Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, який в подальшому було уточнено, до [PERSON] про визнання недійсним права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого позивач подарувала, а відповідач отримала у дар житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS]. Перед укладанням договору дарування, відповідачка пообіцяла та зобов'язалась, що буде доглядати позивачку, повністю забезпечувати харчами та ліками, сплачувати повністю комунальні послуги, однак фактично одразу після підписання вказаного договору дарування, відповідачка зникла, та всі свої обов'язки не виконала. 25 травня 2015 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області було визнано недійсним договір дарування від 11 вересня 2003 року. Однак реєстрацію права власності не було скасовано. Крім цього, відповідачка отримала державний акт на землю на якій розташований житловий будинок. У зв'язку з вищевказаним позивачка змушена була звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 22). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2003 року було укладено договір дарування серії ВАМ №834161, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON], [INFO] 26 жовтня 2013 року уклав шлюб з [PERSON], [INFO], та після реєстрації шлюбу, прізвище чоловіка та жінки «[PERSON]» (а.с.9). 25 травня 2015 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області було визнано недійсним договір дарування від 11 вересня 2003 року, укладений між сторонами (а.с. 10). Відповідно п. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 3, п. 5 ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " державна реєстрація прав є обов'язковою, проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги є обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved