Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування позову зазначила, що 08 квітня 2000 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області було зареєстровано між нею та відповідачем [PERSON] шлюб, актовий запис № 31. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Нормальні сімейні стосунки у них з відповідачем не склалися. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 19.06.2017 року шлюб між ними було розірвано. Їх сумісна дитина, син [PERSON] залишився проживати з нею і фактично знаходиться на її утриманні. Відповідач, після припинення стосунків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та надавати в добровільному порядку не бажає. Відповідач є здоровою, працездатною особою і в змозі надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву , в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. В судове засідання сторони не зявилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а в разі ухилення від цього обовязку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] за серією І-ВЛ № 153781, виданого Вовчанським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, підтверджується, що його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с. 3). Як вбачається з довідки про склад сімї від 20.07.2017 року № 457, виданої виконавчим комітетом Вовчанської міської ради Харківської області, до складу сімї позивачки, яка проживає за адресою: [INFO] входе: син, [PERSON], [INFO] . Статтею 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття, починаючи з дня подачі позову 01.08.2017 року - підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640.00 грн. в дохід Державної судової адміністрації України, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved