Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року в с. Олександрівка Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,91 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. [INFO] року померла матір позивача [PERSON], яка проживала однією сім'єю з [PERSON], була інвалідом другої групи та з 1994 року по день смерті [PERSON] перебувала на його утриманні. Позивач зазначає, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті матері, у зв'язку з чим звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, на що отримала відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та відсутністю документів на підтвердження родинних стосунків з [PERSON] У зв'язку з наведеним, позивач просить встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON], який помер [INFO] року в с. Олександрівка Голованівського району Кіровоградської області, встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та визнати за нею (позивачем) право власності в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,91 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області і належало на праві власності на підставі Сертифікату серії [NUMBER] [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень не має. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, його представника та представника відповідача і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою (ч. 2 ст. 118 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Виходячи з положень ст. 531 ЦК Української РСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року). У судовому засіданні встановлено, що метою встановлення зазначених фактів є прийняття позивачем спадщини. Як роз'яснено в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. При тому правові наслідки факту перебування особи на утриманні для отримання спадщини виникають в тому випадку, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. В судовому засіданні встановлено, що позивач народилась [INFO] року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що свідчить копія паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 23 лютого 1998 року Голованівським РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 02 червня 1973 року Тернівським РАГС м. Кривий Ріг, з урахуванням копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 20.04.1991 року Шепилівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, батьками позивача значаться: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 12). [INFO] року в с. Олександрівка Голованівського району Кіровоградської області померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 вересня 2001 року Шепилівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 10). Після смерті [PERSON], позивач оформила право власності на житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 13.03.2002 року державним нотаріусом Голованівської державної нотаріальної контори Бурдейною Г.І., зареєстрованого в реєстрі за №631, спадкова справа №137 (а.с. 27). Також, після смерті [PERSON], позивач оформила право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 0,00332 відсотки, що становить 4133 грн., що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16.02.2007 року державним нотаріусом Голованівської державної нотаріальної контори Бурдейною Г.І., зареєстрованого в реєстрі за №445, спадкова справа №137 (а.с. 28). Як вбачається з довідки Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області за №01-19/168 від 05.07.2017 року, [PERSON] на день своєї смерті проживала одиноко [ADDRESS] (а.с. 24). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 11 жовтня 2000 року Шепилівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 11) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00018358366 від 13.07.2017 року, [INFO] року в с. Олександрівка Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON]. На день смерті [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 3,91 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру в Голованівському районі Кіровоградської області від 19.05.2017 року №223/109-17 (а.с. 9). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], було втрачено, про що здійснено оголошення в газеті «Вісник Голованівщини» від 20.05.2017 року (а.с. 29-30). Як вбачається з довідки Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 18.05.2017 року за №314 та копії погосподарської книги за 1983-1985 рр., [PERSON] на території сільської ради свого житла не мав, з 1980 року по день смерті проживав та вів спільне господарство разом з співмешканкою [PERSON] (а.с. 14-16). З довідки №551/11-22, виданої 16.06.2017 року Голованівським сектором обслуговування громадян Благовіщенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], являлась інвалідом другої групи починаючи з 1994 року, що також підтверджується копією витягу із акту огляду у МСЕК серії 2-18АГ №078251 від 06.05.1993 року, копією витягу із акту огляду у МСЕК серії 2-18АД №071220 від 05.05.1994 року, копією витягу із акту огляду у МСЕК серії 2-18АА №066630 від 04.05.1995 року, копією витягу із акту огляду у МСЕК серії 2-18АГ №066937 від 06.05.1996 року та копією витягу із акту огляду у МСЕК серії 2-18АД №072428 від 06.05.1997 року (а.с. 17-22). На звернення позивача до Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, останньою позивачу відмовлено у підтвердженні факту того, що [PERSON] була утриманкою [PERSON], що підтверджується довідкою за №01-19/168 від 05.07.2017 року (а.с. 23). Після смерті [PERSON], позивач звернулась до державного нотаріуса Голованівської районної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейної Г.І. щодо оформлення спадщини на право на земельну частку (пай), на що отримала відмову про те, що їй необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, підтвердити родинні стосунки з померлим або надати заповіт від імені померлого (а.с. 31). Відповідно до листів державного нотаріуса Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейної Г.І. №301/01-16 від 17.07.2017 року, №321/01-16 від 26.07.2017 року, та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48428580 від 17.07.2017 року, №48428342 від 17.07.2017 року, зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48428480 від 17.07.2017 року, №48428307 від 17.07.2017 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року, Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповіти від їх імені не реєструвались. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] більше одного року до смерті [PERSON] проживали разом [ADDRESS], вели спільне господарство; [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON], оскільки була інвалідом, тобто непрацездатною, іншого доходу, заробітку не мала. Враховуючи факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON], суд також приходить до висновку, що [PERSON] фактично вступила у володіння майном [PERSON], оскільки на день смерті проживала з ним, а тому в силу ст. 549 ЦК УРСР 1963 року фактично прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] В свою чергу позивач як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, однак не має можливості оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документу. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює оформити прийняту спадщину та визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,91 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Шепилівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області і належало на праві власності підставі Сертифікату серії [NUMBER] [PERSON], який помер [INFO] року в с. Олександрівка Голованівського району Кіровоградської області. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved