Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з вище вказаним позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Перша Херсонська державна нотаріальна контора, відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, про визнання правочину недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.07.2014р. старшим державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні [PERSON] відкрито виконавче провадження №43989359 за наказом №923/581/14, виданим Господарським судом Херсонської області, що набрав чинності 08.07.2014р. про стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 38 610 грн. 84 коп. На виконання вищезазначеного рішення суду в рамках виконавчого провадження №43989359 старшим державним виконавцем ВДВС Суворовсього РУЮ в м. Херсоні [PERSON] 31.07.2014року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. Так, 04.09.2014р. державним реєстратором Реєстраційної служби Суворовсько районного управління юстиції у м. Херсоні, на підставі вищезазначеної постанови державного виконавця, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження (арешт) всього майна [PERSON]. Таким чином, було накладено арешт на все майно [PERSON] включаючи житловий будинок з прилеглими до нього земельними ділянками для обслуговування прибудинкової території (кадастровий номер 6522384500:01:001:0701) і ведення сільського господарства (кадастровий номер 6522384500:01:001:0702), що розташовані за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Рибальче, вул. Набережна, 41. 29.10.2015р. вищезазначене нерухоме майно відчужено [PERSON] на користь третьої особи, шляхом укладення оскаржуваного договору дарування серія І №1-1519, посвідченого 29.10.2015р. державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON]. Ці обставини підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.11.2015р. за № 119946287, листом-відповіддю завідувача Першої Херсонської державної нотаріальної контори від 27.11.2015р. за вих. № 956/01-1 Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.12.2015р. № 48847221. Так, на момент відчуження житловий будинок та земельні ділянки перебували під забороною відчуження (арештом), а тому Договір дарування від 29.10.2015р. не міг бути посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори. Це зумовлює недійсність оскаржуваного правочину, оскільки його предметом виступає майно, що перебуває під забороною відчуження. На даний час майно, відчужене за оспорюваним правочином зареєстроване за [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 48847221 від 02.12.2015 року. Просить визнати недійсним договір дарування та стягнути з відповідачів судові витрати, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомленні своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідачів та за згодою позивача та її представника ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Представник Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні у судове засідання не з'явився, проте надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Завідувач Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не з'явився, про те надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та перевіривши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Предметом судового розгляду є визнання недійсним оспорюваного правочину договору дарування № 1-1519 від 29.10.2015 року, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами і будівлями та земельні ділянки площею 0,25 га та 0,23 га, що розташовані за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Рибальче, вул. Набережна,41. Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до Закону рішення судів та інші виконавчі документи (постанови, винесені посадовими особами, уповноваженими розглядати справи про правопорушення, вимоги тощо) підлягають примусовому виконанню. Одним із заходів примусового виконання рішень суду та інших органів - є арешт майна боржника, послідуюче його вилучення та реалізація. Таким чином, у виконавчому провадженні арешт на майно боржника включає в себе комплекс процесуальних виконавчих дій щодо заборони вільного розпорядження та користування таким майном. При укладенні [PERSON] Договору дарування арештованого майна ним проігноровано заборону державного виконавця та грубо порушено права [PERSON], що є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до частин 1 - 2 та 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частиною першою та шостою статті 203 ЦК України; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 24 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Згідно ч. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як стороною правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої поруено вчиненням правочину. Враховуючи вище викладене, а також те, що вчиненням оспорюваного Договору дарування допущено порушення прав ФОП [PERSON], оскільки накладення арешту мало на меті забезпечення виконання зобов'язань боржника та прав стягувача у виконавчому провадженні, але відчуження арештованого майна на даний час унеможливлює виконання рішення суду за рахунок звернення стягнення на нерухоме майно, в зв'язку з чим правочин підлягає визнанню недійсним. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на правову допомогу. Відповідно до частин 1-2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, випадків надання безоплатної правової допомоги. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідачам пропорційно присуджуються стягнення судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог, що складається з: 2000 грн. - витрати на правову допомогу, згідно договору про надання юридичних послуг №3011/15-ц від 30.11.2015 року та 487,20 грн. - витрати по сплаті судового збору, відповідно до квитанції №5_12 від 10.12.2015 року.

Outcome: approved