Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

До Літинського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, в якому зазначає, що 31.07.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 12.03.2012 року шлюб між ними було розірвано. Вказує, що від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позов мотивує тим, що відповідач добровільної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, не бере участі у її вихованні та додаткових витратах, це зокрема виявляється у тому, що відповідач відмовляється надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, елементарних ліків тощо та інших необхідний речей для дитини, відмовляється від прогулянок із ним, інтересами дитини після розірвання шлюбу не цікавиться. Позивачка вважає, що відповідач має фінансову можливість сплачувати кожного місяця розмір аліментів в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки він не одружений, інших дітей та інших осіб на утриманні не має. Також, син [PERSON] в силу розширення кола інтересів та потреб свого віку додатково відвідує STEM школу Inventor в м.Вінниця і за період з 10.09.2017 року по 23.01.2020 року за відвідування занять у школі позивач сплатила 11520,00 грн, а також 08.02.2020 року додатково сплачено за навчання 400 грн. Відповідно до довідки наданої ТОВ «Романтик» від 08.02.2020 року [PERSON] користувався послугами лікаря-стоматолога. За період з 29.09.2014 року по 28.10.2016 рік сума сплачених послуг на лікування склала 3680 грн. Також, 28.08.2018 року, [PERSON] скористався стоматологічними послугами від ПП «Левіка» на суму 162,00 грн. Враховуючи зазначене, змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову. Також просить стягнути додаткові витрати на навчання та користування послугами лікаря-стоматолога в сумі 7881 грн., а також витрати сплачені нею на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Представник позивача [PERSON] адвокат Герасимчук С.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача. Позовну заяву підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Також до суду надійшли конверт із відмітками «не проживає». Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. З урахуванням письмової позиції сторони позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з наступних підстав. Із копії свідоцтва про народження (а.с.9) сторони зазначені батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки ТОВ «Романтик» від 08.02.2020 року (а.с.12) [PERSON] , [INFO] користувався послугами лікаря-стоматолога з 29.09.2014 р. по 28.10.2016 р. Сума сплачених послуг складає 3680 грн., що підтверджується поданими квитанціями (а.с.13). Відповідно до довідки (а.с.14) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з [INFO] по даний час відвідує STEM школу Inventor в м. Вінниця. Оплата проводиться вчасно (оплату здійснює мама [PERSON] ). За цей час було сплачено 11520, 00 грн., що підтверджується поданими квитанціями (а.с.15-18). Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 12 березня 2012 року (а.с.20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається статтею 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування. Право одного із батьків, з яким проживає дитина, на стягнення додаткових витрат є відмінним від права на стягнення аліментів - коштів на утримання дитини. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до вимог закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим. Суд враховує матеріальне становище сторін - позивача, на утриманні якої є неповнолітній син та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, стосовно якого відсутні відомості про його непрацездатність, стан здоров`я, про наявність у нього інших утриманців, а тому суд має підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, оскільки відповідач є його батьком і зобов`язаний його утримувати. Так, позивачкою [PERSON] доведено наявність додаткових витрат на навчання та лікування сина, що тягне за собою додаткові кошти. За таких обставин, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі 1681,80 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до стягнення підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved