Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстровані її син [PERSON] , її брат [PERSON] , дружина сина [PERSON] , онук [PERSON] . В 2015 році відповідач виїхав за межі України і перестав проживати за місцем реєстрації. До теперішнього часу в будинку не проживає, його речі в будинку відсутні, комунальні платежі не сплачує, участі у витратах на утримання будинку не приймає. Перешкод для проживання відповідача за місцем його реєстрації позивач не чинила. Позивачка просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток, а також розміщено інформацію про судові засідання на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27 грудня 1989 року [PERSON] на праві особистої власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14, 16). З довідки №6 від 06.01.2021 року Гродівської селищної ради за підписом старости [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: - відповідач [PERSON] (син позивачки); - його дружина - [PERSON] ; - його син - [PERSON] ; - його дядько - [PERSON] (а.с.17). Згідно акту за № 9 від 11.01.2021 року, складеного комісією у складі депутата Гродівської селищної ради [PERSON] , представників громадськості [PERSON] та [PERSON]., за результатами обстеження встановлено, що [PERSON] фактично по [ADDRESS] не проживає з лютого 2015 року по теперішній час. Коли залишив будинок, вивід усі свої речі. Ніяких його речей в будинку немає (а.с.15). Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно вимог ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved