Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Овруцького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (надалі - відповідач) і просив стягнути з Овруцького ОУПФУ на її користь в порядку спадкування за законом нараховані, але не отримані за життя [PERSON], померлої 10 вересня 2014 року кошти в сумі 12625,25 грн., передбачені ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 18.05.2011 року було визначене право [PERSON] на отримання підвищення до пенсії, однак, остання за життя кошти не отримала. Він як спадкоємець за законом успадкував право на отримання належних матері коштів. Однак відповідач відмовив йому у виплаті нарахованих коштів. Позивач в судове засідання не з'явився, але в позові просив суд\~ слухати справу в його відсутність, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, на виклик до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3\~ ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Овруцького районного суду від 18.05.2011 року у справі №2а-5053/11 зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі, визначеному ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підвищення до пенсії, як дитині війни в розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», щомісячно, за період з 01.09.2010 року по 28.02.2011 року (а.с.8-9). Постанова суду набрала законної сили 06 грудня 2012 року. [PERSON] померла 10 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №248144\~ (а.с.4). Згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є сином [PERSON], являється спадкоємцем за заповітом,\~ і в установлений законом строк прийняв спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на доплати перерахованих сум пенсії в сумі 12625,25 грн., посвідчене 16 липня 2018 року державним нотаріусом [PERSON] (а.с.6). Згідно листа Овруцького об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14.08.2018 року №С-104 вбачається, що [PERSON] проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Овруцького районного суду від 18.05.2011 року по справі №2а-5053/11 нараховано доплату в сумі 12625,25 грн. за період з 01.09.2010 року по 28.02.2011 року у відповідності до ст.ст.39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Виплата коштів не проведена в зв»язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету (а.с.12). Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3 ст.52 Закону). Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 384/2011 від 06 квітня 2011 року із відповідними змінами, Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Одним з його основних завдань є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством тощо. Відповідно до чинного у даний час Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, яке затверджене постановою правління Пенсійного Фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань серед іншого: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій тощо. Аналіз наведеного вище, інших положень Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказує на те, що відповідач є суб'єктом здійснення пенсійних виплат, передбачених статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ. З Постанови Кабінету Міністрів України №1055 від 16 грудня 2015 року «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» вбачається, що шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України, управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі перейменовано на Овруцьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність фінансування з державного бюджету, оскільки відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті коштів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивач сплатив судовий збір в сумі 704,80 грн., який відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved