Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося АТ «Райффайзен Банк Аваль» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 53 859 доларів США 15 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1 417 332 грн. 78 коп.та судових витрат у розмірі 21259,99 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 23 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0014/82/64027, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 66 300 (шістдесят шість тисяч триста) доларів США 00 центів строком до 23 серпня 2013 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору утворилася заборгованість у розмірі 53 859 доларів США 15 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1 417 332 грн. 78 коп. В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача у судове засідання з`явився, просив у позові відмовити, застосувати строки позовної давності. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, про те, що 23 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0014/82/64027, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 66 300 (шістдесят шість тисяч триста) доларів США 00 центів строком до 23 серпня 2013 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. 08 квітня 2009 року з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та Позичальник досягли згоди про зміну умов погашення Кредиту. Відповідно до п.1 Додаткової угоди №1 Сторони досягли згоди збільшити строк кредиту на 160 місяців, у зв`язку з цим п. 1.1. Кредитного договору виклали в наступній редакції: «Строк кредиту (строк кредитування кредитом) складає 191 місяць, дата остаточного погашення кредиту 23 липня 2022 року». Відповідно до п.2 Додаткової угоди №1, Сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника на умовах передбачених Додатковою угодою №1. Також, тимчасово на період з 08 квітня 2009 року по 08 квітня 2010 року Сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення Кредиту. Отже, з укладенням Кредитного договору та додаткової угоди до нього у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договорам у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Проте, всупереч вимогам п. 6.1. Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу Позичальника було направлено вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором за вихідним № 114/5-122971 від 27.06.2018 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 60 днів. Однак, у визначені Кредитором строки вимоги не були виконані, заборгованість не погашена. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Так, ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених доказів, суд вважає вимоги позивача законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України та згідно Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 21259,99 грн. понесених ним та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved