Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось ТОВ «Мігфінанс»з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.12.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики № 2013-02-00091, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу короткострокову позику у розмірі 1 500 гривень з нарахуванням відсотків за користування позикою в розмірі 2 % за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних). ТОВ "Мігфінанс" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі, але відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 02.07.2014 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 13 600 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З врахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 09.12.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики № 2013-02-00091, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу короткострокову позику у розмірі 1 500 гривень з нарахуванням відсотків за користування позикою в розмірі 2 % за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних). Взяті на себе зобов'язання за договором позики позивач виконав своєчасно і повністю. Надання позики, відбулось готівковими грошовими коштами, що підтверджується видатковим касовим ордером від 09.12.2013 року (а.с. 7). Згідно п. 3.1 договору відповідач зобов'язався 25.12.2013 р. повернути позивачу отриману позику та сплатити відсотки за користування позикою всього в сумі 2010,00 грн., але в порушення умов договору суму позики та відсотків не повернув. У зв'язку з чим, станом на 02.07.2014 року у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в загальній сумі 13 600,00 грн., що складається з: 1 500,00 грн. - основний борг; 6 180,00 грн. - проценти за користування позикою; 5 670,00 грн. - пеня за весь час прострочення; 250,00 грн. - штраф. Згідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. ст. 625, 1050 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 7.1. договору при простроченні сплати відсотків більш ніж на три дні, Позичальник сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 250,00 грн. Згідно п. 7.2, у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п.3.1. Договору, Позичальник сплачує Позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Відповідно до п. 1 Договору за кожний день користування Позичальником грошовими коштами нараховується відсоток у розмірі 2% за кожний день. За таких підстав, суд вважає, за необхідне позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, задовольнити в повному обсязі. Щодо стягнення суми судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До позовної заяви додано квитанцію від 01.08.2014 року про сплату позивачем судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved