Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

в жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] сільської ради Чортківського району, третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В позові вона вказали, що після смерті [PERSON] яка померла 05 червня 2011 року та [PERSON] який помер 22 березня 2016 року залишилося спадкове майно яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Миру, 44, в селі Білобожниця Чортківськоґо району Тернопільської області та на земельну ділянку загальною площею 0.7548 гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення якої - для обслуговування житлового та господарських будівель - 0,1548 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,6000 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Чортківськоґо району Тернопільської області. З метою одержання свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавців позивач [PERSON] звернулася в Чортківську районну державну ноткантору в чому їй відмовлено письмово від 26.09.2016 року за № 2383/02-14 з підстав що спадкове майно а саме житловий будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю, оскільки житловий будинок належить колгоспному двору, що складається з трьох членів головою якого є [PERSON] У правовстановлюючих документах не визначено частки кожного із співвласників, а також не зазначено їх прізвище, імя по батькові. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Миру,44 у с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, земельної ділянки площею 1548 кв.м в межах згідно з планом, що розташована по вул. Миру,44 у с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, земельної ділянки площею 1563 кв.м в межах згідно з планом, що розташована у с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області. Відповідач [PERSON] сільська рада Чортківського району позов визнає, не заперечує проти його задоволення, про що суду подав письмову заяву в якій також просить справу слухати у його відсутності. Третя особа подала заяву про розгляд справи без участі її представника. Суд вислухавши пояснення позивача, враховуючи визнання позову відповідача, заяву третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 22 березня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №200279, виданим [PERSON] сільською радою Чортківськоґо району Тернопільської ради 23 березня 2016 року. Спадкова справа №239/2016 до майна померлого 22 березня 2016 року [PERSON] заведена Чортківською районною державною нотаріальною конторою 31 березня 2016 року на підставі заяви позивача [PERSON] про прийняття спадщини. Інші заяви не надходили, а також свідоцтва про право на спадщину не видавались. [PERSON] померла 05 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №121727, виданим [PERSON] сільською радою Чортківськоґо району Тернопільської ради, 06 червня 2011 року. Відповідно до даних Чортківської районної державної нотаріальної контори 18 жовтня 2011 року за заявою позивача [PERSON] заведено спадкову справу за № 720/2011 до майна померлої 05 червня 2011 року [PERSON]. Позивачем [PERSON] частково оформлено свої спадкові права та видано на свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки за кадастровим номером: 6125580700:01:001:0776; 6125580700:01:001:0104, цільове призначення якої-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,37 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області. [PERSON] помер 18 квітня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №171966, виданим [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської ради, 18 квітня 2014 року. Відповідно до даних Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого 18 квітня 2014 року [PERSON] не заводилася. Згідно довідки виданої [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області 02 серпня 2016 року за №490 в будинку по вулиці Миру за №44 були зареєстровані та проживали станом на 01.07.1990 року: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно даних Спадкового реєстру [PERSON] залишив заповіт, посвідчений [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області 27 червня 2007 року, за реєстровим №120, відповідно до якого все належне майно спадкодавця заповідане у користь позивача [PERSON] Згідно відповіді державного нотаріуса від 26.09.2016 року № 2383/02-14 спадкове майно є спільною сумісною власністю, оскільки відповідно до свідоцтва про право приватної власності па будинковолодіння. виданого виконкомом Чортківської районної ради 20 червня 1989 року та зареєстрованого в Чортківському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №1 за реєстровим №29, згаданий житловий будинок належить колгоспному двору, що складається з трьох членів, головою якого є [PERSON]. У правовстановлювальному документі не визначено частки кожного із співвласників, а також не зазначено їх прізвища, ім'я, по батькові. Таким чином, на час смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишилось спадкове майно яке є спільною сумісною власністю, у правовстановлюючих документах не визначено частки кожного із співвласників, а також не зазначено їх прізвища, ім'я, по батькові Необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання спадкоємцем документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.ст.368, 370, 372, 1226 Цивільного кодексу України у разі смерті співвласників частка кожного з них може бути визначена судом за позовом спадкоємців. Відповідно до ст.ст. 3, 15, 16, 18, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами здійснюється лише за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, п.10 Постанови №7 Пленуму Верхового Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при переході до спадкоємців/набувачів права власності на житловий будинок переходить і право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений. Згідно ст.ст. 1233-1235 Цивільного кодексу України позивачі являється спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON]. Видача свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно чиста ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п.4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає правовстановлюючий документ. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.1.5 розділу 3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя не видаються свідоцтва про право на спадщину, яка належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. У цих випадках питання щодо оформлення спадкових прав вирішуються спадкоємцями в судовому порядку. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 р., у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно п. 15 розділу Х «Прикінцеві положення» Земельного кодексу України не заборонено передачу земельних ділянок у спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Таким чином, позовна заява є підставною і підлягає до задоволення. На підставі ст..ст. 386, 392, 1218, 1222, 1223, 1233-1235, 1268 ЦК України та

Outcome: approved