Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] До дня смерті мати проживала та була зареєстрована у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Позивачка у зазначений шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, однак постійно проживала без реєстрації у спадковому житловому будинку. З приводу прийняття спадщини звернулася до державного нотаріуса, однак їй було надано відмову в оформленні спадщини, тобто у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задоволити в повному обсязі, оскільки іншим способом позивач не може захистити своє право. Крім іншого додали, що звертались до суду з визначенням додаткового строку. Проте, суд відмовив не зважаючи на те, що спадкодавець померла у 1992р., тому спір мав бути вирішений за нормами кодексу 1963р. Позивачка пояснила, що фактично вступила у володіння спадковим майном. Представник Родатицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської області в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву (а.с. 50), вказали, що не заперечують у задоволенні позовних вимог позивачки. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні вказала, що на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендує, заповіт був складений на неї, але вона подала до нотаріуса заяву про відмову. Заслухавши позивачку та її представника, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування роз»яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла [INFO], до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні)житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня1992 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається). Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Отже, оскільки [PERSON], що померла [INFO] при житті набула та володіла будинком з господарськими спорудами [ADDRESS], правомірно, а [PERSON] фактично прийняла спадщину після її смерті, є спадкоємцем першої черги по закону після смерті матері, інші спадкоємці по закону у визначений шестимісячний термін з часу смерті спадкодавця відмовились від спадщини, вважаю, що є підстави до визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по [ADDRESS]. З копії свідоцтва про народження (а.с. 72) видно, що батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] померла [INFO] Спадкоємцями за законом після її смерті є позивачка [PERSON] Як вбачається із листа держархіву (а.с.45) спадкова справа не заводилась. Як вбачається із листа державного нотаріуса від 08.12.2015р. у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] оскільки позивачкою пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. З рішення Городоцького районного суду Львівської області (а.с. 54) видно, що позивачці відмовлено у визначенні додаткового строку. Так, із долучених до справи виписок з погосподарських книг, довідок Родатицької сільської ради (а.с.6-16) копії технічного паспорту , убачається, що спірний будинок збудований до 1939 р., головою двору вважалась до моменту смерті [PERSON], а після її смерті [PERSON], яка проживає без реєстрації у вказаному будинку (а.с.55-58). Згідно довідки Родатицької сільської ради № 275 від 09.03.2016р. (а.с.11, 14) за вищевказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,56 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку- 0,19 га. [PERSON] склала на випадок смерті заповіт на користь [PERSON] (а.с.69). Згідно заяви (а.с.70) [PERSON] (а.с.68) відмовилася від спадщини і не претендує на таку. Відповідно до Листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до Листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла будинком по [ADDRESS] неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] мала на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] і що позивачка фактично прийняла спадщину по закону після її смерті, а інші спадкоємці по закону на спадкове майно не претендують, тому є підстави до визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Згідно копії посвідчення (а.с.4) [PERSON] є інвалідом 2 групи. Тому відповідно до ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір понесений позивачем при зверненні до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved