Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1968 року, постійно проживали разом, мали спільний бюджет, разом вирішували всі побутові проблеми. Заявник зареєстрована в [ADDRESS] , а її чоловік був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . За цією ж адресою вона проживала з ним всі роки. Розмір доходів [PERSON] був вищим за розмір пенсії заявника, тому вона знаходилась на його утриманні. На даний час вона бажає перейти на пенсію свого чоловіка, тому виникла необхідність звернутись до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що вони разом з чоловіком отримали квартиру [ADDRESS] , де з 1986 року стали проживати та з цього часу вона була там зареєстрована. У 2016 році заявник отримала спадщину після смерті батьків та змінила реєстрацію,хоча фактично продовжувала проживати з чоловіком, вести спільний. Після виходу на пенсію її чоловік неофіційно працював, його доходи були значно вищі, а тому вона перебувала на його утриманні. Просила заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що заявник весь час постійно проживала зі своїм чоловіком, вели спільний бюджет, піклувались один про одного. [PERSON] отримував пенсію як військовослужбовець, неофіційнопрацював, а тому мав значнобільший дохід ніж його дружина, тому вона знаходилась на його утриманні . Просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило. До суду направлені письмові пояснення відповідно яких при розгляді заяви покладається на розсуд суду, просить справу розглянути у відсутність представника. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, що не з`явився в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 липня 1968 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6). З 24 березня 1993 року [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] За цією ж адресою була зареєстрвоана і завник, з 09 серпня [ADDRESS] , [PERSON] з 01 квітня 2005 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~36\~Закону України "\~Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у\~частині другій\~статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Частиною 2 цієї статті визначено хто відноситься до непрацездатних членів сім`ї, у тому числі і чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого\~статтею 26\~цього Закону. Частина 3\~статті визначає,\~що до\~членів сім`ї,\~які вважаються\~такими,\~що були\~на утриманні\~померлого годувальника,\~відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. [PERSON] перебував на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та розмір його пенсії з 01 жовтня 2017 року складав 5581,74 грн. Розмір пенсії [PERSON] складає 2574 грн. 43 коп., що підтверджується довідкою Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 5776 4957 6977 2770. Рішенням відділу з призначення та перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 54 від 07 червня 2019 року , заявнику відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в зв`язку з відсутністю документів, що засвідчують перебування на утриманні померлого годувальника [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що знають заявника та знали її чоловіка тривалий час , які постійно проживали разом за адресою [ADDRESS] . Розмір пенсії [PERSON] був вищий за пенсію заявника. [PERSON] постійно хворіє, потребує значних коштів на лікування, а тому знаходилась на утриманні свого чоловіка. Вони піклувались один про одного, спільно вирішували всі сімейні питання. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Пунктом 8\~постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам дано роз`яснення, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] постійно проживали разом за адресою [ADDRESS] , вели спільний бюджет та заявник [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка, який помер [INFO] . За таких обставин, суд вважає, що факт спільного проживання заявника [PERSON] з чоловіком [PERSON] та знаходження її на утриманні чоловіка знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а отже заяву [PERSON] необхідно задовольнити. Встановлення в судовому порядку зазначених фактів необхідне заявнику для отриманння доходу для належного існування.

Outcome: approved