Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток їх померлої матері в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 21 жовтня 2013 року матір`ю позивачки [PERSON] складено заповіт, за яким усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла дочці [PERSON] та сину [PERSON] у рівних частках кожному. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 вересня 2018 року. 28 березня 2019 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку спадкового майна (житловий будинок з господарськими будівлями). Однак, відмовлено їй та відповідачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві власності на земельні ділянки: площею 0,0936 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, яка знаходиться по [ADDRESS] та площею 0,0331 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для ведення садівництва, що знаходиться по [ADDRESS] Марковича, 73 [ADDRESS] . Вінниці, з підстав того, що не визначений розмір часток у праві спільної сумісної власності на ці земельні ділянки.\~За таких обставин позивач звернулася до суду та просить визначити, що частка померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки площею 0,0936 га та 0,0331 га по [ADDRESS] становила 1/2. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2019 року прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання. 31 травня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] . де він, стверджує про визнання ним позову в повному обсязі, зазначаючи про обставини аналогічні, викладеним у позовній заяві. У підготовчому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами глави 26 книги ІІІ ЦК України та Земельного кодексу України стосовно права спільної власності на майно. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності належать земельні ділянки: площею 0,0936 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 18 жовтня 2005 року (а.с. 13, 14 ) та площею 0,0331 га, цільове призначення для ведення садівництва, розташована по [ADDRESS] . [PERSON] , кадастровий номер [NUMBER] , згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 18 жовтня 2005 року (а.с. 11, 12). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27 вересня 2018 року (а.с. 5). За життя [PERSON] склала заповіт, за яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] та сину [PERSON] у рівних частках. Спадкоємці щодо майна померлої, сторони у справі, своєчасно звернулися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с.8). Однак їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельних ділянок: площею 0,0936 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , а також площею 0,0331 га, цільове призначення для ведення садівництва, розташована по [ADDRESS] . [PERSON] , кадастровий номер [NUMBER] , з підстав того, що у праві спільної сумісної власності на зазначені земельні ділянки не визначена частка померлої [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частинами 4, 5 ст.89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20. Згідно з ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. \~\~ Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, посилається на рівність часток. Підтверджує дану обставину і відповідач як співвласник даних земельних ділянок. Визначаючись щодо позовних вимог [PERSON] , суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання позову відповідачем, а також те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Іншого судом не встановлено. Тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення розміру частки померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на спірні земельні ділянки в розмірі 1/2 підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи клопотання позивача, судові витрати залишити за [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved