Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Бабушківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок № 10 по вул. Жовтневій в с. Бабушки, Чуднівського району, так як даний будинок належав на праві власності її матері [PERSON], яка померла 14.03.2014 року і після смерті якої відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в звязку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як єдиним спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно даних довідки Бабушківської сільської ради від 06.02.2015 року № 63 документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо власника будинку № 10 по вул. Жовтневій в с. Бабушки не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обовязкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON] та його дружина [PERSON] були членами колгоспного двору згідно даних довідки Бабушківської сільської ради від 06.02.2015 року № 65 і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набули право власності на все майно колгоспного двору, до складу якого входив і будинок № 10 по вул. Жовтневій в с. Бабушки (кожен на 1/2 частину). Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка згідно рішення 20-ї сесії 21-го скликання Бабушківської сільської ради від 17.01.1994 року була передана [PERSON] у приватну власність, але державний акт на право власності на дану земельну ділянку [PERSON] за його життя не був виданий. [PERSON] помер 06.10.2011 року і після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] згідно ст.ст. 1261, 1268 ч. 3 КК України, проживаючи з чоловіком на час його смерті, що підтверджується довідкою Бабушківської сільської ради від 06.02.2015 року № 62. Згідно ст. 1234 ЦК України позивачка є спадкоємцем щодо майна померлої 14.03.2014 року матері [PERSON] згідно заповіту останньої, посвідченого Бабушківською сільською радою 21.02.2008 року, і вона прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст. 1234,1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлій житло, подавши заяву в нотаріальну контору, що підтверджується змістом постанови державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 10.02.2015 року № 54/02-31. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved