Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 07.01.2008рок померла її бабця [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Козачківської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та інше спадкове майно і вона є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців не має, оскільки дочка спадкодавця, її мати [PERSON] померла 24.09.2005року, син спадкодавця [PERSON] помер 03.12.1999року, дочки [PERSON]В, [PERSON], [PERSON], та її рідний брат [PERSON] не заперечують проти прийняття нею спадщини. У звязку з незнанням про наявність заповіту на її імя, а також, що бабця заповіла їй земельну частку, однак на момент її смерті уже був виготовлений державний акт, крім того, не могла підтвердити факт родинних відносин через помилку у свідоцтві про народження її матері з бабцею, вона пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому просить суд визначити їй додатковий строк терміном на два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги позивач підтримує, відповідачі просять їх задовольнити. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, і відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд, в разі пропуску цього строку з поважної причини, може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач від оформлення даної спадщини не відмовлялась. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та задовольнити вимоги позивача в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved