Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з вищенаведеним позов, стверджуючи, що з 16.07.1994 перебувала в шлюбі з [PERSON] 22.10.1999 вони придбали квартиру по вул. Долинська, 37-Б/85 в м. Калуші Івано-Франківської області, а 07.12.2015 гараж А-1б по вул. Долинська в м. Калуші Івано-Франківської області. Обидва обєкти нерухомого майна були зареєстровані за відповідачем. Оскільки сімейне життя в них не склалося рішенням Калуськоого міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.08.2017 шлюб було розірвано. Позивач зазначила, що дійти згоди про добровільний розподіл спільного майна вони не можуть, а тому [PERSON] просить суд визнати вказане нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя та провести його, виділивши їй по 1/2 частині квартири [ADDRESS] та 1/2 гаражу А-1б по вул. Долинська в м. Калуші Івано-Франківської області. Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням повідомлення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав суду відзив. Тому суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з 16.07.1994 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 11), в якому у них 07.06.1995 народилася дочка [PERSON] (а.с. 12), а 26.07.2001 син [PERSON] (а.с. 13). На підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.10.1999, посвідченого приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] набув право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] «б» в м. Калуші Івано-Франківської області (а.с. 15). Ймовірна вартість квартири складає 309\~573,00 гривень (а.с. 20). Також згідно договору купівлі-продажу від 07.12.2015, посвідченого приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 893, [PERSON] набув у власність гараж А-1б загальною площею 29,9 кв.м., що знаходиться по вул. Долинська в м. Калуші Івано-Франківської області (а.с. 18), розмір частки 1/1, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 19). Ймовірна вартість гаража станом на 31.10.2018 складає 42\~283,00 гривень (а.с. 16). Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею проживають діти. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зокрема п. 23 передбачено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Ураховуючи те, що квартира та гараж були набуті сторонами під час перебування в шлюбі та за спільні кошти, суд вважає за доцільне визнати їх обєктами права спільної сумісної власності подружжя та провести розподіл належного подружжю нерухомого майна. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1760,00 гривень, а також 800,00 гривень витрат за проведення оцінки нерухомого майна (а.с. 26, 27). На підставі викладеного та

Outcome: approved