дитячого кругозору. Позивач в судове засідання не з*явилася, в поданій до суду заяві просить розглянути справу у її відсутність, свої вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач, викликаний до суду у встановленому порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 777. Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір*ю. Відповідно до рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28 квітня 2007 року, актовий запис №777, розірвано /а.с. 6-7/. 14.12.2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис №3579. Після державної реєстрації шлюбу позивачу по справі присвоєно прізвище [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 14 грудня 2014 року. Протягом останніх кількох років між [PERSON] та [PERSON] виникли неприязні стосунки. Відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню, вихованню своєї малолітньої дитини, не створює належних умов для її проживання, не забезпечує їй належного фізичного та розумового розвитку, байдуже ставиться до здоров'я сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не цікавиться внутрішнім світом дитини. Відповідач взагалі не цікавиться дитиною та не дає дозволу на тимчасовий виїзд її за кордон. Малолітній [PERSON] має хворобливий стан здоров*я, про що свідчать відповідні лікарняні довідки /а.с. 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21/. При цьому поїздки за кордон можуть сприяти покращенню його здоров*я, розвитку дитячого кругозору. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за гою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковістьнадана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім*ї. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", документами, що надають право на виїзд з України і в*їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. За змістом ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено підставі рішення суду. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затриманню вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 змінами) визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України; згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, який відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою,- того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за м України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного в здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), піклувальників (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Згідно п. 18 Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року; №380, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між собою за наявності запереч одного з батьків документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Статтею 272 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права здійснюються батьками в інтересах малолітніх дітей. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних із розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, про що свідчить квитанція від 05.11.2014 року /а.с. 1/. Крім того, матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду витрат на правову допомогу в розмірі 974 гривень, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера №70 від 04.12.2014 року, договір про надання правової допомоги, акт №ПЄ-000002 від 04.12.2014 року здачі - прийняття виконаних робіт (наданих послуг). Понесені витрати на правову допомогу [PERSON] просить стягнути із [PERSON] Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] понесених нею при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору та витрат на правову допомогу. На підставі ст.ст. З, 6, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ст.ст. З, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»,

Outcome: approved