Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що в неї народилася донька [PERSON], [INFO], батьком дитини є відповідач [PERSON]. На теперішній час дитина проживає з позивачем. Відповідач [PERSON] офіційно працює, отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей в нього немає. У зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2018 року, з дати народження дитини і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце повідомлялася своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає. В судові засідання, призначені на 26.04.2018 року, 29.05.2018 р. відповідач по справі не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позову та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», на конверті містяться відмітки листоноші про залишення відповідачу повідомлення про необхідність зявитись до поштового повідомлення для отримання кореспонденції, але з невідомих причин він не отримав судову повістку. В звязку з чим суд, урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 090292 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району міста Запоріжжя Панченко [PERSON] народилася 15 жовтня 2000 року, батьками дитини вказані [PERSON], та [PERSON], актовий запис №387. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком матері і батька. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 06 років з 01.01.2018 по 30.06.2018 в розмірі 1492 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач самостійного заробітку не має, відповідачем не надано суду жодних підтверджень щодо неможливості ним утримувати неповнолітню дитину, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину та коштів на утримання дружини, розмір яких визначає з урахуванням матеріального стану відповідача. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved