Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

До Коломацького районного суду Харківської області звернувася [PERSON] із заявою про встановлення факту, в якій зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] та після його смерті залишилися спадщина. Частину спадщини після смерті батька він прийняв та переоформив, а частина спадщини, яка складалася із земельної частки (паю) площею 5,20 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Коломацьке» Коломацького району Харківської області, яка належала його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом був її син та батько позивача [PERSON] , який спадщину фактичну прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після її смерті, але не встиг оформити своїх спадкових прав. В зв`язку з чим просив суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та що вказаний факт має для заявника юридичне значення оскільки необхідня для оформлення спадщини. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав зазначених у заяві. Представник Коломацької селищної ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 листопада 2009 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис № 72 (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 квітня 1999 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 112 (а.с. 10). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 травня 1986 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьком зазначений [PERSON] (а.с. 7). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 липня 1954 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 9). Згідно акту про встановлення факту проживання громадян від 13 травня 2021 року посвідченого депутатом Коломацької селищної ради Конєвою В.І. та сусідами свідками [PERSON] та [PERSON] вбачається, що громадянка [PERSON] фактично проживала за адресою: [ADDRESS] з 1991 року по день смерті [INFO] , а на даний час за вказаною адресою проживає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та проживав [PERSON] , який здійснив поховання [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до листа №64/02-14 від 15 квітня 2021 року виданого Міжрайонним управлінням у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що на ім`я [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0068583, площею 5,20 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності КСП «Коломацьке» (а.с. 13). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №64377718 від 15 квітня 2021 року вбачається, що спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відсутні (а.с. 14) Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2010 року позивач [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] , земельні ділянки з кадастровими номерами 6323255100:03:000:0081 та 6323255100:03:000:0227 (а.с. 15). Допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що знають заявника, знали його батька [PERSON] та його бабусю [PERSON] , оскільки жили поряд із ними у одному селі. Також вказані свідки повідомили, що [PERSON] після смерті [PERSON] здійснив її поховання та вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень про введення в дію Цивільного кодексу України з 01.01.2004 року правила книги шостої ЦК "Спадкове право" застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але ніким не була прийнята з спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 530 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід і бабка померлого, як з боку батька, так і а боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що [PERSON] , який помер [INFO] вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та що цей факт має для заявника юридичне значення для отримання права на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved