Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить: стягувати з [PERSON], жителя [ADDRESS], в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] - [INFO], в розмірі 600,00 грн. (шістсот гривень) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON], в її користь понесені додаткові витрати на неповнолітню дочку [PERSON], що викликані особливими обставинами (навчанням), а саме 1000,00 грн. (одну тисячу гривень). В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з 1995 р. по 2003 р. вона перебувала у шлюбі із [PERSON]. За час перебування у шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею. З 2003 року, тобто з часу розірвання шлюбу, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона змушена сама її харчувати, одягати, займатися вихованням. Відповідач не надавав і не надає відповідної матеріальної допомоги на утримання доньки. Неповнолітня донька [PERSON], є ученицею 11-го класу, тобто випускного класу, витрати на її утримання особливо зростуть у 2014 році, коли вона буде поступати до Вищого навчального закладу, тим більше, що вона зараз несе усі витрати по репетиторству з підготовки до незалежного тестування для вступу до ВНЗ. Донька навчається у гімназії, навчання в якій є платне, у зв'язку із цим дитина, потребує матеріальної допомоги, існують інші витрати, пов'язані з навчанням, харчуванням, одягом, лікування (нещодавно на доньку були здійснені не дешеві медичні витрати по встановленню брекетів). На даний час їй невідомо де працює відповідач і взагалі, чи він офіційно десь працевлаштований. Враховуючи витрати, які здійснюються у зв'язку з утриманням неповнолітньої доньки, [PERSON], виникає необхідність визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який становить 600,00 грн. (шістсот гривень). Крім цього дитина є у такому віці - 16 років, в якому витрати на її утримання є досить великими, що зумовлене фізіологічними віковими змінами організму (швидко змінюється розмір взуття і т.д.). У зв'язку з тим, що донька навчається у Львівській академічній гімназії, вона здійснила додаткові витрати у зв'язку з оплатою за навчання в даній гімназії за 2013 рік, а саме: 2000,00 грн., а тому вважає, що відповідач як батько дитини, зобов'язаний в рівні частці з нею, як матір'ю їхньої доньки, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини). З врахуванням наведеного, вона змушена звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що у зв»язку з відсутністю постійної роботи не має змоги платити аліменти в такому розмірі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі з 1995 по 2003 роки перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 2, 3). За час перебування у шлюбі в них народилася дочка: [PERSON] - [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача (а.с. 5, 6). Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дочки, але оскільки не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Відповідно до ч.1, 2 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися на перед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що неповнолітня дочка [PERSON] - [INFO], навчається у «Львівській академічній гімназії», де навчання платне і становить 2000 (дві тисячі) гривень в рік, оплату за яке провела позивач, що стверджується квитанціями. Оскільки відповідно до ст.180 СК України обов»язок утримання дитини лежить на обох із батьків, і позивачем реально було витрачено кошти на навчання дочки, тому вказані витрати слід розділити між батьками дитини та разово стягнути з відповідача додаткові витрати. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved