Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивуючи тим, що йому на підставі договору купівлі - продажу від 18.10.1971 року належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 40 по вул. Солдатській у м. Словянську Донецької області. У 2008 року у вищевказаному будинку були зареєстровані як члени родини відповідачка [PERSON] та її син [PERSON], однак фактично у належному позивачу будинку відповідавчка з сином ніколи не проживали та не проживають на теперішній час, особистих речей відповідачів у вищевказаному будинку не має, жодних зобовязань по утриманню будинку вони не виконують, з реєстрації [PERSON] добровільно не знялася. Оскільки відповідачка разом з сином не проживають за зареєстрованою адресою понад встановленні строки позивач просить суд, ухвалити рішення, яким визнати їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком № 40 по вул. Солдатській у м. Словянську Донецької області. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] в судове засідання не зявилася, відомостей про причини неявки до суду не надала, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації - в газеті «Донеччина», про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради\~до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заперечував проти позову в частині виселення дитини [PERSON] Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, та підтверджено належними доказами, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу від 18.10.1971 року належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 40 по вул. Солдатській у м. Словянську Донецької області. У 2008 року у вищевказаному будинку були зареєстровані як члени родини відповідачка [PERSON] та її син [PERSON], однак фактично у належному позивачу будинку відповідавчка з сином ніколи не проживали, що підтверджується Актом обстеження матеріально побутових умов комітету мікрорайону Артема - Лісний № 1527 від 01.12.2015 року згідно якого встановлено, що [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] за адресою: м. Словянськ вул. Солдатська, 40 Донецької області не проживають з моменту реєстрації і по теперішній час, їх особистих речей в будинку не має (а.с. 14) Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, а також остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. За приписами ч. ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У ч.2\~ст.405 ЦК України\~вказано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Щодо вибору місця проживання дитини, то суд посилається на норми\~ст.29 ЦК України, згідно якої місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Реєстрація відповідачки та її неповнолітнього сина обмежує позивача у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном у повній мірі. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] не мешкає за адресою: м. Словянськ вул. Солдатська, 40 Донецької області з моменту реєстрації тобто з 2008 року і по теперішній час, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, жодних зобовязань по утриманню будинку не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved