Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Володимирецька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських праввідносно її неповнолітніх дітей- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мотивуючи слідуючим: На території с. Довговоля, Володимирецького району проживає [PERSON] , яка має на утриманні троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зловживає спиртними напоями. Зі слів [PERSON] , яка є рідною сестрою відповідачки, та сина відповідачки - [PERSON] , [PERSON] проходила лікування у спеціалізованій лікарні в с. Орлівка, Сарненського району, однак продовжує зловживати алкоголем. Остання за місцем проживання характеризується негативно, неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своїх дітей, не працює. Регулярно йде з дому разом із малолітнім сином [PERSON] , 2016 року народження, залишаючи двох інших неповнолітніх дітей без нагляду. Неодноразово з [PERSON] проводилася інформаційно-роз`яснювальна та профілактична робота, також неодноразово з даною особою проводили профілактичні заходи праціники ювенальної превенції, однак це не дало позитивних наслідків. А тому, Володимирецька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування,просить позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітніх дітей- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 06.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. 12 листопада 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. (Ухвала Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.11.2020 року) Відзив на позовну заяву не подано. Клопотань не заявлено. Від Володимирецької районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена відповідачка, повторно в судове засідання не з"явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. А тому судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] має троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , [NUMBER] , серії [NUMBER] . Згідно довідки №1013 від 25.08.2020 року, виданої Довговілською сільською радою Володимимрецького району, склад сім`ї [PERSON] наступний: син - [PERSON] , 2004 року народження, дочка - [PERSON] , 2010 року народження, син - [PERSON] , 2016 року народження. Як зазначено в довідці - характеристиці №1012 від 25 серпня 2020 року, виданій Довговільською сільською радою, [PERSON] за місцем проживання характеризується з негативної сторони, не працює, не одружена. Має троє неповнолітніх дітей. Проживає у батьківському будинку спільно із сестрою. Зловживає спиртними напоями. Неналежно виконує батьківські обов`язки. З листа районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №417 від 25 серпня 2020 року вбачається, що сім`я [PERSON] знаходиться на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах з 02.10.2018 року. За цей період сім`я перебувала під соціальним супроводом з 11.01.2019 року по 23.01.2020 року та була знята із досягненням позитивного результату. Після зняття з під соціального супроводу, [PERSON] проходила лікування в обласній психіатричній лікарні с. Орлівка, Сарненського району, оскільки знову мала проблеми із зловживанням алкогольних нопоїв. На даний час ситуація в сім`ї значно погіршилася, остання не здійснює належний догляд за неповнолітніми дітьми, постійно зловживає спиртними напоями та регулярно іде з дому. Рішенням виконавчого комітету Довговільської сільської ради №31 від 26 травня 2020 року, взято до уваги інформацію про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Вирішено клопотати перед службою в справах дітей Володимирецької районної державної адміністрації, на черговому засіданні комісії з питань захисту прав дітей Володимирецької райдержадміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей, Згідно акту обстеження умов проживання від 18.08.2020 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Володимирецької районної державної адміністрації, в житловому будинку, де проживають діти чисто, в наявності є дрібна побутова техніка. Наявний дитячий одяг, продукти харчування. Вихованням та утриманням дітей займається їх рідна тітка - [PERSON] . На момент обстеження [PERSON] по місцю проживання була відсутня. Діти повідомили, що мами більше тижня не було вдома, місце її перебування невідоме. Відносно [PERSON] , [INFO] , працівниками поліції Володимирецького відділу поліції складено адміністративний протокол серії АПР18 №430194 від 18.08.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП. (повідомлення Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області №8460/216/01-20 від 20.08.2020 року) Згідно письмових пояснень неповнолітніх дітей відповідачки - [PERSON] , [PERSON] , які написані власноручно дітьми в присутності головного спеціаліста Служби у справах дітей Володимирецької районної державної адміністрації від 08.12.2020 року, їх мама - [PERSON] протягом тривалого часу не займається їх вихованням, не цікавиться їх життям та здоров`ям, словживає алкогольними напоями. Їх вихованням займається тітка - [PERSON] . А як зазначено в письмових поясненнях [PERSON] від 08.12.2020 року, відповідачка є її рідною сестрою. Тривалий час [PERSON] не займається вихованням своїх неповнолітнії дітей. Діти перебувають на її утриманні та вихованні. [PERSON] зловживає спиртними напоями, часто не являється додому, веде себе неадекватно. Відповідно до Висновку Володимирецької районної державної адміністрації №3577/01-34/20 від 31.08.2020 року, про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] . Вище наведене свідчить, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 155 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати власних дітей. На підставі наведеного,

Outcome: approved