Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що [INFO] року померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку в с. Зачепилівка Харківської області, який позивач успадкувала за заповітом та земельної частки (паю) реформованого КСП «Зачепилівське» розміром 5,11 умовних кадастрових гектари, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Як запевняє позивач померла заповідала їй житловий будинок, який вона успадкувала, але в заповіті відсутні відомості про земельну частку (пай), про які вона дізналася нещодавно. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено по тій причині, що на час відкриття спадщини по вищевказаному сертифікату не було виготовлено Державного акта на право на земельну ділянку. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на земельну частку (пай) розміром 5,11 умовних кадастрових гектари, яка перебувала у колективній власності КСП «Зачепилівське» без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивач в своїй заяві просить суд розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі. Від Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову [PERSON] заперечень не має. Розглянувши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на її майно. Відповідно до заповіту посвідченого 31.08.1994 року [PERSON] заповідала належне їй спадкове майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] своїм синам - [PERSON] та [PERSON]. Оскільки батько позивача - спадкоємець [PERSON] помер ще до відкриття спадщини [INFO] року, а спадкоємець [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині за заповітом, свідоцтво про право на спадщину від 06.04.2000 року отримала внучка померлої - позивач [PERSON]. Із дослідженої судом довідки № Д-18/0-8/6-16 від 20.04.2016 року виданої відділом Держгеокадастру у Зачепилівському районі Харківської області вбачається, що 13.08.1996 року на ім»я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 5,11 умовних кадастрових га.. Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, вказувала на те, що вона згідно ст. 1266 ЦК УРСР 1963 року являється спадкоємцем за правом представлення як онука спадкодавця, оскільки її батько помер до часу відкриття спадщини. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Аналогічні роз'яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти ( утому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був ба спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Виходячи з того, що батько позивача [PERSON] на день відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] року, був померлим, а його брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, тому вимоги позивача про визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку є обгрунтованими. Враховуючи те, що позивач, згідно чинного на час відкриття спадщини Цивільного кодексу УРСР 1963 року, входить до кола спадкоємців за законом за правом представлення, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved