Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області [PERSON] в інтересах Яворівської районної ради Львівської обласної звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON] районна лікарня №1 управління охорони здоровя Львівської області в якому просить стягнути з Відповідача на користь місцевого бюджету Яворівського району збитки, понесені в звязку з лікуванням потерпілого [PERSON] в сумі 610,25 грн. Свої вимоги мотивує тим, що Відповідач був засуджений вироком Яворівського районного суду Львівської області від 28 липня 2014 року за злочин, передбачений ч.1\~ст.121 КК України, від якого потерпілий [PERSON] отримав тяжке тілесне ушкодження та в період з 25.01.2014 року по 27.01.2014 року знаходився на лікуванні у хірургічному відділенні [PERSON] районної лікарні №1 УОЗ Львівської області. Відповідно до довідки-розрахунку за перебування потерпілого на лікуванні затрачено кошти в сумі 610 грн. 25 коп. [PERSON] районної лікарні №1 є власністю територіальної громади Яворівського району, що обумовлює представництво інтересів вказаної установи прокурором. Просить дані кошти стягнути з Відповідача. Представник позивача, прокурор Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, [PERSON], в судове засідання не зявилася, проте подала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Просить позов задоволити. У разі повторної неявки Відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі доказів наявних в матеріалах справи. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснюється. -2- Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 121 Конституції України прокуратура покликана захищати інтереси держави і шляхом звернення до суду з позовом реалізує ці повноваження. Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 8 квітня 1999 року по справі №1-1/99, прокурори вправі звертатись з позовами в інтересах держави. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Статтею 36-1\~Закону України «Про прокуратуру»\~передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадян або держави у випадках, передбачених законом. Форма представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави або громадянина, про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або держави шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. Предметом позовних вимог у даній справі є відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Підставою позовних вимог прокурора є обставини, викладені у вироку Яворівського районного суду Львівської області від 28 липня 2014 року, яким відповідача [PERSON] визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, та обрано покарання за ст.121 ч.1 КК України у виді 05/пять/ років позбавлення волі. Згідно з ст. 75 КК України звільнено засудженого [PERSON] від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 02/два/ роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки. Від даного кримінального правопорушення потерпілий [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження /а.с.12-13/. Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні з 25.01.2014 року по 27.01.2014 року в хірургічному відділенні [PERSON] районної лікарні №1. Відповідно до розрахунку за перебування потерпілого на лікуванні в Новояворівській РЛ №1 було затрачено кошти в сумі 610 грн. 25 коп. /а.с.10/. При розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] за ч.1\~ст.121 КК України\~цивільний позов про відшкодування заподіяної шкоди Позивачем не заявлявся. Згідно ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з\~ст.23 Закону України "Про прокуратуру"\~представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійснені процесуальних або інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, а також у разі відсутності такого органу. Даний позов заявлений в інтересах держави в особі Яворівської районної ради, оскільки, фінансування Новояворівської РЛ №1 здійснюється за рахунок коштів -3- місцевого (районного) бюджету, розпорядником яких є Яворівська районна рада. Отже витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування громадян потерпілих від злочину призводить до значних витрат, що створює значне навантаження на місцевий (районний) бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують за рахунок держави, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Встановлено, що ні в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду в Яворівському районному суді, ні після винесення вироку, а ні Новояворівська РЛ №1, ні Яворівською районною радою не вжито жодних заходів, в тому числі представницького характеру щодо стягнення суми затрачених коштів на лікування, в сумі 610 грн. 25 коп., що свідчить про неналежне здійснення ними захисту інтересів держави /а.с.8-9/. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат № №11 від 07 липня 1995 року питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікування потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі і зараховуються до відповідно державного бюджету згідно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, який належить останній. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки Відповідач вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в Новояворівській РЛ №1 , що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved