Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 06.07.2017 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира належала на праві особистої приватної власності дідусю позивача [PERSON], який помер 09.08.2000 року. Після його смерті [PERSON] залишилась проживати у вищевказаній квартирі та фактично прийняла спадщину. Спадкоємцями за законом першої черги є відповідач по справі, [PERSON], яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 23.01.2018 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки надано неналежним чином оформлений документ на спадкове майно, а саме у Свідоцтві про право приватної власності на квартиру, виданого 04.07.1995 року, відсутня печатка установи, яка видала цей документ та підпис посадової особи. Позивач просить визнати за нею, [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 06.07.2017 року, на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, з позовними вимогами згодна, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 06.07.2017 року померла бабуся позивача та відповідно матір відповідача [PERSON] (а.с. 8-11 - копії свідоцтв про смерть, про народження [PERSON], про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище Родіч) В.Г., про укладання шлюбу [PERSON]Г.). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира належала на праві особистої приватної власності дідусю позивача [PERSON], який помер 09.08.2000 року. Після його смерті його дружина [PERSON] залишилась проживати у вищевказаній квартирі та фактично прийняла спадщину (а.с. 14, 19, 20 - копії свідоцтв про право особистої власності на квартиру від 04.07.1995 року, про одруження подружжя Родіч, про смерть [PERSON]О.). За життя [PERSON] склав заповіт від 02.02.2000 року, згідно якого заповідав належну йому квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 21/40, онуці [PERSON] Але остання так і не прийняла спадщину після смерті дідуся, посилаючись на те, що на той час їй було лише 18 років. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є відповідач по справі, [PERSON], яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь своєї доньки позивача по справі. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 23.01.2018 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки надано неналежним чином оформлений документ на спадкове майно, а саме у Свідоцтві про право приватної власності на квартиру, виданого 04.07.1995 року, відсутня печатка установи, яка видала цей документ та підпис посадової особи (а.с. 13 копія постанови). З цього приводу [PERSON] звернулась до виконкому Довгинцівської районної в місті ради, але листом від 29.01.2018 року за вих. № 18/21-27 їй відмовили, зазначивши лише те, що внести зміни у свідоцтво про право власності не має правових підстав та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 15, 16 копії заяви від 24.01.2018 року, листу-відмови від 29.01.2018 року). Відповідно до довідки, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 16.01.2018 року за вих. № 159850, станом на 31.12.2012 року квартира, розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 21/40, зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 72-40-40 на імя [PERSON] (російською мовою) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.07.1995 року районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Довгинцівської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, згідно рішення виконкому районної Ради народних депутатів від 27.03.1992 року (а.с. 17 копія довідки). Відповідно до довідок, наданих ЖБК «Восток-33» від 30.01.2018 року, [PERSON] мешкала на момент смерті [PERSON] разом з ним та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Та те, що на момент смерті [PERSON] [PERSON] мешкала разом з нею та була зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с. 21, 22). Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже, суд вважає встановленим, що дідусь позивача [PERSON] на законних підставах володів квартирою, як наслідок після його смерті його дружина [PERSON] фактично прийняла спадщину, тому є підстави для визнання за позивачем права власності на дану квартиру в порядку спадкування після смерті бабусі [PERSON] Оскільки іншого шляху для захисту прав позивача не має, відповідач по справі, у свою чергу, позов визнала та відмовилась від спадщини на користь позивача, тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved