Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] . З червня 2020 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися та відповідач змінив місце проживання. Після припинення сімейних відносин, позивач звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та відповідач самовільно забрав дитину і проживав з нею окремо від позивача, з огляду на що, своїми діями всіляко перешкоджав їй, як матері дитини, спілкуватися з останньою. В подальшому дитина була повернута матері, де проживає й на даний час. Однак через відсутність згоди щодо місця проживання дитини, [PERSON] може у будь-який час забрати дитину, що не відповідатиме інтересам останньої, так як саме [PERSON] повністю опікується життям, навчанням та дозвіллям дитини, контролює стан його здоров`я, приймає активну участь у житті дитини, оплачує його навчання та несе витрати пов`язані з навчанням дитини. Натомість відповідач успіхами дитини не цікавиться, жодного разу школи не відвідував, з вчителями щодо навчання сина не спілкувався. [PERSON] як матір дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я вважає за необхідне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] за її місцем проживання по [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав вказаних у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином. Представник Органу опіки та піклування Каховської міської ради Херсонської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та повністю підтримали позовні вимоги [PERSON] , щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 30 грудня 2011 року по 01 жовтня 2020 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01.10.2020 року №658/2414/20, яким шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Як вбачається з наданих позивачем документів, вона в період червня-липня 2020 року зверталася із заявами до Каховського відділення поліції, з причини не допуску [PERSON] її до місця їх спільного проживання. Через відсутність складу правопорушення, прийнято рішення про закінчення розгляду даних звернень. Також вбачається, що в липні 2020 року [PERSON] звернулася до Каховського відділу поліції з приводу відібрання відповідачем їхньої спільної дитини з приводу чого також прийнято рішення про закінчення перевірки у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] ознак будь-якого правопорушення. Крім того з даного приводу [PERSON] також зверталася до служби у справах дітей Каховської міської ради, однак через небажання [PERSON] надати свої пояснення, позивачу рекомендовано вирішувати питання відповідно до вимог ст. ст. 157, 161 СК України. Враховуючи викладені обставини, з урахуванням пояснень позивача, суд вважає що дійсно між сторонами виник спір щодо місця проживання їхньої малолітньої дитини. Так, відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно з ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України). Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, на даний час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Згідно довідки виданої старшою кварталу №8, 9 від 01.07.2020 року, яка завірена Каховською міською радою 02.07.2020 року, [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] , але фактично проживають по [ADDRESS] . Згідно інформації, наданої на адвокатський запит комунальним некомерційним підприємством «Каховський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Каховської районного ради» №916 від 04.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] знаходиться на обліку в КНП «Каховський РЦПМСД» у лікаря-педіатра з народження та протягом всього періоду [PERSON] опікується та контролює стан здоров`я дитини. У свою чергу батько дитини до медичних працівників протягом всього періоду щодо стану здоров`я дитини не звертався. Згідно інформації, наданої на адвокатський запит закладом дошкільної освіти №8 «Іскорка» управління освіти Каховської міської ради від 05.08.2020 року №136, протягом всього часу перебування дитини в садочку його приводила матір з якою у нього існував тісний зв`язок. Батько дитини ніколи самостійно не забирав дитину із садочка. Матір дитини приймала активну участь у житті дитина, була членом батьківського комітету. Згідно інформації, наданої на адвокатський запит Каховською ЗОШ №1 управління освіти Каховської міської ради №90 від 06.08.2020 року протягом всього періоду навчання [PERSON] життям та навчанням дитина опікувалася [PERSON] , а батько дитини до школи не навідувався з вчителями не знайомився, успіхами дитини не цікавився. Згідно характеристикою [PERSON] приймає активну участь у життя дитини та всього класу, є членом батьківського комітету, сприяє адаптації дитини до шкільного середовища, через що [PERSON] має розвинуту кмітливість, допитливість, легко засвоює матеріал. Батько дитини до школи не звертався та життям дитини не цікавився на протязі всього освітнього процесу. На виконання ухвали Чаплинського районного суду від 21.01.2021 року щодо надання висновку про доцільність визначення місця проживання [PERSON] з матір`ю чи батьком, 19 квітня 2021 року на адресу суду надійшов вказаний висновок та письмові матеріали на підставі яких він прийнятий. Так, згідно з висновком про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] №159 від 13.04.2021 року, орган опіки та піклування Каховської міської ради розглянувши надані [PERSON] документи та провівши обстеження житлових умов останньої, вважає доцільним визначити місцем проживання [PERSON] , [INFO] з його матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно з положенням ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Як вбачається з наданих позивачем документів, остання на даний час є працюючою особою та відповідно отримує заробітну плату. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] проживає у будинку по [ADDRESS] , що належить її матері [PERSON] . Відповідно до Акту обстеження сім`ї за місцем проживання від 22.03.2021 року у будинку по [ADDRESS] та [ADDRESS] створено належні умови для проживання дитини. Однак при обстеженні умов проживання [PERSON] малолітній [PERSON] повідомив, що бажає проживати разом з матір`ю, а з батьком буде проводити вільний час. Згідно Акту оцінки потреб сім`ї від 22.03.2021 року №89 [PERSON] має врівноважений спокійний характер, задовільний стан здоров`я, створила умови для проживання дитини та стабільного психоемоційного стану дитини. Згідно ст.150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ч 2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. У п.1 ст.9 конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції). Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» зазначено, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Європейський суд з прав людини 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України» виніс рішення де визначив «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справи в судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами виник із-за малолітньої дитини, яка на даний час не досягла віку, як передбачено законодавством, коли може бути враховано її думку з ким із батьків вона хоче проживати. Як встановлено в судовому засіданні, малолітній [PERSON] на даний час проживає за місцем проживання матері по [ADDRESS] . Відповідно до характеристик [PERSON] , дитина раніше навчалася у закладі дошкільної освіти, а на даний час відвідує школу та саме його матір [PERSON] цікавиться інтересами, поведінкою та успіхами дитина. Бере участь у його навчанні та вихованні. Відповідно до ч. 1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Як встановлено в судовому засіданні, орган опіки та піклування Каховської міської ради, оцінивши умови проживання дитини, визнав за доцільне визначити місце проживання дитини з його матр`ю по [ADDRESS] . З огляду на вищенаведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню і визначати місце проживання малолітнього [PERSON] на даний час необхідно виходячи з його прив`язаності до одного з батьків, враховуючи його вік та потреби у повсякденному житті. Зокрема суд враховує прихильність дитини до матері, яка підтверджена під час судового розгляду відповідними доказами. При цьому суд враховує можливість матері забезпечити належні умови проживання, виховання та розвиток сина, а також суд враховує те, що батько дитини має можливість безперешкодно відвідувати її та спілкуватися з ним, здійснювати свої батьківські обов`язки. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що проживання [PERSON] з його матір`ю відповідатиме його найкращим інтересам.

Outcome: approved