Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Виноградівської РДА, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.08.2011 року позивачка уклала шлюб з відповідачем [PERSON] і за час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. 06.08.2015 року шлюб між ними було розірвано рішенням Виноградівського районного суду та присуджено стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дитини. Позивачка вказує, що після розірвання шлюбу відповідач не відвідував дитину, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, аліменти на утримання сина не сплачує, жодним чином його не підтримує та не цікавиться його життям. Син проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. У зв'язку з цим, позивачка звернулася до суду із позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, однак позивачка подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виноградівської РДА в судове засідання також не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві. Крім цього згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що з 20.08.2011 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу [INFO] у сторін народилася одна дитина - син [PERSON]. Рішенням Виноградівського районного суду від 06.08.2015 року № 299/2257 шлюб між сторонами розірвано та присуджено стягнення із відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки Вербовецької сільської ради Виноградівського району від 15.08.2017 року за № 654, дитина сторін проживає разом з позивачкою. Згідно довідки Виноградівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 08.08.2017 року № 5191/13.3-39, відповідач аліменти на утримання сина не сплачує та станом на 01.08.2017 року має заборгованість по сплату аліментів у розмірі 19390,00 грн. Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], від 06.11.2017 року за № 03-19/2443, встановлено, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 31.10.2017 року. Прийнято рішення, письмовий висновок, за яким орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1-2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила 640,00 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved