Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема проживання на території України у період з 1975 року по 24.08.1991 року, в тому числі станом на 24.08.1991 року, оскільки постійно проживала на території сучасної України у громадянстві колишнього СРСР. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] народилась у Краснодарському краю, Отраденський район, Малотенгінське п.в. Хутор Санькін, Росія, після народження переїхала з батьками проживати у м.Монастириська Тернопільської області, постійно проживала та з 1992 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Паспорт громадянина СРСР та свідоцтво про народження вона втратила. Встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року заявнику необхідно для отримання паспорта громадянина України. До початку судового розгляду заявник змінила свої вимоги та просить встановити факт постійного її проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, зіславшись на мотиви, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби в Тернопільській області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, щодо вирішення заяви по суті покладаються на думку суду. Представник заінтересованої особи - Монастириський районний сектор Державної міграційної служби України в Тернопільській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом встановлено наступні обставини. Згідно довідки Монастириського РС УДМС України в Тернопільській області за №1033 від 13.12.2013р. [PERSON], [INFO], уродженка с.Санькін, Отраденський район, Краснодарський край, Росія, яка проживає в м.Монастириська Монастириського району Тернопільської області, справді зверталася до Монастириського РС УДМС України в Тернопільській області із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Із надісланої Монастириським районним сектором Державної міграційної служби в Тернопільській області згідно запиту суду інформації та доданої до неї ксерокопії заяви на видачу паспорта колишнього СРСР на громадянку [PERSON], останній 28.07.1992 року видано паспорт серії [NUMBER] від 28.07.1992 року. Як вбачається зі змісту довідки №266, виданої виконкомом Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON], 1975 року народження, зареєстрована в [ADDRESS], з 28.07.1992 року по даний час. Довідка видана на підставі записів у будинковій книзі, копію витягу якої додано до матеріалів справи. Заявнику [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/8 частина двохкімнатної квартири по [ADDRESS], що підтверджується ксерокопією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 07.10.2009 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації». Факт проживання [PERSON] у вказаній квартирі підтверджується також довідкою №267, виданою 23.01.2014 року виконкомом Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, зі змісту якої вбачається, що заявник проживає у в складі сім'ї з дев'яти осіб. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року з наступними змінами і доповненнями, і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на теріторії України в певний час. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 цього Закону безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведений у ст. 256 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року заявнику необхідно для отримання паспорта громадянина України. Факт постійного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями свідків у судовому засіданні та наявними у матеріалах справи доказами. Як пояснила у судовому засіданні свідок [PERSON], з 1984 року заявник [PERSON] постійно проживає на території України, періодично виїжджала в Хмельницьку область, проте здебільшого проживає на території Тернопільської області. Вказане підтвердила допитана у судовому засіданні як свідок матір заявника - [PERSON], пояснивши, що одразу ж після народження доньки вони переїхали у м.Монастириська, де і проживають на сьогоднішній день. [PERSON] постійно проживала і проживає в Україні за адресою: [ADDRESS]. Одного року, який припав на четвертий навчальний рік, вони виїхали у Російську Федерацію, однак згодом повернулись назад в Україну. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що із заявником проживає по сусідству, разом вони ходили в Монастириську загальноосвітню школу. Підтвердив факт постійного проживання заявника, зокрема станом на 24.08.1991 рік за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки №63 від 04.02.2014 року, [PERSON], 1976 року народження дійсно навчалась в 1 класі Монастириської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у 1983- 1984 навчальному році. Про те, що [PERSON] закінчила школу у 1991 році і отримала свідоцтво про базову загальну середню освіту за [NUMBER], підтверджується довідкою №46, виданою 23.01.2014 року Монастириською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Тернопільської області. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] після свого народження [INFO] у Малотенгінське п.в. Хутор Санькін, Отраденський район, Краснодарський край, Росія, разом зі своїми батьками переїхала проживати у м.Монастириська Тернопільської області, у 1991 році закінчила Монастириську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів, з 28.07.1992 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де проживає і по даний час, що підтверджується довідками №266 від 23.01.2014 року, №267 від 23.01.2014 року, виданими виконкомом Монастириської міської ради Монастириського району Тернопільської області, є власником 1/8 частини квартири, розташованої за вказаною адресою. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до переконання, що факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року достовірно підтверджено проаналізованими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved