Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що її матір'ю була [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS] та померла [INFO] року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку літ.«Б», що розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом, як діти померлої, є вона та [PERSON] і [PERSON], які зазначені у якості відповідачів в даній позовній заяві. Посилається також на те, що [INFO] року поме її чоловік, [PERSON], з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах та який проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку літ.«А» та господарсько-побутових споруд, що розташований по [ADDRESS]. Даний житловий будинок було побудовано нею та [PERSON] в період фактичного подружнього життя. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], що прийняв спадщину, як його фактичне подружжя і спадкоємець по закону четвертої черги, є вона. Приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу [PERSON] позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначені житлові будинки. Просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння по [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ.«А», житлового будинку літ.«Б», сараїв літ.«В, Г, Д», погребу літ.«Пг», криниці №1, воріт №2, хвіртки №5 та огорожі №3, 4, 6, зокрема: - право власності на ? частину житлового будинку літ.«А», огорожі №4 та хвіртки №5 домоволодіння по [ADDRESS] як за спадкоємцем по закону четвертої черги по смерті спадкодавця [PERSON]; - право власності на ? частину житлового будинку літ.«А», огорожі №4 та хвіртки №5 домоволодіння по [ADDRESS] в порядку набуття як фактичним подружжям; - право власності на житловий будинок літ.«Б», сараїв літ.«В, Г, Д», погребу літ.«Пг», криниці №1, воріт №2 та огорожі №3, 4, 6 домоволодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги по смерті матері-спадкодавця [PERSON] В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача - Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області Вакарашу М.М. позов визнала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи в судове засідання не з'явилися. Відповідач [PERSON] направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглянути без його присутності. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що по [ADDRESS] розташоване домоволодіння, яке складається з: житлового будинку літ.«А», загальною площею 57,20 кв.м, в тому числі 27,80 кв.м житлової площі; житловий будинок літ.«Б», загальною площею 27,70 кв.м, в тому числі 12,30 кв.м житлової площі; сараїв літ.«В, Г, Д», погребу літ.«Пг», криниці №1, воріт №2, хвіртки №5 та огорожі №3, 4, 6. Як випливає з витягу з погосподарської книги Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області будинок літ.«Б» зареєстрований у сільській раді з 1922 року за [PERSON], тобто за матір'ю позивачки. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що спірний житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1922 року в сільській раді за [PERSON], то з того часу остання набула право власності на нього. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть повторно виданим виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 19.06.2014 року серії [NUMBER]. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в т.ч. і на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст.524 ЦК Української РСР). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіту після себе не залишила, а значить спадкування має місце за законом. Частинами 1 ст.548, ч.1, 2 ст.549 ЦК Української РСР передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки позивачка [PERSON] в установлений законом шестимісячний термін вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON], то вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON] та [PERSON] - відповідачі за даною справою, як діти спадкодавця, (спадкоємці першої черги за законом), на час смерті останньої проживали окремо від неї, спадщину не прийняли, оскільки протягом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернулися з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інших спадкоємців які би мали право на спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено, що підтверджується також і спадковою справою №47/2014. Відповідно до встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в частині визнання за нею права власності на житловий будинок літ.«Б» домоволодіння по [ADDRESS] є такими що підлягають задоволенню, так як на момент смерті [PERSON], останній на праві приватної власності належав вищезазначений житловий будинок та в порядку спадкування за законом він має перейти до позивачки. Судом також встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який проживав в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 16.12.2010 року серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку літ.«А», що розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкодавець [PERSON] все своє майно яке належало йому на день смерті заповів в рівних долях [PERSON] та [PERSON] згідно заповіту від 18.04.1994 року посвідченого державним нотаріусом Герцаїської державної нотаріальної контори Чернівецької області за реєстровим №270. Частинами 1, 3 ст.1268, ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] (№19/2014), [PERSON] та [PERSON] (спадкоємці за заповітом), на час смерті останнього проживали окремо від нього, спадщину не прийняли, оскільки протягом строку для прийняття спадщини після спадкодавця не звернулися з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст.1223 ЦК України). Зважаючи на те, що спадкоємці за заповітом спадщину не прийняли, спадкування має місце за законом. Нормою ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як встановлено судом, позивачка відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] (відповідно до судового рішення Герцаївського райсуду Чернівецької області від 05.03.2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] з 22.09.1990 року і по день смерті такого [INFO] року). За даними Великобудської сільської ради Герцаївського району, інших спадкоємців які би мали право на спадщину після смерті [PERSON], в т.ч. на обов'язкову частку відсутні. Відповідно до матеріалів спадкової справи померлого [PERSON] позивачка спадщину прийняла. Факт прийняття спадщини підтверджується її реєстрацією та постійним проживанням в одному житловому будинку разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу [PERSON] 27.08.2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що нею не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме правовстановлюючий документ на домоволодіння. Будівництво [PERSON] житлового будинку проведено на підставі рішення виконавчого комітету Глибоцької районної ради народних депутатів №9 від 18.03.1988 року «Про дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку», Паспорту на забудову земельної ділянки, Проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника. Житловий будинок введений в експлуатацію на підставі акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва об'єкта в експлуатацію від 29.05.2001 року, затвердженого рішенням виконкому Великобудської сільської ради за №42 від 20.09.2001 року. Копії даних документів долучені позивачкою до позовної заяви. Разом з тим, згідно повідомлення начальника Герцаївської філії ЧКОБТІ від 29.09.2014 року за №35, встановлено, що право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших фізичних осіб (спадкоємців), а згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В зв'язку з тим, що [PERSON] помер, позивачка не може отримати свідоцтво про право власності на ім'я покійного, оскільки відповідно п 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Крім цього, відповідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. За таких обставин, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок літ.«А» домоволодіння по [ADDRESS] як за спадкоємцем по закону четвертої черги після смерті спадкодавця [PERSON] На підставі ст.ст.548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст.328, 346, 392, 1216-1218, 1220, 1221-1223, 1258, 1259, 1264, 1268-1270 ЦК України та

Outcome: approved