Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Волинська обласна психіатрична лікарня №2 смт. Олика звернулася до суду із заявою про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, мотивуючи тим, що останній 18 вересня 2017 року поступив у Волинську обласну психіатричної лікарні №2 смт. Олика за заявою опікуна [PERSON], яка призначена останньому на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2005 року. 07.03.2018 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої хворий виявляє ознаки психічного захворювання та потребує продовження госпіталізації до психіатричного стаціонару. Посилаючись на те, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує психіатричної допомоги, надання якої можливе тільки в стаціонарних умовах, просять вирішити питання про продовження стаціонарного лікування в психіатричному закладі. В судовому засіданні представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 смт. Олика [PERSON] заяву підтримала, давши пояснення за обставинами, викладеними в ній, та просила її задовольнити. Прокурор Бондар О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечила. Відповідно до повідомлення Волинської обласної психіатричної № 2 смт. Олика № 322/2-13.18 від 07.03.2018 року [PERSON] через свій психічний та соматичний стан не може бути присутнім у судовому засіданні, у звязку з чим просять проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, лікуючого лікаря-психіатра [PERSON], заінтересовану особу [PERSON], думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], направлений на госпіталізацію у Волинську обласну психіатричної лікарні №2 смт. Олика за заявою опікуна [PERSON]. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2004 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним і рішенням цього ж суду від 14.06.2005 року над останнім встановлено опіку, призначивши опікуном [PERSON] (а.с. 4,5). На підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.09.2017 року [PERSON] було госпіталізовано до ВОПЛ №2 смт. Олика. 07.03.2018 року [PERSON] був оглянутий ЛКК ВОПЛ № 2 смт. Олика, яка прийшла до висновку, що останній за своїм психстаном потребує продовження госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1-/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Статтею 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи в примусовому порядку на підставах, передбачених ст. 14 цього Закону, відповідно до якої, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В силу ч. 1 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заява ВОПЛ №2 смт. Олика про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved