Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до до Деражнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про звільнення спадкового майна з-під арешту. Посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташована по [ADDRESS]. Він є спадкоємцем майна померлої за заповітом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки на спадкове майно накладено арешт, а тому просить суд звільнити з-під арешту спадкове майно, а саме - житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, в якій вимоги позову підтримав. Представник відповідача - Деражнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не з»явився проте свою думку стосовно позовних вимог висловив в попередньому судовому засіданні. [PERSON] та представник ПАТ КБ «ПриватБанк», які згідно ухвали Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.03.2018 року були залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання не з»явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи були повідомленні належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Також встановлено, що [PERSON] на випадок її смерті зробила заповідальне розпорядження, яким жилий будинок, хлів, літня кухня земельний участок біля хати, які розміщені у [ADDRESS] заповіла сину [PERSON], що підтверджується заповітом від 22.07.1997 року. Встановлено, що довідки виданої госпрозрахунковим малим підприємством «Інвентаризатор» комунальної власності Деражнянської районної ради Хмельницької області домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] належить [PERSON]. Маючи намір зареєструвати спадкове майно після смерті матері [PERSON] звернувся до державного нотаріуса, у зв'язку із чим була заведена спадкова справа за його заявою, що підтверджується довідкою виданою першою Хмельницькою Державною нотаріальною конторою від 20.11.2017 року. Однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 21.11.2017 року за заявою [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації наведеного вище майна, оскільки встановлено наявні зареєстровані обтяження за іншим власником. При дослідженні інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдинного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження, 34862080 від 23.10.2012 року ВДВС Деражнянського РУЮ державним виконавцем накладено обтяження на житловий будинок по [ADDRESS] власником якого вказаний [PERSON] При цьому згідно довідки виданої начальником ВДВС вбачається, що станом на 18.12.2017 року виконавчих документів про стягнення заборгованості з [PERSON] на виконанні немає. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При таких обставинах, коли стягнення заборгованості за [PERSON] немає, а тому з процесуальної точки зору є завершеним, а арешт на нерухоме майно не скасовано, суд вважає, що існування арешту та заборони на відчуження нерухомого майна підлягає скасуванню, оскільки таким чином порушуються права позивача, встановлені Конституцією України та Цивільним кодексом України щодо вільного володіння, розпорядження та користуванням належним йому майном. На підставі викладеного, а також

Outcome: approved