Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її матері [PERSON] за життя належав цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Карасин Маневицького району Волинської області по вул. Струглі, 25; земельна ділянка площею 0.2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Карасин по вул. Струглі, 25; земельна ділянка площею 0.2572 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Карасинської сільської ради Маневицького району Волинської області; земельна ділянка площею 0.0456 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в урочищі «Біля Хати» в с. Карасин Маневицького району Волинської області. 15 травня 2013 року [PERSON] померла, проте ще за життя, 06 серпня 2009 року посвідчила заповіт на імя своєї дочки [PERSON] Оскільки брат позивача [PERSON] помер 18 вересня 2015 року, то спадкоємцем є лише позивач, яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Однак, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема, не зявилися, проте подали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 15 травня 2013 року померла [PERSON], яка ще за життя 06 серпня 2009 року посвідчила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла своїй дочці [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-11). Згідно державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0.2500 га, 0.2572 га, 0.0456 га від 13 квітня 2010 року, 25 липня 2006 року їх власником є [PERSON] (17,20,22). Із витягу з погосподарської книги № 1 за 1986-1990 роки та довідки [PERSON] сільської ради Маневицького району № 118 від 01 березня 2017 року вбачається, щоПвнюк М.О. належить: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Струглі, 25 в с. Карасин Маневицького району Волинської області; земельна ділянка, площею 0.2572 га; земельна ділянка площею 0.0456 га; грошові заощадження з належними відсотками та комерційними виплатами, що зберігаються у Маневицькому відділенні "Ощадному банку України" 10002/044; приватизована земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га. Спадкодавець до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала за вищевказаною адресою з сином [PERSON], який помер 18 вересня 2015 року. 06 серпня 2009 року [PERSON] було посвідчено заповіт, який не змінено та не скасовано, на імя дочки [PERSON] (а.с. 15-16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 квітня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Карасинською сільською радою Маневицького району Волинської області 06 серпня 2009 року за Р№ 9, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця [PERSON] та які підтверджують право власності на: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Карасин Маневицького району Волинської області по вул. Струглі, 25; земельну ділянку площею 0.2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Карасин по вул. Струглі, 25; земельну ділянку площею 0.2572 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Карасинської сільської ради Маневицького району Волинської області; земельну ділянку площею 0.0456 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в урочищі «Біля Хати» в с. Карасин Маневицького району Волинської області (а.с. 26 ). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 291/1-16 від 18 квітня 2017 року після смерті [PERSON], яка померла 15 травня 2013 року, заведена спадкова справа № 283 за 2013 рік. 25 листопада 2013 року з заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця [PERSON] (а.с. 34-35). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 22 березня 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Карасин Маневицького району Волинської області по вул. Струглі, 25 відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 25). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved