Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

До Козелецького районного суду Чернігівської області звернулась [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуванням житлом. Позов мотивований тим, що позивач у справі, [PERSON] , є єдиним власником будинку [ADDRESS] , на підставі довідки № 354 від 28 жовтня 2019 року про технічний стан нерухомого майна, виданої інженером з інвентаризації нерухомого майна; технічного паспорту на будинок виданого 28 жовтня 2019 року; виписки в погосподарської книги 10-208 виданої 26 листопада 2019 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 191562856 від 04 грудня 2019 року, житловий будинок [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 липня 2008 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 190553262 від 27 листопада 2019 року, земельна ділянка [ADDRESS] , кадастровий № 7422087100:01:003:0117, площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва i обслуговування жилого будинку, господарських будівель i спору, на праві приватної власності належить [PERSON] . У позивача у справі, [PERSON] , є донька [PERSON] , [INFO] , відповідач у справі. [PERSON] є членом сім`ї, [PERSON] , була зареєстрована у належному позивачу будинку, як член сім`ї, як донька. З [PERSON] , [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство. Проте з 18 червня 1999 року [PERSON] у належному позивачу будинку не проживає, ні постійно, ні переважно, ні тимчасово. Речі, належні [PERSON] , в будинку [ADDRESS] відсутні. Відповідно до довідки № 10-121 від 05 вересня 2019 року, виданої Козелецькою селищною радою Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але не проживає з 18 червня 1999 року у будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 10-120 від 05 вересня 2019 року, виданої Козелецькою селищною радою Козелецького району Чернігівської області, довідка видана власнику будинку [PERSON] , зареєстрована та проживає у будинку [ADDRESS] . До складу сім`ї входять - [PERSON] , [INFO] - донька, зареєстрована, але не проживає. Відповідно до акту від 05 вересня 2019 року обстеження місця проживання сім`ї громадянки [PERSON] у будинку [ADDRESS] , складеного комісією у складі в.о. старости Омелянівського старостинського округу Шиян Р.І., депутата Козелецької селищної ради Прокопенко Д.А., сусідів [PERSON] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживаюча за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що зі складу зареєстрованих осіб за даною адресою проживає [PERSON] , [INFO] . Отже, відповідач, [PERSON] порушує права, як власника будинку, тим, що зареєстрована у належному позивачу будинку, але не проживає з 18 червня 1999 року. Нараховуються комунальні витрати на утримання будинку з урахуванням зареєстрованого відповідача [PERSON] , але відповідач [PERSON] не несе витрати по обслуговуванню та збереженню будинку. Крім того, у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] зареєстрована у належному позивачу будинку, але не мешкає з 18 червня 1999 року, [PERSON] позбавляється права отримувати субсидію на оплату комунальних послуг. Знятися з реєстрації з належного позивачу будинку у добровільному порядку відповідач [PERSON] не бажає. Судом вчинені наступні процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання. В судовому засіданні 21 квітня 2020 року було вирішено питання про відкладення підготовчого судового засідання до 27 травня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] . В судовому засіданні 27 травня 2020 року було вирішено питання про відкладення підготовчого судового засідання до 17 червня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] та її клопотанням про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні 17 червня 2020 року було вирішено питання про відкладення підготовчого судового засідання до 19 серпня 2020 року для надання часу відповідачу [PERSON] для отримання правової допомоги за її клопотанням. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті на 21 серпня 2020 року. Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. 09 грудня 2020 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, а також через оголошення на сайті суду. Крім того, відповідач була присутня в судовому засіданні 19 серпня 2020 року та повідомила суду, що проживає в м. Бровари, однак відповідач відмовилася надати суду адресу місця її проживання, так як це місце в такому випадку буде відомо і позивачу. Судом було роз`яснено відповідачу всі ризики, які існують і покладаються на відповідача в такому випадку. В подальшому розглядом справи відповідач не цікавилася. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Таким чином, судом вживалися всі необхідні та можливі заходи для повідомлення та виклику відповідача в судові засідання, проте відповідач до суду не з`явився. З метою недопущення затягування розгляду справи, беручи до уваги викладені вище обставини, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 грудня 2019 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , форма власності приватна, належить [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до довідки від 05 вересня 2019 року № 0-121, виданої виконкомом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але не проживає з 18 червня 1999 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05 вересня 2019 року № 10-120, виданої уповноваженому власнику житлового приміщення, членові житлово-будівельного кооперативу [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] , уповноважений власник, дата народження [INFO] , [PERSON] , чоловік, дата народження [INFO] , [PERSON] , дочка, дата народження [INFO] , зареєстрована, але не проживає, [PERSON] , дочка, дата народження [INFO] , зареєстрована, але не проживає, [PERSON] , онука, дата народження [INFO] , зареєстрована, але не проживає, [PERSON] , онук, дана народження [INFO] , зареєстрований, але не проживає (а.с. 19). Відповідно до акту обстеження місця проживання сім`ї громадянки [PERSON] у будинку [ADDRESS] , складеного комісією у складі в.о. старости Омелянівського старостинського округу Шиян Р.І., депутата Козелецької селищної ради Прокопенко Д.А., сусідів [PERSON] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що зі складу зареєстрованих осіб за даною адресою є громадяни, які не проживають, а саме: гр. [PERSON] , [INFO] , гр. [PERSON] , [INFO] , гр. [PERSON] , [INFO] , гр. [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). В судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду показання, що відповідач є його донькою і з 1999 року не проживає в будинку, приїжджала лише в гості, востаннє він її бачив 4 роки тому, наразі відповідач живе в м. Броварах. Свідок [PERSON] повідомив суду, що з 2016 року він точно знає, що відповідач не проживає в будинку, оскільки він свого часу з огляду на виконання ним певних посадових обов`язків видавав відповідні довідки та переконувався при цьому,що відповідач дійсно не проживає в будинку. Свідок [PERSON] дав суду показання, що є сусідом позивачу, відповідача вже не бачив 4 роки, до цього часу приїжджала лише в гості. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Частиною першою ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла. Частина друга ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в будинку відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved