Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинку №48 по вул.Першого Травня в с.Велика Снітинка Фастівського району, Київської області. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач, як чоловік доньки, був зареєстрований в квартирі, яка належить позивачу на праві власності. На даний час відповідач розлучився з донькою і в будинку не проживає, всі витрати по його утриманю несе позивач. Наявність реєстрації відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості в повній мірі користуватися належними їй правами по утриманню житла. В судове засідання представник позивача надала письмову заяву де позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила їх задовільнити та справу слухати у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок № 48 по вулиці 1-Травня в селі Велика Снітинка Фастівського району Київської області, що підтверджується Договором дарування житлового будинку від 21.04.2009 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованого за №1176 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.04.2009 року (а.с.9,10). [PERSON] обстеження житлового будинку в с.В.Снітинка по вул.1-Травня, 48 від 24.11.2017 року складеного депутатом сільської ради в даному житловому будинку зареєстровані позивач її донька та відповідач. Відповідач з 03 квітня 2017 року за місцем реєстрації не проживає (а.с.12-15). [PERSON] Рішення Фастівського міськрайонного суду від 06.06.2017 року шлюб зареєстрований 04.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В той же час, відповідно до вимог ст.ст.319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. [PERSON] з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням знайшли свє підтвердження у судовому засіданні є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved