Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду зі позовом до [PERSON], у якому просила усунути [PERSON] від права на спадкування за законом, після смерті [PERSON] померлого [INFO]., посилаючись на наступні обставини. 30.04.2008 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], в вересні цього ж року син позивачки припинив шлюбні відносини з [PERSON]. Оскільки в вересні 2008 року позивачка поховала чоловіка, і дуже тяжко психологічно переживала цю втрату, у зв'язку із чим, її син переїхав жити до неї. У січні 2009 року [PERSON] став скаржитись на дуже сильні болі у правій руці, він почав звертатися до різних спеціалістів, які діагностували ущемлення нерву, йому були призначені численні масажі, електропроцедури, він довгий час лікувався в клініці, але лікування не покращувало його стан, а навпаки з часом його праву руку паралізувало, він не міг самостійно себе обслуговувати, у зв'язку з чим, йому знадобився сторонній догляд. Про те, що сину необхідна допомога було добре відомо відповідачці, тому що вона працювала у одній компанії. На протязі 2009 року та початку 2010 року стан [PERSON] різко погіршувався, а у 2010 році йому було діагностовано: «Картина об'ємного утворення верхньої долі правої легені( cancer), надключична вторинна лимфоденопатія справа, паталогичний перелом 1 ребра справа, вторинне ураження кісних структур (рак легенів)». Позичка за допомогою доньки, [PERSON], разом з сином вимушені були переїхати у квартиру по вул..Єлісаветінській, це було обумовлено тим, що він потребував постійної присутності медичного догляду, так як йому робили постійні обезболюючи ін'єкції, масажі, крапельниці. Весь час хвороби у сина він потребував постійного догляду, якій йому надавала лише позивачка та медичні працівники. Відповідачка жодного разу не поцікавилась станом здоров'я чоловіка, ані подзвонила не зайшла, тобто своєю бездіяльністю фактично уникала обов'язку забезпечити підтримку та допомогу [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка за свої кошти організувала та провела поховання сина, відповідачка ніяких коштів на його поховання не давала. Після смерті сина відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги після його смерті стала позивачка та неповнолітня донька. Відповідачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за спадщиною, на яку немає ніякого права. Таким чином позивачка змушена звернутися до суду з вище зазначеним позовом. В судовому засіданні [PERSON] та її адвокат позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, окрім того наполягали на постановлені заочного рішення. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, подала заяву про визнання позову. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідачки, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності зі ст. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадщину підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, згідно Свідоцтва про смерть від 14.05.2016 року, актовий запис №813. Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 квітня 2008 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в міському відділі реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 336. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.1996 року [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], про що зроблено відповідний запис відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси. Згідно до стаття 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина- [PERSON], дитина -[PERSON], [INFO], мати - [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно вимог ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. За час життя спадкодавець заповіт не складав, порядок спадкування за законом не змінював. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала із спадкодавцем однією сім'єю до часу відкриття спадщини та відноситься до спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], про що свідчить довідка № 961 від 19.05.2011 року про склад сім'ю та реєстрації. Відповідно листа КП ОМБТІ та РОН від 06.12.2011 року за [PERSON], зареєстровано на праві власності майно: 1/3 частина [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого УЖКХ 06.10.2004 р. № 19-19644; [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу від 10.11.2004 року № 3414, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа Калинюк О.Б. ; [ADDRESS] на підставі договору купівлі -продажу від 30.03.2007 р. № 836 ,посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа Главацким В.А. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка надала суду довідки, які свідчать що покійний [PERSON] у наслідок тяжкого захворювання перебував у стані, при якому за відсутності сторонньої допомоги його життєдіяльність перебувала у небезпеці (його діяльність чи бездіяльність могла нашкодити йому чи третім особам), відповідач будучи дружиною покійного знала про необхідність постійного нагляду та сторонньої допомоги, могла її надавати, проте ухилилась від надання такої допомоги, внаслідок чого з 2009 по 2011 роки її чоловік перебував під постійним наглядом та отримував необхідної допомоги від матері та сестри. Відповідно до під п.3 п. 6. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім того вказані обставаини підтверджуються допитаними в судовому засіданні свідками: [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], які показали, що [PERSON] останні роки життя страждав на тяжки хвороби, знаходився у безпорадному стані, у зв'язку з чим потребував стороньої допомоги. Догляд та турботу за [PERSON] здійснювали його матір [PERSON], поряд з тим відповідач [PERSON] усунулася від надання будь якої допомоги та турботи спадкодавцю. Відповідачка надала до суду заяву про визнання позову, таким чином визнала факт знаходження спадкодавця у безпорадному стані внаслідок хвороб та факт ухилення від надання йому будь якої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від ЗО травня 2008 року N 7 роз'яснив, що при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Оцінюючи вказані обставин, суд надходить висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадщину підлягає задоволенню.

Outcome: approved