Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов в частині про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області Титоренко Г.М., будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог. Від позивача та представника відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.1997 року в с. Чернявка Оратівського району Вінницької області померла [PERSON]. [PERSON] залишила заповіт від 30.03.1970 року згідно якого все своє майно заповідає [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають обов'язкову долю у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України немає. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) площею 2,46 га, яка знаходиться на території Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області право власності на яку посвідчено сертифікатом серії ВН №0223480. Згідно довідки №117 від 10.06.2014 року Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON], робила ремонт будинку, обробляла присадибну земельну ділянку. Згідно довідки №113 від 10.06.2014 року Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] до дня смерті проживала по [ADDRESS]. Згідно довідки №114 від 10.06.2014 року Чернявської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] доглядала [PERSON] та після смерті [PERSON] оплатила витрати пов'язані з похованням. Відповідно до виписки №535 від 06.06.2014 року відділу Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП "Чернявка" с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії ВН №0223480 за порядковим №465 зареєстровано 10.07.1997 року на [PERSON], яка проживала на території с. Чернявка Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,46 га. Вартість земельної частки (паю) становить 64259 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 23.05.1997 року за №112. Вартість земельної частки (паю) на день смерті [PERSON] [INFO] становить 8915 грн. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавці [PERSON]. В цей час діяв Цивільний кодекс УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлена можливості, у зв'язку з розбіжностями в документах, та за життя не було виготовлено правовстановлюючих документів на вказану земельну частку (пай), тому позивач змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Outcome: approved