Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 11 березня 2016 року звернулася Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» Міхно С.С (далі - ПАТ «ВБР», позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач1), [PERSON] (далі - відповідач 2), в якому зазначено, що 14.06.2013 року ПАТ «ВБР» та [PERSON] уклали кредитний договір №IKCASHSTG.93556.006 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу 1 кредит у розмірі 49150,00 грн. строком до 13.06.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних та комісії за надання кредитних ресурсів в розмірі 3% від суми кредиту по договору щомісячно, а [PERSON] зобов'язався щомісячно в період сплати, передбачений кредитним договором, надавати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості у розмірі, встановленому графіком погашення, зазначеного в п. 2.5 кредитного договору. Банк свої обов'язки за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу 1. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №PX029031.93559.006 від 14.06.2013 року (далі - договір поруки), відповідно до якого відповідач 2 поручився перед ПАТ «ВБР» за виконання відповідачем 1 зобов'язань за кредитним договором.. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тобто не виконав зобов'язання належним чином. У зв'язку з цим, відповідач станом на 27.01.2016 року має заборгованість в сумі 55983,92 гривень. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «ВБР». Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 55983,92 та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 гривень, та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 630,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідачів, останні у судове засідання викликалися в суд через оголошення у пресі. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечення на позов не подали, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 14 червня 2013 року ПАТ «ВБР» та [PERSON] уклали кредитний договір №IKCASHSTG.93556.006, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу 1 кредит у розмірі 49150,00 грн. на споживчі потреби строком до 13.06.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних та комісії за надання кредитних ресурсів в розмірі 3% від суми кредиту по договору щомісячно, а [PERSON] зобов'язався щомісячно в період сплати, передбачений кредитним договором, надавати банку щомісячний платіж у розмірі 2840,50 грн. для погашення заборгованості у розмірі, встановленому графіком погашення, зазначеного в п. 2.5 кредитного договору (а.с. 16-20). Банк свої обов'язки за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу 1, що підтверджується заявою на видачу готівки №202569 від 14.06.2013 року (а.с. 29). З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед позивачем за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №PX029031.93559.006 від 14.06.2013 року, відповідно до якого відповідач 2 поручився перед ПАТ «ВБР» за виконання відповідачем 1 зобов'язань за кредитним договором. (а.с. 21). Відповідач 1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а саме не сплачує проценти щомісяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначені строки, вони вважаються простроченими. Згідно з п. 6.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день. Відповідач 1 систематично не виконує свої зобов'язання по поверненню отриманого кредиту. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов'язання, передбачене договором, а тому станом на 27.01.2016 року має заборгованість по кредитному договору в загальній 55983,92 гривень, яка складається з сум: - поточної заборгованості по тілу кредиту - 5943,77 гривень; - простроченої заборгованості по тілу кредиту - 24587,70 гривень. - заборгованості за комісією в сумі 25452,40 грн. - прострочена заборгованість за процентами по кредиту в сумі 0,05 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобов'язання, яке належним чином не виконав та прострочив зобов'язання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Враховуючи вищевикладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь ПАТ «ВБР» підлягає стягненню сума заборгованості станом на 27.01.2016 року у розмірі 55983,92 грн. В якості забезпечення виконання відповідачем умов кредитного договору між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №PX029031.93559.006 від 14.06.2013 року, відповідно до якого він зобов'язався перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору в повному обсязі (а.с. 21). Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позов доказано кредитним договором №IKCASHSTG.93556.006 від 14.06.2013 року (а.с.16-20), договором поруки №PX029031.93559.006 від 14.06.2013 року (а.с. 21), розрахунком заборгованості (а.с.7-15). Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов задоволений, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача порівну. Оскільки позовні вимоги ПАТ "ВБР" щодо стягнення заборгованості задоволені повністю, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів в сумі 620 гривень, а всього 1998 гривень порівну.

Outcome: approved