Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон та виготовлення дитячих проїзних документів без згоди батька дитини. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з відповідачем у справі вона перебувала в зареєстрвоаному шлюбі з 29 жовтня 2003 року. За час шлюбу в них народився син - [PERSON] [INFO]. Рішенням суду від 16.05.2014 року шлюб розірвано, син залишився проживати з матір'ю, батько дитини пропинив спілкування з позивачем та сином, жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. На даний час у позивача з'явилась можливість виїхати з сином до Федеративної республіки Німеччина на період з листопапада 2014 року строком на 3 місяці. Поїздка, на думку матері, позитивно вплине на розвиток дитини, сприятиме пізнанню нового, духовному та інтелектуальному розвитку дитини. Батько дитини згоди на виїзд сина не надає. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд надати дозвіл неповнолітньому громадянину України [PERSON] [INFO] на виїзд за межі України в період часу з 01 листопада 2014 року по 01 лютого 2015 року до країн Шенгенської угоди без згоди батька - [PERSON] в супроводі матері дитини - [PERSON] [INFO] (паспорт серії [NUMBER] виданий Оболонським РУГУ МВС України в м. Києві 29.01.2004 року) та надати дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон дитини без згоди батька - [PERSON]. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дружина хоче виїзати з дитиною до Німеччини за викликом чоловіка, з яким зраджувала йому до розірвання шлюбу, він вважає що цей чоловік є аморальним типом, позивач може потрапити в сексуальне рабство, а дитину продати «на органи». Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до суду надйшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 19). Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідвиши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2003 року, рішенням суду від 16.05.2014 року шлюб між подружжям розірвано (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] (а.с. 7). Як встановлено судом, з часу розлучення дитина постійно проживає з позивачкою, яка піклується про неї, повністю утримує, доглядає за сином, займається його розвитком та вихованням. Відповідач з часу розірвання шлюбу дитиною не цікавиться, участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, розвитком дитини не займається, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На даний час позивачка має можливість для виїзду дитини у її супроводи до Німеччини, батько дитини дозвіл на виїзд сина на відпочинок не надає. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Відповідно до ч.2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Аналогічне положення міститься у п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27.01.1995 року, про те, що виїзд громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Позивачка, звертаючись до суду із вимогами до відповідача, просить надати дозвіл на виїзд за межі України малолітній дитині без згоди та супроводу батька на період поїздки до Німеччини у період часу листопад 2014 року - лютий 2015 року, а також надати дозвіл на виготовлення документів для виїзду дитини без згоди батька. Відповідач проти надання дозволу на виїзд дитини за кордон заперечує з надуманих підстав, зазначаючи при цьому що позивач хоче виїхати за кордон за викликом чоловіка, з яким його зраджувала за час перебування шлюбі, може потрапити в сексуальне рабство, а дитина може бути продана з метою вилучення у неї органів для трансплантації. Зазначені відповідачем обставини, на думку суду, є надуманими, нічим не обгрунтованими та жодним чином не впливають на право дитини виїхати за кордон на відпочинок у супроводі матері. Виїзд дитини за кордон сприятиме її духовному та інтелектуальному розвитку, розширенню світогляду, пізнанню нового. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved