Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження 29 листопада 2014 року дитини чоловічої статі [PERSON], місце народження м. Ялта, АР Крим, батьками якого є: мати [PERSON], [INFO], громадянка України, місце проживання [INFO] Ігнатенко, 4/2, кв. 4. Заявлені вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона є матір'ю [PERSON], який народився 29 листопада 2014 року в м. Ялта, АР Крим на тимчасово окупованій території України. Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Закон України від 15.04.2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Заявник звернулася до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, для проведення реєстрації народження дитини на території України, однак отримала відмову. Встановлення даного факту необхідне заявниці для отримання свідоцтва про народження дитини державного зразка. У судовому засіданні заявник заяву про встановлення факту народження дитини підтримала. Пояснила, що 29 листопада 2014 року в Ялтинському пологовому будинку народився син, якого назвала [PERSON]. Не мала можливості отримати документи про народження дитини українського зразка, в звязку з окупацією території. На даний час бажає перевезти дитину до міста Чернігова к батьку. Для перетинання кордону потрібно свідоцтво про народження дитини, яке видано органами РАГСу України. Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відмовив у проведенні державної реєстрації народження. Представник заінтересованої особи - Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання не зявився. Суд ухвалив справу розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що вважає себе батьком дитини сина, якого народила [PERSON] 29 листопада 2014 року в м. Ялта АР Крим. Про народження дізнався від заявника з телефонної розмови. Потім приїжджав, бачив дитину, охрестив дитину. Бажає забрати дитину, купив хатину і бажає щоб, уся сім'я жила разом. Вислухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON], [INFO] зареєстрована [INFO] ( а. с. 9-10). За даною адресою також зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується копіює свідоцтва № 358 про реєстрацію за місцем проживання від 24 лютого 2015 року ( а. с. 18). Заявником надані ксерокопії документів на ім'я [PERSON], [INFO], в т. ч. і свідоцтво про народження 29.11.2014 року ( а. с. 11-18), які в силу положень ч.3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створює правових наслідків. 02 серпня 2016 року начальником Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відмовлено у проведення державної реєстрації народження дитини чоловічої статі 29 листопада 2014 року, оскільки заявником [PERSON] для підтвердження факту народження дитини предявлено ксерокопії документів, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ст. 257-1 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ст. 52 Конституції України гарантує, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цих правилах, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлений факт народження 29 листопада 2014 року дитини чоловічої статі [PERSON], місце народження АР Крим місто Ялта, матір'ю якого є [PERSON], [INFO], громадянка України, зареєстрована в [INFO]. Встановлення даного факту породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих немайнових чи майнових прав батьків дитини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у даній справі.

Outcome: approved