overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до укладеної 18.03.2013 року між позивачем та відповідачкою Генеральної угоди про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідачка отримала кредит у розмірі 11 558,65 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 01.08.2016 року у відповідачки виникла заборгованість в сумі 23\~872,52 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом 9411,90 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 5145,60 грн.; - заборгованості по пені та комісії - 8282,34 грн.; - штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 1032,68 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання неодноразово не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до укладеної 23.09.2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] угоди про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідач отримав кредит у розмірі 24\~081,76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана [PERSON] угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 06.09.2016 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 28\~663,40 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом 21\~680,91 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 2629,27 грн.; - заборгованості по пені та комісії - 2601,69 грн.; - штрафу відповідно до п.2.2 [PERSON] угоди 1751,53 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до укладеної 26.05.2015 року між позивачем та відповідачкою Генеральної угоди про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідачка отримала кредит у розмірі 16\~958,13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 06.02.2017 року у відповідачки виникла заборгованість в сумі 41\~116,80 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом 14\~920,19 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 2439,40 грн.; - заборгованості по пені та комісії - 8622,40 грн.; - штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 15\~134,81 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання неодноразово не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до укладеної 30.12.2014 року між позивачем та відповідачкою Генеральної угоди про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідачка отримала кредит у розмірі 14\~447,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, тарифами складають між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 06.02.2017 року у відповідачки виникла заборгованість в сумі 48\~582,58 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом 13171,35 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 2820,98 грн.; - заборгованості по пені та комісії - 12117,55 грн.; - штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 20472,70 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання неодноразово: 16.05.2017 року, 31.07.2017 року та 23.08.2017 року не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дати, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать розписки та телефонограма, які є в справі (а.с.56, 65, 79). Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина в т.ч. на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1200га, призначену для ведення садівництва, розташовану по [ADDRESS] і вона є спадкоємцем за законом першої черги. Крім неї спадкоємцями є мати- [PERSON].,батько -[PERSON], сини- [PERSON]., [PERSON], які не заперечують, проти оформлення нею спадщини. З підстав, відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, приватний нотаріус Паціюк О.А. повідомила її про необхідність звернення до суду для визнання права власності на дане спадкове майно. Посилаючись на те, що за життя [PERSON] вчинив всі необхідні дії для реєстрації права власності на земельну ділянку, проте не встиг її дооформити згідно вимог законодавства, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1200га, призначену для ведення садівництва, розташовану по [ADDRESS] як на спадкове майно після чоловіка [PERSON], померлого [INFO] В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, вимоги задовольнити. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно висновку експертної оцінки (ПП «Проекція» м. Хмельницький вул.. Герцена,10 офіс 41 Ліцензія Держкомзему: серія АД № 076096 від 31.08.2012р.) ринкова вартість земельної ділянки складає 33492 грн. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що визнання позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і тому, наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1200га, вартістю 33492грн., призначену для ведення садівництва, розташовану по [ADDRESS], як на спадкове майно по закону першої черги після смерті чоловіка [PERSON], що помер [INFO] Ринкова вартість земельної ділянки, згідно висновку складає 33492 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] померла її бабця [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок в [ADDRESS], розташований на 0,35га земельної ділянки, яка була передана спадкодавцю у приватну власність на підставі рішення Руднянської сільської ради № 2 від 30.09.1993року, та на земельну частку (пай) і вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченого 12.04. 1989року секретарем Руднянської сільської ради. При оформленні спадкового майна державний нотаріус Летичівської державної нотаріальної контори Босманова С.Ц. повідомила про необхідність звернення до суду для визнання права власності з підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок в [ADDRESS]. Посилаючись на те, що за життя [PERSON] не виготовила правовстановлюючих документів на житловий будинок відповідно до вимог законодавства, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на будинковолодніня за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 40,3кв.м, житловою площею 28,6 кв. м, допоміжна 11,7кв. м і господарських будівель та споруд: сарай (Б), погріб (В), сарай (Г), як на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Загальна вартість спірного будинковолодіння складає, згідно висновку № 54/18, 45770грн. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, вимоги задовольнити. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що визнання позову Летичівською селищною радою, [PERSON], не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і тому, наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог [PERSON] та визнати за нею право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 40,3кв.м, житловою площею 28,6 кв. м, допоміжна 11,7кв. м, і господарських будівель та споруд: сарай (Б), погріб (В), сарай (Г), як на спадкове майно після смерті [PERSON], що померла [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що в період перебування у шлюбних відносинах з [PERSON], 18.10.2013року у них народилась донька Софія і в свідоцтві про її народження відповідач записаний батьком. Посилаючись на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, [PERSON] просить стягнути з нього, аліменти в твердій грошовій сумі 1000грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви в суд до повноліття дитини. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримала в сумі 650грн. і відповідач їх визнав. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог не суперечить закону і не встановлено, щоб таке визнання порушувало би права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання відповідачем позову і вимоги позивачки задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки Софії, 18.10.2013року народження, у сумі 650грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 19.10.2016року до повноліття дитини. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в доход бюджету 551грн.20коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позовній заяві позивач зазначає, що на підставі договору дарування від 14. 10.2003 року він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Посилаючись на те, що в даному будинку крім нього зареєстрована його бувша дружина [PERSON] , із якою 30 січня 2018 року він шлюб розірвав, оскільки з серпня 2014 року він припинив шлюбно-сімейні відносити та з тогож часу вона виїхала проживати в інше місце, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явилися проте подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримав, відповідачка вимоги визнала надавши до суду відповідну заяву від 28.03.2020 року. Окрім того, у телефонній розмові 26.01.2021 року зазначила, що з позивачем вона не проживає протягом тривалого часу, не заперечує проти задовволення його вимог. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Спір по встановлених правовідносинах суд вирішує по ст. 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до яких, в судовому порядку провадиться визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад шість місяців і члена сім`ї власника житла понад один рік. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 12.06.2009р.,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що визнання\~позову відповідачем\~не суперечить\~закону,\~не порушує\~права свободи\~та інтереси\~інших осіб,\~а тому\~приймає визнання\~нею позову\~і у\~зв`язку з\~цим приходить\~до висновку\~про задоволення\~вимог позивача\~про визнання\~ \~особи такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] . На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що на підставі договору дарування він є власником 1/2 частинии житлового будинку № 5 по вул. Польовій в с. Попівці Летичівського району Хмельницької області. Посилаючись на те, що в даному будинку крім нього зареєстрована його дружина [PERSON], яка в грудні 2014 року забрала свої речі з будинку і виїхала проживати в інше місце, позивач просить суд визнати її особою, що втратила право користування житловим будинком № 5 по вул. Польовій в с. Попівці Летичівського району Хмельницької облаті.. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримала, відповідачка надала нотаріально засвідчену заяву в якій вимоги визнала повністю. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Спір по встановлених правовідносинах суд вирішує по ст. 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до яких, в судовому порядку провадиться визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад шість місяців і члена сімї власника житла понад один рік. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права свободи та інтереси інших осіб, а тому приймає визнання нею позову і у звязку з цим приходить до висновку про задоволення вимог позивача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком № 5 по вул. Польовій в с. Попівці Летичівського району Хмельницької області. На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 4098 грн. 19 коп. посилаючись на те, що рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2010 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30 % з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.02.2010 року до повноліття сина. Зазначене рішення відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 26.11.2013 року заборгував за аліментами 3091 грн. 55 коп. У зв'язку з цим вона на підставі ч. 1 ст. 196 СК України має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. За її розрахунком неустойка становить 4098 грн. 19 коп. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на обставини, викладені у ньому. У судовому засіданні відповідач позов визнав. Враховуючи, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" позивачка при поданні заяви повинна була сплатити судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., а сплатила 243 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 243 грн., а також в дохід держави судовий збір у розмірі 00 грн. 60 коп. На підставі ст. 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved