Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] , звернулась з позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13.05.2020 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини. Усі обов`язки, щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просили позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просить справу слухати у його відсутність , проти задоволення позову не заперечує. Відзив на позов суду не подавав. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.04.2018 виданого Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області - актовий запис № 12 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.12). Відповідно до рішення Ружинського районного суду від 13.05.2020 року шлюб між сторонами розірвано( а.с.8). Після розірвання шлюбу позивачка [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне - « [PERSON] » про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] виданого 29.07.2020 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)(а.с.34). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості щодо належного матеріального забезпечення спільних дітей. Отже, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що обов`язок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, а також, враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та з урахуванням заявлених позовних вимог, визнання позовних вимог відповідачем, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідач по початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а позивачка при подачі позову до суду відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена від сплати судового збору, тому суд,

Outcome: approved