Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. 13.06.2017 року рішенням Хмельницького міькрайонного суду Хмельницької області [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина. Дитина проживає разом із нею, відвідує школу, хворіє, потребує лікування, ортопедичного взуття, а відповідач не бере участі в утриманні дитини, всі витрати вона несе самостійно. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", з 01.01.2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня по 30 червня - 1860 грн., з 01 липня по 30 листопада - 1944 грн., з 01 грудня - 2027 грн.. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Зважаючи на те, що у неї скрутне матеріальне становище, вона являється інвалідом дитинства 3 групи, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності позивача, її представника та відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької обасті від 15.06.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.06.2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.166 ч.ч.2,3 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.06.2017 року, яким [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо сина [PERSON], питання про стягнення аліментів вирішено не було. Враховуючи наведене, те, що відповідач є особою працездатного віку, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та його належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2018 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265,280,430 ЦПК України, ст.ст.166, 180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved