Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

В вересні 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], так як вважає, що подальше збереження подружніх стосунків з відповідачем є не можливим. Відповідач [PERSON] про час і місце слухання по справі був сповіщений належним чином, через оголошення в газеті, про причину своєї неявки в суд не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, в позові зазначила, що з 2006 року проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюбні відношення припинено з січня 2010 року. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з ним однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Вказує причиною розпаду сім`ї несумісність характерів, різні життєві погляди на утворення сім'ї та виховання дитини. (а.с.2-3, 23) Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 09.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису № 82. (а.с.6,22) Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.7) Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з січня 2010 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів. Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Спору щодо поділу майна подружжя та місця проживання дитини не має. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально і підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища - "[PERSON]". Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved