Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 13 листопада 2007 року у виконавчому комітеті Сутисківської селищної ради Тиврівського р-ну Вінницької області зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] , актовий запис № 47. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею і проживатимуть з нею після розірвання шлюбу. Спільного майна у них з відповідачем немає. Стосунки між нею та відповідачем не складаються. Вони проживають окремо. Причиною припинення спільного проживання стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, ухиляється від участі у вихованні та утриманні дітей не піклується про сім`ю. Змінити свою поведінку та спосіб життя, влаштуватися на роботу, він не бажає. По суті вона втратила з відповідачем сімейні зв`язки, почуття любові та поваги. За таких обставин, вважає, що збереження шлюбу є недоцільним та не відповідає її інтересам. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала просить їх задоволити з підстав, викладених в позові, справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. 13 листопада 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.3). В шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 4,5), які в даний час проживають з позивачкою і після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Outcome: approved