Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 28 серпня 1999 року шлюбі відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, сім'я розпалась остаточно, примирення не можливе, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище "Тимошенко". Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Оскільки відповідач був належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення (позивач в своїй заяві проти цього не заперечує). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 28 серпня 1999 року шлюбі відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, тривалий час проживають окремо, сім'я розпалась остаточно, примирення не можливе, що і змусило позивача звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дитини. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу відповідно до позовної заяви залишити шлюбне - Тимошенко. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] в позовній заяві та в судовому засіданні вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved