Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачем ТОВ «Краснолиманське» він перебував у трудових відносинах з 14.08.2012 року. Прийнятий учнем гірничого робітника підземного з повним робочим днем в шахті, наказ №152к від 14.08.2012 року. 7.10.2012 року переведений гірничим робочим підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті, наказ №185к від 1.10.2012 року. У трудових відносинах з відповідачем перебував до жовтня 2014 року. З цього часу ТОВ «Краснолиманське» припинило виплату заробітної плати, та фактично не здійснювало господарську діяльність, керівництво було відсутнє. З листопада 2014 року позивач був прийнятий на роботу на ДП «ВК «Краснолиманське». У період роботи на ТОВ «Краснолиманське» хворів, перебував на лікарняному, у період з 12.05.2014 року по 18.07.2014 року. Листки непрацездатності №832820 з 12.05.2014 року по 19.05.2014 року, №090591 з 20.05.2014 року по 26.06.2014 року та №094012 з 27.06.2014 року по 18.07.2014 року. Зазначені листки непрацездатності були позивачем передані на підприємство, яким до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності були направлені заяви-розрахунки на фінансування матеріального забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності: -заява-розрахунок №1440 від 3.07.2014 року, в яку включено допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності №832820 з 12.05.2014 року по19.05.2014 року на суму 632, 37 грн. Дана заява-розрахунок профінансована Покровською міською виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 1.10.2014 року платіжним дорученням №2224 на загальну суму 136604, 56 грн., в тому числі матеріальне забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності №832820 з 12.05.2014 року по 19.05.2014 року на суму 632, 37 грн. за №1710 від 11.08.2014 року, в яку включено допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності №090591 з 20.05.2014 року по 26.06.2014 року на суму 5 480, 54 грн. та №094012 з 27.06.2014 року по 18.07.2014 року на суму 3302, 38 грн. Дана заява-розрахунок профінансована Покровською міською виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 2.10.2014 року платіжним дорученням №2478 на загальну суму 164234, 62 грн., в тому числі матеріальне забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листків непрацездатності №090591 з 20.05.2014 року по 26.06.2014 року на суму 5 480, 54 грн. та №094012 з 27.06.2014 року по 18.07.2014 року на суму 3302, 38 грн. Зазначена інформація підтверджується довідкою Покровської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №31 від 3.05.2017 року. З належних позивачу до сплати сум, підприємством йому було перераховано лише 632, 37 грн., решту у розмірі 5480, 54 грн. та 3 302, 38 грн. (разом 8782,92 грн.) до теперішнього часу не сплачено. Позивач просить суд стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на його користь допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 8782,92 гривні зі спеціального рахунку відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні. В запереченнях зазначила, що позивач пропустив тримісячний строк на звернення до суду. Крім того, 5.09.14р. невідомими озброєними особами відбулося збройне незаконне захоплення ДП «ВК «Краснолиманська», на території якого здійснював свою господарську діяльність відповідач. З цього часу діяльність підприємства повністю паралізована, відсутній будь-який контроль за додержанням трудових прав і соціальних гарантій працівників, повністю не контролюються процеси, що забезпечують промислову безпеку вугледобувного підприємства, припинені відрахування до місцевого та державного бюджетів. Факт настання обставин не переробної сили (форс-мажорних обставин) для ТОВ «Краснолиманське» підтверджується Сертифікатами (висновками) Торгово-промислової палати України № 1348 від 4.11.14р. та № 2024 від 01.12.14р. Відповідач не вчиняв дій щодо порушення, оспорювання чи невизнання законних прав та інтересів позивача відповідно до вимог трудового законодавства країни. Просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснень сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до трудової книжки АА № 432220, [PERSON] 14.08.2012р. прийнято учнем гірничого робітника підземного з повним робочим днем в шахті, 7.10.2012 року переведений гірничим робочим підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті, наказ №185к від 1.10.2012 року (а.с.6). Згідно довідки від 03.05.2017р. Покровської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, до відділенням були одержані заяви-розрахунки від ТОВ «Краснолиманське» на фінансування матеріального забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності страхувальникам: -за №1440 від 3.07.2014 року, в яку включено допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності [PERSON] №832820 з 12.05.2014 року по19.05.2014 року на суму 632, 37 грн. Дана заява-розрахунок профінансована Покровською міською виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 1.10.2014 року платіжним дорученням №2224 на загальну суму 136604, 56 грн., в тому числі матеріальне забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] згідно листка непрацездатності №832820 з 12.05.2014 року по 19.05.2014 року на суму 632, 37 грн. -№1710 від 11.08.2014 року, в яку включено допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності [PERSON] №090591 з 20.05.2014 року по 26.06.2014 року на суму 5 480, 54 грн. та №094012 з 27.06.2014 року по 18.07.2014 року на суму 3302, 38 грн. Дана заява-розрахунок профінансована Покровською міською виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 2.10.2014 року платіжним дорученням №2478 на загальну суму 164234, 62 грн., в тому числі матеріальне забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листків непрацездатності №090591 з 20.05.2014 року по 26.06.2014 року на суму 5 480, 54 грн. та №094012 з 27.06.2014 року по 18.07.2014 року на суму 3302, 38 грн. (а.с.7). Відповідно до\~ст.233 КЗпП України\~працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про оплату праці»\~структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно ч.2\~ст. 233 КЗпП України\~у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Роз'яснення цієї норми права надав Конституційний Суд України у своєму рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 2\~ст. 233 Кодексу законів про працю України, ст. ст.\~1,\~12 Закону України «Про оплату праці». Конституційний суд України зазначив, що в аспекті конституційного звернення положення\~частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України\~у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12\~Закону України "Про оплату праці"\~від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Таким чином, в даних правовідносинах не підлягає застосуванню тримісячний строк звернення до суду, оскільки позивач в даному випадку мав права звернутися до суду без обмеження будь-яким строком. Відповідно до статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (цей закон був чинний на час виникнення спірних правовідносин) фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви. У разі якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання матеріального забезпечення, невикористані страхові кошти повертаються до робочого органу Фонду, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів. Страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону. У разі порушення провадження у справі про банкрутство страхувальника-роботодавця страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, повертаються до районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції відділення Фонду, яка в подальшому забезпечує надання матеріального забезпечення застрахованим особам. Фінансування такого страхувальника виконавчою дирекцією відділення Фонду припиняється. Відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до п. 164.6 ст. 164 Податкового кодексу України під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності. Відповідно до ч. 12 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI, в редакції, чинній станом на серпень 2014р. ( і момент нарахування та подання заяви-розрахунку), єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 11 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 2 відсотки суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у звязку з вагітністю та пологами. В свою чергу п. 11 ч. 1 статті 4 цього Закону передбачає, що платниками єдиного внеску є особи, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у звязку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у звязку з вагітністю та пологами. З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на їх законність та обґрунтованість. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривен на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved