Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа - відділ у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання права на земельний пай, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельний пай, розташований в межах території Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за межами населеного пункту, що до розпаювання входив до земель СГВК «Олімпійський» та за життя належав її чоловіку, [PERSON], який помер [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю), що перебувала у колективній власності СГВК «Олімпійський». Її чоловік помер, не встигнувши отримати ані сертифікат, ані Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку та зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку. При зверненні позивачки із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, посилаючись на те, що нею не було надано відповідних правовстановлюючих документів на успадковувану земельну ділянку і рекомендував їй звернутися до суду для вирішення цього питання. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, однак надіслали до суду письмові заяви з клопотанням розглядати справу за їх відсутності, заперечень проти позову не надали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається земельної частки (паю), що перебувала у колективній власності СГВК «Олімпійський». Як вбачається з листа управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області, [PERSON] було включено до Списку членів, що мають право на отримання земельної частки (паю) за №74. Зазначене підтверджується і копією протоколу загальних зборів членів СГВК «Олімпійський». Таким чином, [PERSON] помер, не встигнувши отримати ані сертифікат, ані Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку та зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку. Як встановлено в судовому засіданні єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] Інших спадкоємців за заповітом або законом немає. До нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини ніхто більше не звертався. Як було з'ясовано під час розгляду справи, позивачка своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, оскільки проживала з ним на момент смерті за однією адресою, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Пізніше, при зверненні позивачки до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, нотаріус відмовився видати їй свідоцтво про право на спадщину, посилаючись на те, що нею не було надано відповідних правовстановлюючих документів на успадковувану земельну ділянку і рекомендував їй звернутися до суду для вирішення цього питання. Таким чином, оскільки її чоловік не встиг зареєструвати своє право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, вона не може реалізувати своїх прав та прийняти спадщину, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Разом з тим, рішення про включення [PERSON] до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) було прийнято ще при його житті. І на момент прийняття цього рішення, він мав повну цивільну дієздатність. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, однак через смерть не встиг зареєструвати своє право власності. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А отже, позивачкою було також успадковано і право на земельний пай спадкодавця. У пунктах 3.1, 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року також роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємця до суду з вимогами про визнання права власності, в порядку спадкування. З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні письмові докази і приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved