overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08.11.2011 року, про що виконкомом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис № 14. В позові зазначила, що від спільного проживання з відповідачем народився син [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що з відповідачем втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні інтереси. Із серпня 2013 року спільно не проживають. За час спільного проживання відповідач зловживав алкогольними напоями, не хотів працювати, не поважає її як дружину та постійно вчиняв скандали. В зв'язку з цим вона ([PERSON]) вважає, що шлюб існує формально та просить його розірвати. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. В заяві поданій до суду, справу просить розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Як вбачається із матеріалів справи - про час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик в судове засідання, розміщеним в газеті "Галичина" 18.03.2014 року № 40 (4793). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст. 3 ч. 2 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що 08.11.2011 року сторони зареєстрували шлюб, про що виконкомом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис № 14 (повторно видане свідоцтво про шлюб серія: [NUMBER] від 12.02.2014 року, при матеріалах справи). Від спільного проживання в сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 23.03.2012 року, при матеріалах справи. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 51 ч. 1 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально. Згідно ст. 56 ч. 2 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтував тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2019 року. Мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між сторонами не склалися через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, з лютого 2020 р. вони проживають окремо, сім`я фактично розпалася. За домовленістю між батьками дитина залишилася проживати з матір`ю. Відновлення сімейних відносин позивач вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 25.01.2019 року одружені. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З лютого 2020 р. сімейні відносини між сторонами були припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги один до одного. Мешкають окремо. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи, вжиті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв`язку із чим позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2017 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейні стосунки між ними були припинені з вересня 2020 через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного. Відновлення сімейних відносин позивач вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб засновується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примусовість жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.51 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 08.09.2017 року одружені. Від шлюбу спільних дітей не мають. В теперішній час сімейні відносини між сторонами були припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи, вжиті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв`язку із чим позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказувала, що вона з 11 листопада 1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Покликаючись на те, що вона ніде не працює, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і, покликаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити її вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Згідний сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 1995 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки Дібрівської сільської ради Зарічненського району, [PERSON] [INFO] перебуває на утриманні матері [PERSON] За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не працює, регулярного доходу не має, є фізично здоровий, інших утриманців не має. А тому обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій обов'язок по утриманню дитини відсутні. Згідно ст.\~27Конвенції\~"Про\~права дитини" кожна дитина право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 184\~СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти у заявленому позивачем розмірі 1000 гривень, визнаним відповідачем. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, дала пояснення, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. На даний час сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, вони проживають окремо. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини, та витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн., не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, має можливість її надавати. Відповідно до ст. 180 СК України "батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Суд вважає необхідним, починаючи з 15.09.2015 року стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітної плати кожного місяця до її повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн., та на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі - 800 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні 29.01.2015 року позивачка [PERSON] зменшила позовні вимоги та просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі - 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що позов підтримує і просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву, в якій повідомив, що змінені позовні вимоги [PERSON] визнає, згоден платити аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісяця і просить справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти в у твердій грошовій сумі - 600 гривень на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що позов підтримує і просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги [PERSON] визнає і просить справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку, на утримання якої відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожним з дітей повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що позов підтримує і просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання тричі поспіль не з"явився, хоча був належно повідомлений про час та місце судового розгляду судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на користь позивачки [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей, щомісячно, до досягнення кожним із них повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожним з дітей повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що позов підтримує і просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву, в якій повідомив, що позов підтримує і просить справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, щомісячно, до досягнення кожним із них повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожним з дітей повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що позов підтримує і просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, хоча був належно повідомлений про час та місце судового розгляду судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, щомісячно, до досягнення кожним із них повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі -1600 гривень щомісяця ( з розрахунку по 800 грн. на кожну дитину), починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, подавши до суду заяву, в якій змінила свої позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожним з дітей повноліття та повідомила, що позов підтримує і просить справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву, в якій повідомив, що позов підтримує і просить справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, тому в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на користь позивачки [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей, щомісячно, до досягнення кожним із них повноліття.

Outcome: approved