Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 років, у розмірі 1/4 частини. На підтвердження своїх позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . На даний час, син продовжує навчання у «Київському політехнічному інституту імені Ігоря Сікорського» Інститут прикладного системного аналізу IV рівня акредитації, на денній формі навчання, 3 курс, за держзамовленням, отримує стипендії. В залежності від результатів сесії. Відповідач, як батько, не допомагає сину матеріально, хоча має таку можливість, працює та стабільно отримує заробітну плату. Позивач працює, отримує заробітну плату в розмірі 8000 гривень, зазначеної суми не достатньо для матеріального забезпечення сина, тому вона вимушена звернутись до суду з питанням стягнення аліментів на період навчання сина. Відповідно до процесуальних документів, які знаходяться в матеріалах справи. Ухвалою суду від 20.08.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження. Позивач надала письмове клопотання, про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути аліменти в розмірі ј частини з доходів відповідача, до закінчення навчання. Третя особа - [PERSON] , звернувся з заявою, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно 211 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в суді позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини, зазначивши, що позивач не надає можливості спілкуватись з сином. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач у справі [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] , видане 31.012002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 110. Відповідно до довідки №595 від 18.09.2019, [PERSON] є студентом Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського, група КА 97, Інститут прикладного системного аналізу, денної форми навчання, за держзамовленням. Термін навчання до 30.06.2023 року. Відповідно до ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховному Суду України викладених в постанові від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд критично ставиться до аргументації заперечень відповідача, тому що документального підтвердження своїх доводів відповідач не надав. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За таких обставин суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, до закінчення навчання, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 908,00 грн. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню, в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved