Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі спільно проживали з червня 2009 року по серпень 2012 року. За час спільного проживання у них народилася одна дитина - дочка, [PERSON], [INFO]. Причиною звернення в суд з позовом про стягнення аліментів стало те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про надання допомоги, однак останній їх ігнорує. Між тим відповідач має мінливий характер роботи, працює по найму, будь-яких інших аліментних чи інших зобов'язань не має, матеріально забезпечений, фізично та душевно здоровий, тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі, в розмір по 800 гривень. Їй одній важко утримувати та забезпечувати дитину всім необхідним, тому вона змушена звернутися в суд з заявою про стягнення аліментів. На підставі наведеного просила стягувати, щомісячно, з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання дитини - дочки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, встановивши їх на рівні 800 гривень, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги зменшила. Просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі по 600 гривень, щомісячно. На задоволенні змінених позовних вимог наполягає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання, повторно, не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованими листами, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Заперечень на позов не подавав. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON], являється батьком неповнолітньої дитини - дочки, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини: серії [NUMBER] від 19 лютого 2010 року. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Наразі дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Чорнотисянської сільської ради Рахівського району №1302 від 29.05.2014 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що з матеріалів справи не можливо встановити, чи має відповідач постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу, і матеріальне становище відповідача, який в судове засідання жодного разу не з'явився, не надав жодних доказів про свій матеріальний стан та стан свого здоров'я, тому суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини - дочки, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 02.06.2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved