Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

До суду 09.11.2020 року надійшов позов МТСБУ, пред`явлений до [PERSON] , згідно з яким просили стягнути із відповідача на їх користь суму сплаченого відшкодування в розмірі 33141,34 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначили, що 26.12.2017 року у м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] ., та автомобіля «Nissan Tiida», д.н.з [NUMBER] . У результаті ДТП обидва автомобіля зазнали механічних пошкодження. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 07.02.2018 року винним у настанні вищевказаної ДТП було визнано [PERSON] та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання пригоди відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 33141,34 грн.. Зазначена виплата була здійснена МТСБУ на підставі звіту №12-01/1 про оцінку матеріального збитку, спричиненого автомобілю [PERSON] та наказу №3313 від 05.04.2018 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Відповідачу направлялась вимога щодо добровільної виплати сплаченого страхового відшкодування, яка між тим була залишена без задоволення. За викладених обставин звернулись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 12.01.2021 року провадження у справі відкрито та ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання призначене на 24.02.2021 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Відповідач повідомлявся за адресою реєстрації відповідно до відповіді на запит до відділу адресно-довідкової служби ГУ ДМС України в Одеській області, однак поштове повідомлення повернуто на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2017 року у м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «АЗЛК», д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] ., та автомобіля «Nissan Tiida», д.н.з [NUMBER] . У результаті ДТП обидва автомобіля зазнали механічних пошкодження. Унаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 07.02.2018 року винним у настанні вищевказаної ДТП було визнано [PERSON] та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] . у вчиненій 26.12.2017 року дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Постраждала особа у ДТП [PERSON] звертався до МТСБУ з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до звіту № 12-01/1 сума матеріального збитку складає 36144,48 грн. 05.04.2018 року позивачем здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 32321,34 гривен (за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу), що підтверджується платіжним дорученням № 903533 від 05.04.2018 року. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Судом встановлено, що МТСБУ потерпілій особі в розмірі 32321,34 гривен (за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу), що підтверджується платіжним дорученням № 903533 від 05.04.2018 року. Відповідач не з`являвся в судове засідання та не надав ніяких доказів, які б спростовували твердження позивача. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України , позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як зазначено в ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У той же час, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлює, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення вимог позивача в повному обсязі. Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку [PERSON] у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved