Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] не можуть самостійно домовитись про місце проживання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з цим звернулись до суду з відповідними позовами. [PERSON] свій позов мотивує тим, що сину виповнилось лише 01 рік і 05 місяців, він потребує стороннього догляду. Вона не має шкідливих звичок, натомість [PERSON] є заядлим курцем, зловживає спиртним, за час перебування дитини у відповідача у селі Бихів Любешівського району самостійно за сином не доглядав, а переклав ці обов'язки на свою матір. На даний час [PERSON] отримує допомогу по догляду за дитиною у розмірі 1751 гривня щомісячно, має можливість цілодобово знаходитись поряд з сином та забезпечувати його усім необхідним. В належному її мамі житловому будинку у селі Купичів Турійського району Волинської області створено добрі матеріально-побутові умови для проживання дитини тощо. Відповідач по первісному позову [PERSON] подав зустрічний позов. Мотивує його тим, що у будинку, в якому він проживає з батьками у селі Бихів Любешівського району Волинської області, створено комфортні умови. Натомість у будинку матері [PERSON] у селі Купичів Турійського району панує повна антисанітарія, там відсутні елементарні засоби для існування: холодильник, посуд тощо. Він працює водієм на підприємстві, його дохід становить понад три тисячі гривень щомісячно, спиртним не зловживає, у присутності сина не курить. [PERSON] здатен забезпечити дитині якнайкращі умови проживання та виховання, її розвитку тощо. Натомість [PERSON] веде аморальний спосіб життя, часто залишає сина. У зв'язку з цим вона не може забезпечити дитині ні належного виховання, ні матеріального забезпечення. Позивач, представник позивача у судовому засіданні свій позов підтримали. Представник позивача вважає, що викладені у зустрічній позовній заяві обставини щодо аморальної поведінки [PERSON] у ході судового розгляду не підтвердились. При ухваленні рішення просить врахувати вік дитини, що вона перебуває на грудному вигодовуванні. Звернув увагу суду, що [PERSON] був засуджений тощо. Відповідач по первісному позову [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову [PERSON], а задовольнити його позов. Вважає, що [PERSON] «не доросла» бути матір'ю. Умови його проживання у батьків у селі Бихів, матеріальний стан є кращими ніж у позивача. Зазначив, що коли виїжджатиме на заробітки за кордон, вихованням дитини займатимуться його батьки. Представник відповідача [PERSON] підтримав зустрічні позовні вимоги [PERSON] При вирішенні позову просить дати оцінку тому, що [PERSON] подала до суду документи з недостовірними відомостями. Звернув увагу на високі моральні якості [PERSON], належні матеріально-побутові умови його проживання. Вважає, що на основі досліджених у ході судового розгляду доказів, є підстави відмовити у задоволенні первісного позову [PERSON], натомість задовольнити вимоги його довірителя та залишити проживати малолітню дитину з батьком. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служби у справах дітей Любешівської районної державної адміністрації Волинської області - Токар А.В. вважає, що малолітнього [PERSON] слід залишити з батьком. Відповідно до статті 60, частини 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім наявності підстав звільнення від доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження свої вимог [PERSON] подала наступні докази. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з актами від 19 червня 2014 року про обстеження матеріально-побутових та житлово-побутових умов проживання [PERSON], які проведено комісією з посадових осіб Купичівської сільської ради Турійського району, констатовано створення належних умов для проживання та виховання дитини у будинку по [ADDRESS]. Для дитини облаштовано куточок для занять, є дитяче ліжко. Сім'я, в якій проживає [PERSON] з дитиною, є благополучною. Комісія вважає, що [PERSON] може забезпечити нормальний розвиток та дати належне виховання дитині. У Купичівській сільській раді Турійського району [PERSON] характеризується виключно позитивно: вміє спілкуватись з односельчанами, ввічлива, врівноважена, доброзичлива, спиртних напоїв не вживає, велику увагу приділяє вихованню дитини. По місцю свого народження у селі Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області [PERSON] також характеризується з позитивної сторони. Починаючи з 07 жовтня 2014 року, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS]. Довідкою Любешівського районного управління соціального захисту населення № 1963 від 10 вересня 2014 року стверджено, що [PERSON] у період з березня по серпень 2014 року отримала 8626,72 гривень допомоги при народженні дитини. При цьому, починаючи з липня 2014 року розмір допомоги становить 810 гривень. Згідно з довідкою Купичівської лікарської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 23 червня 2014 року дитина [PERSON] перебуває на грудному вигодовуванні. На підтвердження зустрічних позовних вимог [PERSON] подав такі докази. Згідно з довідкою про склад сім'ї № 601 від 2 серпня 2014 року [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з своїм батьком та матір'ю. По місцю проживання та роботи [PERSON] характеризується виключно позитивно: добрий, чуйний, ввічливий, скромний, спиртним не зловживає, старанний та дисциплінований працівник тощо. Згідно з довідкою про доходи заробітна плата [PERSON] за період з лютого по липень 2014 року становила 19020 гривень. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] у селі Бихів Любешівського району встановлено, що у будинку зроблений сучасний ремонт, у кімнатах чисто та прибрано, наявні необхідна побутова техніка та меблі. Для виховання дитини та її розвитку створено всі необхідні умови: відведено окреме місце для сну та ігор. Крім цього, за клопотанням сторони відповідача по первісному позову було проведено обстеження умов проживання [PERSON] у селі Купичів Турійського району. Актом служби у справах дітей Турійської державної районної адміністрації Волинської області від 10 жовтня 2014 року констатовано, що [PERSON] з любов'ю ставиться до сина. Дитина забезпечена іграшками, сезонним одягом, продуктами харчування. Разом з тим, відсутнє спальне ліжечко, немає місця для проведення дозвілля, будинок потребує ремонту, особливо пічне опалення. Матері дитини рекомендовано приділяти більше уваги вихованню дитини та створити належні умови для проживання. Свідок відповідача [PERSON] показав, що під час роботи у селі Купичів Турійського району у 2012 році вживав спиртне у будинку позивача, курив разом [PERSON] Свідок відповідача [PERSON] показав, що сім'я [PERSON] разом з своїми батьками може дати все необхідне дитині. Підтвердив, що бачив як [PERSON] вживала спиртне. [PERSON] курить, спиртного вживає мало, час від часу їздить на заробітки у Республіку Білорусь, у цей період [PERSON] займаються батьки [PERSON]. Свідок відповідача [PERSON], батько [PERSON], в суді показав, що у селі Купичів немає умов для проживання дитини. У [PERSON] у будинку немає холодильника, посуду. За час проживання з [PERSON] однієї сім'єю характеризує її посередньо, аморальної поведінки за нею не спостерігав. Натомість після судового засідання 17 вересня 2014 року він разом своє дружиною [PERSON] та сином [PERSON] поїхали у село Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області, де залишила дитину позивач. Коли вони туди приїхали, сестра позивача [PERSON], яка доглядала за [PERSON], вживала спиртне у одному з місцевих барів, була п'яною. Свідок відповідача [PERSON], мати [PERSON], у судовому засіданні охарактеризувала [PERSON] посередньо, вважає, що остання за час проживання у селі Бихів недостатньо доглядала за дитиною. Один раз вона застала [PERSON] з сигаретою. Разом з тим, не заперечила, що [PERSON] також курить. Останній раз [PERSON] виїжджав на заробітки у Республіку Білорусь весною 2014 року. Підтвердила показання [PERSON] щодо подій у селі Ворокомле Камінь-Каширського району 17 вересня 2014 року. Вважає, що її онуку буде краще проживати з [PERSON], який любить дитину, умови у їх будинку значно кращі ніж у будинку, в якому проживає [PERSON] у селі Купичів Турійського району. Опитаний в якості свідка щодо подій у селі Ворокомле Камінь-Каширського району 17 вересня 2014 року відповідач [PERSON] підтвердив показання [PERSON] та [PERSON] Додав, що [PERSON] більшу частину часу проживає з дитиною у селі Ворокомле, де разом з своєю сестрою веде аморальний спосіб життя, часто вживає спиртне тощо. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступних висновків. Суд погоджується з стороною відповідача по первісному позову щодо кращих умов проживання [PERSON] у селі Бихів Любешівського району у його батьків, більші доходи порівняно з [PERSON], що будинок, в якому вона проживає потребує ремонту. [PERSON] з любов'ю відноситься до своєї дитини, яка забезпечена іграшками, сезонним одягом, продуктами харчування тощо. Любить свого сина і [PERSON] Сторонами не подано доказів зловживання обома батьками малолітньої дитини алкоголем, вживання наркотичних засобів. Також не здобуто доказів їх аморальної поведінки. [PERSON] та [PERSON] позитивно характеризуються по місцю проживання, а [PERSON] - ще й за місцем роботи. Покликання сторони відповідача по первісному позову на аморальну поведінку сестри позивача судом до уваги не береться, адже вирішується питання про визначення місця проживання дитини з одним з батьків, а належних доказів того, що малолітній [PERSON] часто залишається на вихованні у [PERSON] стороною відповідача не подано. Вирішуючи спір, суд враховує вік малолітнього сина [PERSON], якому ще не виповнилось і двох років, що згідно з довідкою з Купичівської лікарської амбулаторії він перебуває на грудному вигодовуванні. В суді встановлено, що [PERSON] періодично виїжджає на заробітки за кордон. Згідно з статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 4 статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що місцем проживанням фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до статті 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Враховуючи наведене, суд дійшов до переконання, що передбачених частиною 2 статті 161 СК виняткових обставин для розлучення малолітньої дитини [PERSON] з своєї матір'ю не встановлено, відтак до задоволення підлягає позов [PERSON] Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 88 ЦПК. У зв'язку з відмовою у зустрічному позові [PERSON] понесені ним судові витрати стягненню з [PERSON] не підлягають. Натомість на підтвердження витрат [PERSON] подано квитанцію про сплату судового збору, акт здачі-прийомки наданих послуг щодо надання правової допомоги по підготовці та складанні позовної заяви адвокатом [PERSON] з квитанцією до прибуткового касового ордера від 01 липня 2014 року. В акті здачі-прийомки зазначено кількість часу, затраченого адвокатом для надання правової допомоги. Сплачена [PERSON] сума відповідає встановленим Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмірам компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою.

Outcome: approved