Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Вказуючи на те, що від спільного проживання у шлюбі з відповідачем вона має неповнолітню дитину - сина [PERSON], 19. 06. [INFO], але відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Тому, позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], 19. 06. [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. В судовому засідання позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги з підстав вказаних в своїй позовній заяві та в судовому засіданні. При цьому подала до суду довідку про свої щомісячні доходи та щомісячний розрахунок понесених нею витрат на утримання свого неповнолітнього сина. Позивач вважає, що саме запропонована нею частка аліментів з відповідача по справі буде необхідна та достатня для належного матеріального забезпечення спільної з відповідачем неповнолітньої дитини. Відповідач по справі отримані ним кошти витрачає лише на свої потреби та не допомогає їй матеріально утримувати неповнолітнього сина. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково та зазначив, що він як приватний підприємець щомісячно отримує дохід в розмірі від 2000 грн. до 3000 грн. Отримані кошти витрачає на власні потреби при можливості надає допомогу своєму неповнолітньому сину. Через негаразди в в сім"ї він захворів на гастрит, що підтвердив в судовому засіданні довідкою з Диканської ЦРЛ, яка належним чином є незареєстрована та при цьому суду не надав належних доказів його витрат на своє лікування. Відповідач вважає що аліменти в розміні 1/4 частин з заробітку та доходу є достатніми на даний час, для утримання його неповнолітнього сина [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, заслухавши показання сторін та дослідивши наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони з 08. 08. 1998 року по 09. 08. 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Диканського районного суду від 22. 07. 2016 року було розірвано, та під час шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 19. 06. [INFO], який проживає разом в одному будинку з відповідачем, в смт. Диканька, але відповідач допомоги на утримання дитини не надає в тому обсязі який необхідний для його належного утримання та виховання. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача, що зв"яку з необхідністю в подальшому його лікування від наявної в нього хвороби, він не в змозі надавати позивачу аліменти в розмірі 1/3 частина його доходів, бо під час судового засідання, окрім медичної довідки на якій відсутня дата видачі та її реєстрація, що на думку суду є неналежним доказом, будь-яких інших доказів в підтвердження свого твердження суду не надав. Також, відповідач суду пояснив, що на даний час у нього відсутні інші діти, непрацездатні батьки та інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, отримує значно більші доходи ніж позивач по справі [PERSON], а тому на думку суду, відповідач взмозі надавати позивачу аліменти в розмірі зазначеному нею в своїй повній заяві. За вказаних обставин вказане твердження позивача є безпідставне. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved