Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В січні 2014 року до Рівненського міського суду надійшов на розгляд позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в гуртожитку. Ухвалою суду до участі в розгляді справи в якості співпозивача залучене Житлово-комунальне підприємство «Сонячне» Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, як балансоутримувач будинку [ADDRESS]. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що з відповідачем [PERSON] позивачка перебувала в шлюбі до 2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно протоколу № 167 від 15 серпня 2001 року [PERSON] виділено кімнату № 115 у гуртожитку [ADDRESS]. 19 Березня 2013 року ПАТ «Рівнеазот» видано ордер № 1082 на дану кімнату. З квітня 2012 року відповідач [PERSON] не проживає в кімнаті № 115 у гуртожитку [ADDRESS], є зареєстрованим за вказаною адресою, оплату за користування кімнатою проводить позивачка самостійно. Актом від 24 січня 2014 року, складеним за участю працівників ЖКП «Сонячне» підтверджено, що [PERSON] за місцем реєстрації з квітня 2012 року не проживає. З огляду на вищевикладене позивачі просять визнати [PERSON], 1972 року народження, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кімнаті [ADDRESS]. Заперечення відповідача на позовну заяву не надано. В судовому засіданні позивачі позов підтримали в повному обсязі в межах доводів позовної заяви. Позивач [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] добровільно вибув з квартири два роки тому і забрав свої речі. У зв'язку із реєстрацією [PERSON] в квартирі вона змушена тривалий час самостійно нести витрати по оплаті комунальних послуг, що в сукупності змусило позивача звернутись до суду. Просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] був повідомлений про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом поміщення оголошення в друкованому ЗМІ, відповідно до ст. 74 ЦПК України, що підтверджено доказами, наявними у справі, а тому суд вважає, що сторона належним чином повідомлена про день судового засідання. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Заперечень до позову не надав. Суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у відсутність відповідача, який вважається належно повідомленим, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України за згодою позивача, з винесенням заочного рішення в порядку ст. 224 - 228 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши в сукупності встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені, підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно протоколу № 167 від 15 серпня 2001 року [PERSON], її чоловікові [PERSON] та сину [PERSON] виділено кімнату № 115 у гуртожитку [ADDRESS]. 19 Березня 2013 року ПАТ «Рівнеазот» видано ордер № 1082 на дану кімнату. Згідно акту ЖКП «Сонячне» від 24 січня 2014 року за вказаною адресою крім позивача зареєстровані її чоловік та син. Актом від 24 січня 2014 року, складеним за участю працівників ЖКП «Сонячне» підтверджено, що [PERSON] за місцем реєстрації з квітня 2012 року не проживає. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. З дослідженого в судовому засіданні акту від 24 січня 2014 року, складеним за участю працівників ЖКП «Сонячне» та підписаного членами комісії вбачається, що [PERSON] в кімнаті № 115 у гуртожитку [ADDRESS] не проживає з квітня 2012 року. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сім'ї [PERSON], підтвердили, що [PERSON] два роки тому поїхав з квартири, ніхто його не бачив. Доповнили, що виїхав відповідач добровільно, забраа свої речі, про те, щоб йому чинились перешкоди в користуванні житлом, або він претендував на жилу площу в кімнаті гуртожитку їм невідомо. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідач [PERSON] вибув з кімнати, а факт його відсутності понад шість місяців знайшов своє підтвердження, суд прийшов до висновку, про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідача його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у кімнаті [ADDRESS]. Питання про стягнення з відповідача судових витрат по оплату судового збору позивачем не ставилось. На підставі викладеного. ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-ІУ від 11.12.2003 року,

Outcome: approved