Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Протягом сумісного проживання подружжя не знаходить між собою спільної мови, мають різні погляди на життя. В сім'ї відсутнє взаєморозуміння і, як наслідок, між сторонами склалися неприязні відносини, при яких подальше проживання разом стало неможливим. На даний час між подружжям припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сім'ї не приймають. Вказуючи на викладені обставини, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання позивач надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач надіслав суду телефонограму з проханням справу заслухати у його відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи неявку сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 110, ст.112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2014 року Гаврилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.3). З наданих суду доказів убачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, що спричинене відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові, небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. За таких обставин шлюб має бути розірвано. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу, згідно її заяви, слід залишити прізвище - "[PERSON]". На підставі ст. ст. 10,11,57,58,59,60,88,174,209,212,214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.110, 112,113,115 Сімейного кодексу України, суд, -

Outcome: approved