Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернулась до суду до відповідачів з позовом, в якому просила припинити чинність арештів на майно та на 68/100 частин домоволодіння, що знаходиться в місті Миколаєві по вул. Ленінградській, 12, (реєстраційний номер обтяження 10327666), що належить [PERSON], та які були накладені Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції [PERSON] за виконавчим провадженням № 19614971 від 26.10.2010 р. з виконання Вимоги Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва № Ф-1814 У від 07.04.2010 р., було накладено арешт на майно боржника [PERSON], у тому числі на 68/100 частин домоволодіння, що знаходиться в місті Миколаєві по вул. Ленінградській, 12, реєстраційний номер обтяження 10327666. Позивачем заборгованість сплачена у повному обсязі, однак матеріали виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт, станом на даний час знищено на підставі п. 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, що унеможливлює зняття арешту Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує. Представники Корабельного ДВС ММУЮ та УПФ у Корабельному районі м. Миколаєва надали до суду заяви, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судовим розглядом встановлено, що 07.06.2010 року постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції [PERSON] ВП № 19614971 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва № Ф-1814У від 07.04.2010 р. про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПФУ у Корабельному районі у розмірі 2 503,04 грн. 26.10.2010 р. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшим державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції [PERSON] було накладено арешт на 68/100 частин домоволодіння, що знаходиться в місті Миколаєві по вул. Ленінградській, 12 (реєстраційний номер обтяження 10327666), що належить [PERSON], у межах суми звернення стягнення 2 503,04 грн. 15.12.2010 р. постановою старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції [PERSON] виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі ст. 38 та п.1 ч.1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, - за заявою стягувача. Згідно пункту 2 вказаної постанови було припинено чинність постанови про арешт майна боржника від 26.10.2010 р. та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак фактично арешт знято не було. Про дані факти позивачу стало відомо у березні 2015 року, 10.13.2015 року, вона звернулась з заявою до Корабельного ДВС ММУЮ з проханням зняти арешт з нерухомого майна, так як вона сплатила заборгованість по виконавчому документу. 20.03.2015 року позивач отримала відмову в звільненні майна з -під арешту. Відмова мотивувалася тим, що матеріали виконавчого провадження № 19614971 , в межах якого було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, станом на 20.03.2015 р. було знищено на підставі п. 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України Про виконавче провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За таких обставин враховуючи, що заборгованість боржником сплачена у повному обсязі, виконавчий документ повернуто стягувачеві, суд, аналізуючи вищезазначені обставини справи, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому відповідно до статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" майно позивачки слід звільнити з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved