Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявниця являється донькою померлого [PERSON] , який на випадок смерті залишив заповіт, яким заповів все своє майно своїй доньці [PERSON] . Після смерті [PERSON] . Відкрилася спадщина, до якої ввійшов житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідок, заявниця доглядала за своїм батьком, займалася похованням свого батька, проживала разом з ним та вела разом з ним спільне господарство, до дня його смерті [INFO] . Факт проживання заявниці в будинку [ADDRESS] підтверджується відповідним актом обстеження про фактичне місце проживання. Заявниця як спадкоємець за заповітом, після смерті батька звернулася до приватного нотаріуса Баранової Ж.В. з метою отримання свідоцтва, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не було надано документів на підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Тому, просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] в будинку, який розташований в [ADDRESS] на час відкриття спадщини, [INFO] . Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Заінтересована особа подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Враховуючи заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 15 січня 2006 року заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), яка змінила прізвище після розірвання шлюбу на " [PERSON] " (а.с.17), являється донькою [PERSON] (а.с.14). [INFO] 2009 року батько заявниці [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, зареєстрований в реєстрі за №42, яким заповів все своє майно своїй доньці [PERSON] (а.с.13). Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.11.2009 року, номер витягу 24378695, [PERSON] належав на праві приватної власності будинок [ADDRESS] (а.с.16). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 січня 2019 року, батько заявниці [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). Актом обстеження про фактичне місце проживання від 20 лютого 2020 року за №02-18/64 встановлено, що [PERSON] [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , за своїм місцем реєстрації не проживає, фактичне місце її проживання [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до довідок виданих Макарівською сільською радою 16 січня 2019 року за №33,34, заявниця проживала і вела спільне господарство зі своїм батьком [PERSON] В [ADDRESS] до дня його смерті [INFO] та займалася його похованням (а.с.12). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заявниця звернулася до суду із заявою з метою встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення права на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням визнання заявлених вимог заінтересованою особою, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved