overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 01.03.2003 р. З травня 2012 року вони проживають окремо. 20.07.2012 року шлюб розірвано. В шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона не працює, перебуває в декретній відпустці. Вона на даний час перебуває в незареєстрованому шлюбі, в якому у неї народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Власного житла, транспортних засобів вона не має. Вони з дітьми проживають у власному будинку, утримують підсобне хозяйство. З вересня 2014 року по лютий 2015 року отримувала державну соціальну допомогу. Відповідач проживає з іншою жінкою, працездатний, на протязі 10 років неофіційно працює в Російській Федерації. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000 грн. щомісячно з часу звернення до суду з даним позовом до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просить стягувати кошти в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до абз.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина є повнолітньою. Вона продовжує навчатись у Вінницькому обласному комунальному гуманітарно-педагогічному коледжі на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того вона щороку сплачує за навчання 5000 грн. згідно контракту на надання освітніх послуг на комерційних засадах. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], на час навчання у Вінницькому обласному комунальному гуманітарно-педагогічному коледжі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. Стягувати з [PERSON] на її користь додаткові витрати на оплату навчання [PERSON], на час навчання у Вінницькому обласному комунальному гуманітарно-педагогічному коледжі в розмірі 1/2 витрат навчання згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому, пояснила, що відповідач офіційно не працює, але постійно їздить на заробітки і має дохід. Надала суду розрахунок витрат на утримання дочки. Вона сплачує 5000 грн. в рік на навчання. Просить стягнути з відповідача 2500 грн. за навчання. Також платить на проїзд, на харчування, за квартиру, так як гуртожиток дочці не надають. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоч повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується розписками про вручення рекомендованих повідомлень, заяв про відкладення справи до суду не надійшло, причин неявки не повідомлено. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних відстав. Сторони перебували у шлюбі, мають дочку [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 3), яка навчається на шкільному відділенні "Вінницького обласного комунального гуманітарно-педагогічного коледжу", що стверджується довідкою даного закладу № 83/15-Ш(п) від 22.06.2015 р. (а.с.4) на комерційних засадах, сплачує по 5000 грн. на рік, що стверджується контрактом 16-9 Ш від 22.08.2012 року (а.с. 7). Відповідно до ст.199 СК України відповідач також зобовязаний утримувати свою повнолітню дочку, якщо вона продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Згідно ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні обовязки щодо своїх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з листопада 2012 року вона перебувала в фактичному шлюбі з [PERSON]. [INFO] року вона народила доньку, [PERSON]. Відносно доньки відповідач в даній справі визнав батьківство, в свідоцтві про її народження він записаний батьком. В серпні 2017 року вони припинили їх відносини і проживають окремо один від одного. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання доньки відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою. На даний час вона не працює, веде домашнє господарство та здійснює догляд за дитиною. Їй одній важко забезпечувати доньку самим необхідним та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Відповідач працює, їй невідомо його місце роботи, він працездатний, отримує заробітну плату і має можливість допомагати їй в утриманні їх дитини. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходів в неї немає можливості, тому вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно. Така сума аліментів є реальною для нього. Аліменти в такому розмірі суттєво не вплинуть на його матеріальне становище, інших утриманців у відповідача немає. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини, пояснила, що дитина хворіє на онкозахворювання, їй потрібна операція, відповідач в утриманні дитини зовсім не допомагає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що перебуває в шлюбі з відповідачем. Їх спільне життя з не склалося, тому їх шлюб фактично розпався, разом не проживають. У них від шлюбу є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час та після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. Відповідач перестав брати участь як батько їх спільної дитини в її вихованні та утриманні. Фактично відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання їх дочки не надає. Їй відомо що відповідач працює в УМВС України у Вінницькій області, тому він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дочки. Просить стягнути з [PERSON], щомісячно аліменти на її користь на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до її повноліття, рішення допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до абз.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 09 липня 2012 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно на утримання сина, [PERSON], [INFO], починаючи з 13 червня 2012 року і до досягнення ним повноліття. \~ \~ \~ \~Коштів, які сплачує відповідач в даній справі, недостатньо для того, щоб забезпечувати потреби дитини. \~ \~ \~ \~На даний час вона не працює, веде домашнє господарство та здійснює догляд за сином. Їй одній важко забезпечувати дитину самим необхідним, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати свою власну життєдіяльність. \~ \~ \~ \~Їх син росте, його потреби збільшуються, тому вона вимушена витрачати багато коштів на його забезпечення та утримання. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) гривень, які на сьогоднішній день стягнуто з відповідача в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам їх сина. \~ \~ \~ \~Їй не відоме місце роботи відповідача, він працездатний, може працювати і має можливість допомагати їй в утриманні їх сина. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходу немає можливості, але він зараз більший ніж на момент подання нею позовної заяви про стягнення аліментів, яку вона подавала в 2012 році. Добровільно допомагати їй в утриманні сина відповідач не бажає. \~ \~ \~ \~Так як збільшився прожитковий мінімум для дитини і матеріальний стан відповідача покращився вона вважає, що відповідач спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання їх дитини. \~ \~ \~ \~Просить збільшити розмір аліментів які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 09 липня 2012 року і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 2000 гривень щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], з часу набрання цим рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття. \~ \~ \~ \~Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки\~ це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що Тиврівським районним судом Вінницької області [PERSON], відповідно до рішення від 02.09.2013 р. у справі № І45/1236/12-ц зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, а саме сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] у сумі 500,00 грн. до досягнення ними повноліття. Але на даний час дана сума не відповідає встановленовленому прожитковому мінімуму аліментів 50 відсоткам прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Відповідач збільшити виплату розміру аліментів добровільно не бажає. З моменту присудження аліментів, збільшились ціни на основні групи товарів, які необхідні для забезпечення нормального прожиткового мінімуму дитини. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.09.2013 року в справі № 145/1236/13-ц згідно виконавчого листа від 02.09.2013 року на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] на суму 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, а всього разом 2000 грн., до їх повноліття, з індексацією розміру аліментів відповідно до законодавства України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що діти підросли, витрати збільшились, 500 гривень в місяць на утримання однієї дитини дуже мало, відповідач іншої допомоги чи участі в утриманні і вихованні дітей не приймає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 02.10.2016 в м. Житомирі помер її дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач не має змоги успадкувати, оскільки вчасно не подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Позивач зазначила, що 22.06.2010 [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу все належне йому майно. Визначений законом строк для прийняття спадщини позивач пропустила у звязку з тим, що вважала, що оскільки разом з дідусем проживала бабуся, то вона являється єдиним його спадкоємцем. Крім того, після смерті діда позивач весь час мала погане самопочуття, що підтверджується медичними виписками, доданими до матеріалів позову. За таких обставин позивач просила суд визначити їй додатковий строк в 6 місяців для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки має погане самопочуття, зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити (а. с. 30). Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника територіальної громади, зазначив, що позовні вимоги визнають (а. с. 28). Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідачем по даній категорії справ у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом, а значить спадкування відбувається за заповітом. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 7), копією заповіту від 22.06.2010 (а.\~с.\~6), листом завідувача Черняхівської державної нотаріальної контори, відповідно до якого спадкова справа на спадкодавця [PERSON] не заводилася (а. с. 27). Крім того, сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини та підтверджується наявними в матеріалах справи медичними висновками (а. с. 8-19). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 05.02.2010 в с. Новопіль Черняхівського району Житомирської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку позивач не має змоги успадкувати в звязку з тим, що своєчасно не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила через те, що помилково вважала себе власником майна, що залишилося після смерті матері, та відразу після її смерті почала користуватися її майном. Крім того, позивач помилково вважала себе такою, що прийняла спадщину, оскільки мала на руках заповіт, складений матір'ю на її ім'я. Пізніше при зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку. За таких обставин позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері в один місяць після вступу рішення в законну силу. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити (а. с. 23). Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, зазначив, що позов визнають у повному обсязі, не заперечують проти його задоволення (а. с. 24). Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідачем по даній категорії справ у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач є дочкою спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦП України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Крім того, в матеріалах справи наявний заповіт, складений померлою [PERSON], яка все належне їй майно заповіла доньці [PERSON] (а. с. 9) Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 8), свідоцтвом про народження позивача (а. с. 10), копією свідоцтва про укладення шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а. с. 10, 11). Крім того, сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 09.02.2010 в с. Горбулів Черняхівського району Житомирської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач не має змоги успадкувати, оскільки вчасно не подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Позивач зазначила, що 23.01.2008 [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЯБ № 229661. Спадщину ніким не прийнято, заповіт не змінено і не скасовано, позивач являється єдиним спадкоємцем померлого батька. Визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила, оскільки про існування вищезазначеного заповіту дізналася лише в квітня 2017 року, випадково знайшовши його серед особистих батькових речей. При звернення до нотаріальної контори нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск шестимісячного строку. За таких обставин позивач просила суд визначити їй додатковий строк в 30 днів для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] (довіреність від 23.08.2016, а. с. 11) подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності та відсутності позивача, зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити (а. с. 23). Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника територіальної громади, зазначив, що позовні вимоги визнають (а. с. 19, 22). Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідачем по даній категорії справ у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом, а значить спадкування відбувається за заповітом. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] ( а. с. 4), копією заповіту від 23.01.2008 (а.\~с.\~5), копією постанови завідувача Черняхівської ДНК від 10.05.2017 (а. с. 8). Крім того, сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved