Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Відповідач у справі [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач понад десять років не займається вихованням та утриманням свого сина, не здійснює догляду за ним, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не підтримує родинних стосунків. Після смерті [INFO] матері дитини, він залишився на утриманні та вихованні бабусі - [PERSON]. З урахуванням висновків та рекомендацій опікунської ради при Петриманській сільській раді та висновку органу опіки та піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, [PERSON] із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав 19 жовтня 2017 року звернулася до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] суду пояснила: Після припинення шлюбу між батьками [PERSON] у 2005 році батько дитини самоусунувся від будь-яких батьківських обов'язків: він не спілкується з дитиною, не цікавиться ним, не сплачує аліменти. [INFO] померла мати дитини і з тих пір він перебуває на утриманні та вихованні бабусі по материній лінії - [PERSON]. Оскільки бабуся без позбавлення батьківських прав батька дитини не може оформити над ним опіку, а від так, і соціальні допомоги, заявити вимогу про аліменти, вона порушила питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 07 та 28 листопада 2017 року не з'явився. 14 листопада 2017 року [PERSON] подав до суду нотаріально посвідчену заяву (а.с. 45), у якій просив провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав і не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА Василишен С.В. пояснив, що після звернення [PERSON] Служба перевірила умови проживання, виховання та утримання неповнолітнього [PERSON] Було встановлено, що його мати померла [INFO], дитина проживає у баби та діда, перебуває на їх утриманні. [PERSON] уже тривалий час не займається утриманням та вихованням сина, не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, не спілкується з сином, не надає матеріальної допомоги на його утримання і не сплачує аліменти. В свою чергу [PERSON] створила всі умови для гармонійного розвитку онука. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10) стверджується, [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] з 12 листопада 1999 року по 08 грудня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8,9). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 12). [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 8, 11) та, відповідно, бабусею неповнолітнього [PERSON]. Зібраними позивачем і дослідженими судом доказами встановлено, що [PERSON] з 2005 року не приймає участі у вихованні та утриманні сина, не цікавиться станом його здоров'я, не здійснює належного догляду за ним, не забезпечує матеріально, не турбується його майбутнім. Таке, зокрема, стверджується обставинами, викладеними у протоколі засіданні опікунської ради при виконкомі Петриманської сільської ради від 05 липня 2017 року (а.с. 20-21), рішенням опікунської ради при Петриманській сільській раді від 07 липня 2017 року № 12 (а.с. 22-23) та довідкою директора санаторної школи-інтернату від 29 травня 2017 року (а.с. 13). Крім того, актом перевірки матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 13 липня 2017 року (а.с. 17) стверджується, що утриманням та вихованням неповнолітнього займається бабуся та дідусь, які створили належні для проживання та розвитку онука умови. У будинку чисто та затишно. Батько неповнолітнього [PERSON] не займається утриманням та вихованням свого сина, не цікавиться його навчанням, станом здоров'я, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. Разом із чоловіком утримують господарство, обробляють земельні ділянки. [PERSON] користується повагою серед односельців, доброзичлива, чемна, гарна господиня. Після смерті дочки [PERSON] піклується про онука [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] після смерті матері постійно проживає із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] Чемний, ввічливий, товариський, розважливий, спокійний. Має багато товаришів та друзів. Протоколом засідання опікунської ради при виконкомі Петриманської сільської ради від 05 липня 2017 року (а.с. 20-21) та рішенням опікунської ради при виконавчому комітеті Петриманської сільської ради від 07 липня 2017 року (а.с. 22-23) прийнято рішення звернутися у службу у справах дітей Мурованокуриловецької РДА з клопотанням порушити перед Мурованокуриловецьким районним судом питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] Комісія з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації та Служба у справах дітей Мурованокуриловецької райдержадміністрації на своєму засіданні 04 серпня 2017 року зробили висновок, відповідно до якого, враховуючи, що [PERSON] тривалий час не займається утриманням та вихованням сина, не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, не спілкується з неповнолітнім, матеріально не забезпечує, не сплачує аліменти є доцільним в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], позбавити його батька батьківських прав щодо нього. Таким чином, вищенаведеними доказами стверджено, що відповідач [PERSON], свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Дитина позбавлена батьківської опіки, любові і турботи. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Тому, з врахуванням прав дитини на належне батьківське виховання, її інтересів та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав щодо свого неповнолітнього сина [PERSON]. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 640 гривень судового збору (а.с. 1). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення саме така сума судових витрат.

Outcome: approved