Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту,який має юридичне значення, а саме: належності заявника до національності - полька. При цьому посилалася на те, що встановлення факту приналежності заявника до національності полька необхідно для збереження національної ідентифікації, внесення змін до актового запису про народження, а також актових записів сина [PERSON], оскільки останні з формальних підстав не мають можливості отримати Карту поляка та в повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій національної меншини. Представник заявника заявив суду клопотання, згідно якого просив розглядати цивільну справу за його відсутності та відсутності заявника, також зазначив, що викладені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу, просив ухвалити рішення на розсуд суду. Суд ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. З матеріалів справи вбачається, що заявник в червні 2018 року зверталася із заявою до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, по якій просила внести зміни до свого актового запису про народження, змінивши вказану в актовому записі національність батька заявника [PERSON] з «росіянин» на «поляк», змінити вказану в актовому записі його національність з «росіянин» на «поляк», а також внести зміни до актового запису про народження сина заявника [PERSON], зазначивши в його актовому записі національність матері «поляк». Листом Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.06.2017 року заявнику було відмовлено в задоволенні вищезазначеної заяви з порадою звернутися для вирішення даного питання до суду. У своїй заяві [PERSON] стверджує, що покійний батько [PERSON] та його батько за національністю були поляками, однак, як його батько, так і він сам приховували цей факт, оскільки побоювалися переслідувань себе, як представників національної меншини. Дід заявника, [PERSON], який був за національністю поляком, мешкав у Вінницькій області (Подільській губернії) з вісімнадцятого сторіччя. 1911 року в [PERSON] та [PERSON] народився батько заявника - [PERSON]. На той час у документах про народження батька вказане: с. Журавлівка Тульчинського району Вінницької області. Під час оформлення документів після Громадянської війни, дід заявника [PERSON], побоюючись переслідувань та труднощів для себе та своїх синів, як представників національної меншості «поляк», вказав свою національність та національність своїх синів [PERSON] та [PERSON], як «росіянин» та «росіянин», відповідно. Після мобілізації батько воював та в 1941 році в Сталінграді одружився з матір'ю заявника [PERSON]. Після закінчення війни батька направили для проходження подальшої служби в Одесу, а матір заявниці демобілізували і вона, також, змогла переїхати до чоловіка. [INFO] народилася [PERSON], про що Кагановичським районним ЗАГС м. Одеси був зроблений актовий запис № 494. До актового запису були внесені відомості щодо національності батька заявника - «росіянин». Наприкинці 1967 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] [INFO] в заявника народився син [PERSON], про що Приморським відділом РАЦС м. Одеси був зроблений актовий запис № 341 від 04.03.1969 року. У вказаному записі, як і в свідоцтві про народження, національність заявника була вказана як «Росіянка». У 1999 році батько заявника - [PERSON] помер у віці 87 років. Внаслідок заміни національності батька [PERSON], з дійсної національності «Поляк» на штучно зазначену «Росіянин», у актовому записі про народження [PERSON]. була вказана національність батька, а саме: «Росіянин», у паспорті, виданому за часів СРСР була вказана національність «Росіянин». При реєстрації народження сина заявника [PERSON], національність заявника, також, була вказана як «Росіянка». Заявник стверджує, що інформація щодо її польського походження не приховувалася в родині, вона та її рідні ідентифікують себе як поляки, вивчають культуру. дотримуються польських традицій та спілкуються із членами польської громади міста Одеси. Проте, встановити свою належність до національності «полячка», шляхом внесення змін до свого свідоцтва про народження та свідоцтва дитини заявник на сьогоднішній день не має можливості, оскільки відповідач своїм листом від червня 2017 року відмовив заявнику, оскільки у свідоцтві про шлюб батьків [PERSON]. та про народження його батька відомості щодо національності не зазначені, а інших документів та відомостей щодо національності батька немає. Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07 липня 1995 року "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Національність - це приналежність особи до нації, держави або народу. Поняття «національність» може мати різноманітні значення: юридично-правове, політичне, етнологічне, культурологічне, повсякденно-побутове тощо. Із загального розуміння дефініції «самоусвідомлення» - це чітке усвідомлення своєї суті, своїх характерних рис, своєї ролі у суспільстві, в житті тощо. Національна ідентичність - це почуття нації як єдиного цілого. Національна ідентичність людини є її ідентичність і почуття приналежності до однієї держави або однієї нації, незалежно від свого юридичного статусу громадянства. На підставі цього вищезазначений Закон чітко визначив та надав право особі вільно і самостійно обирати свою національність. Таким чином, національність особи встановлюється не шляхом чітко регламентованого порядку або закону, а є суб'єктивним, внутрішнім переконанням особи своєї ролі, характеристик та інше, що забезпечують певну приналежність, в тому числі національну. Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Оскільки у ході дослідження доказів знайшов підтвердження факт того, що родичі заявника, а саме дід та мати були поляками, а у свідоцтві про її народження помилково зазначено національність матері: «росіянка», а не «полька», то заявник має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька», як це передбачено Законом України «Про національні меншини».

Outcome: approved