Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 27.10.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час не проживає з відповідачем по справі, а діти проживають біля неї. Відповідач матеріальної допомоги її на утримання дітей не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей в розмірі на одну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутності, уточнила позовні вимоги, де просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій не заперечує стосовно часткового задоволення позовної заяви, а саме: аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 27.10.2001 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.10.2001 року. В зареєстрованому шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14.02.2002 року та серії [NUMBER] від 03.11.2008 року. Обов'язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обов'язок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітніх дітей як її мати не надає. Частина 3 ст. 181 даного Кодексу вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч.2,3 ст.183 СК України - якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в процентному відношенні до заробітку [PERSON], щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved