Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15 вересня 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, він складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в неї перед банком заборгованості станом на 02.11.2015 року в розмірі 28612 грн. 46 коп., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 14 952 грн. 34 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 8821 грн. 43 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1338 грн. 69 коп. - штраф (процентна складова). Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України достроково стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15 вересня 2008 року, відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір укладений шляхом приєднання до умов договору, підтвердженням чому є підписана позичальником Заява (а.с. 11-12), Умови і Правила надання банківських послуг (а.с. 13-20) та Правил користування платіжною карткою (21-24). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Разом з цим, суд встановив, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, що призвело до утворення в неї перед банком заборгованості. З розрахунку заборгованості за договором суд встановив, що станом на 02.11.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 28 612 грн. 46 коп., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 14 952 грн. 34 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 8 821 грн. 43 коп. заборгованість за пенею та комісією (а.с. 6-10). Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нараховано штраф (фіксована частка) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 1 338 грн. 69 коп. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № б/н від 15.09.2008 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved