Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] з передачею дитини під опіку [PERSON] ,яка її рідною тіткою. Стягнути з неї на користь позивача судові витрати . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21 серпня 2020 року № 1190 [PERSON] призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , як дитини позбавленої батьківського піклування у відповідності до Рішення виконкому від 07 серпня 2020 року № 1131. Підставою для прийняття зазначених рішень стало те, що: Мати - [PERSON] у відповідності до вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 липня 2019 року відбувала покарання до 27 квітня 2021 року включно, в зв`язку з чим не мала можливості виконувати батьківські обов`язки; Батько - [PERSON] є інвалідом І групи, і у відповідності до висновку ЛКК має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, що перешкоджає йому виконувати належним чином свої батьківські обов*язки. Фактично з середини 2018 року та до цього часу [PERSON] проживає у сім`ї Позивача, з її рідною тіткою з боку батька, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження (з урахуванням подальшої зміни прізвищ. При цьому Опікун повною мірою забезпечує Дитину як в матеріальному плані , а саме харчування, одяг, іграшки, тощо, так і її розвитку . Дитина проходила навчання у дошкільному закладі, а з 01 вересня 2021 року навчання у приватній школі - «ЛАЙФ СКУЛ», займається з репетиторами та відвідує заняття у кружках. У відповідності до Довідки про звільнення Серії ПОЛ № 00032 від 27 квітня 2021 року [PERSON] була звільнена з місць позбавлення волі 27 квітня 2021 року та направлена до місця проживання у місто Кременчук. Але прибувши до м.Кременчука Відповідач жодним чином не намагалася виконувати свої батьківські обов`язки. Мати ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання Дитини , оскільки вона не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування медичного догляду, лікування Дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з Дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, Не надає Дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. [PERSON] надала суду заяву в якій вона не заперечує проти позбавлення її батьківських справ та просить суд розглянути справу за її відсутності. Підпис Відповідача на цій Заяві підтверджено приватним нотаріусом Вариводою В.В. Тому позивачка прохає задовольнити позовні вимоги,слухати справу без участі відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилася. Надала заяву про слухання справи за її відсутності. Не заперечувала своєю заявою проти позбавлення її батківських прав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не з*явилися по невідомій суду причині. Надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та заяву про слухання справи за відсутності представника . Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши докази,що знаходяться в матеріалах справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21 серпня 2020 року № 1190 [PERSON] призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , як дитини позбавленої батьківського піклування у відповідності до Рішення виконкому від 07 серпня 2020 року № 1131. Підставою для прийняття зазначених рішень стало те, що: Мати - [PERSON] у відповідності до вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 липня 2019 року відбувала покарання до 27 квітня 2021 року включно, в зв`язку з чим не мала можливості виконувати батьківські обов`язки; Батько - [PERSON] є інвалідом І групи, і у відповідності до висновку ЛКК має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, що перешкоджає йому виконувати належним чином свої батьківські обов*язки. Фактично з середини 2018 року та до цього часу [PERSON] , [INFO] проживає у сім`ї Позивача, з рідною тіткою з боку батька, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження (з урахуванням подальшої зміни прізвищ). При цьому Опікун повною мірою забезпечує Дитину як в матеріальному плані, так і в матеріальному, а саме харчуванням, одягом, іграшками, тощо, так і її розвитком. Дитина проходила навчання у дошкільному закладі, а з [INFO] проводить навчання у приватній школі - «ЛАЙФ СКУЛ», займається з репетиторами та відвідує заняття у кружках. Рідною матір*ю малолітньої дитини є [PERSON] . У відповідності до Довідки про звільнення Серії ПОЛ № 00032 від 27 квітня 2021 року [PERSON] звільнилась з місць позбавлення волі 27 квітня 2021 року та направлена до місця проживання у місто Кременчук. Але прибувши до м.Кременчука жодним чином не намагалася виконувати свої батьківські обов`язки. Мати ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання Дитини , оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування медичного догляду, лікування Дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з Дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Не надає Дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з установлених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Фактичне місце проживання відповідача не відоме. Останнє відоме місце її проживання [ADDRESS] Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Декларація прав дитини, проголошена, Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитини повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 «Конвенції про права дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст.ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основні турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, я їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природні здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. 7,8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (дітей). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичні духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуй необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування своїми обов`язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повнової загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд вважає, що [PERSON] , вiдповiдно до вимог ст.164 Сiмейного кодексу України, повинна бути позбавлена батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , оскільки судом встановлено, що вона, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, свідомо ухиляється від їх виконання. У зв`язку з цим позбавлення батьківських прав відносної дочки [PERSON] призведе до позитивного результату у її подальшої долі, забезпечить захист її прав та інтересів. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн.,сплаченого нею при подачі позовної заяви.

Outcome: approved