Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь 12145,28 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та 60 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Відповідач вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.04.2019 року був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Як вбачається із вказаного вироку, 24.07.2017 року близько 19:00 години [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ Deawoo Sens, з реєстраційним номерним знаком [NUMBER] , поруч із житловим будинком №19 по проспекту Соборному в місті Олександрія Кіровоградської області порушуючи правила дорожнього руху здійснював рух заднім ходом в напрямку площі Покровської в бік площі Соборної, та допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка вийшла на проїзну частину дороги проспекту Соборного справа наліво відносно напрямку руху автомобіля ЗАЗ Deawoo Sens. В результаті наїзду автомобіля ЗАЗ Deawoo Sens, керованого [PERSON] , пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому поперечного паростку 3 поперекового хребця, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу та такі, що не викликали загрозливих для життя станів. З вини відповідача позивачеві завдано матеріальну шкоду у розмірі 4642,72 грн., з яких 3892,72 грн. вартість медикаментів, 650 грн. вартість за проведення комп`ютерної томографії. Однак, враховуючи той факт, що [PERSON] 14.03.2017 року оформив страховий поліс цивільно - правової відповідальності як власник наземного транспортного засобу, то позивачеві Національна страхова компанія «Оранта» частково відшкодувала матеріальні збитки в сумі 2897,44 грн. Отже, позивачеві невідшкодованою залишається матеріальна шкода у розмірі 1645,28 грн. Крім того, у зв`язку із вказаною подією позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні з 24.07.2017 року по 18.08.2017 року, після чого виписана на амбулаторне лікування, їй рекомендовано постільний режим 4 тижні. У зв`язку із цим за позивачем здійснювала догляд [PERSON] , якій за вказаний період позивач сплатила кошти на загальну суму 1500,00 грн. Однак у зв`язку із тим, що позивач за своїм станом здоров`я і в подальшому не могла готувати собі їжу, прибирати у квартирі, ходити в аптеку та магазин, [PERSON] продовжувала здійснювати догляд за позивачем ще протягом 6 місяців. Усього за 7 місяців позивач сплатила [PERSON] грошові кошти на суму 10500,00 грн. за догляд, які на думку позивача підлягають стягненню з відповідача як завдана ним матеріальна шкода внаслідок скоєного кримінального правопорушення. Крім того, в результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди позивачеві було завдано моральну шкоду, так як у зв`язку із отримано травмою у неї на даний час поганий сон, залишився страх, їй протипоказана тривала ходьба, тривалий час вона була прикута до ліжка. Моральну шкоду позивач оцінює в 60000,00 грн., і вказану суму просить стягнути з відповідача на її користь. 10.11.2020 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Руссу Н.І. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягають. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ Відповідач [PERSON] , належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 07.04.2020 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі. 10.11.2020 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.04.2019 року у справі № 398/321/18 (провадження № 1-кп/398/111/19), [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» [PERSON] звільнено повністю від призначеного йому основного і додаткового покарання за вироком у зв`язку із застосуванням амністії. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що 24.07.2017 року близько 19.00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ Deawoo Sens, з реєстраційним номерним знаком [NUMBER] , поруч із житловим будинком №19 по проспекту Соборному в місті Олександрія Кіровоградської області здійснював рух заднім ходом в напрямку площі Покровської в бік площі Соборної. В цей момент в автомобілі на передньому пасажирському сидінні знаходилась його дружина [PERSON] , таким чином [PERSON] , маючи можливість звернутися за допомогою до інших осіб, при русі заднім ходом, не вжив елементарних заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги пунктів правил: 1.5, 2.3 б) та д), 10.9 та згідно висновку інженерно-транспортної експертизи №215/18-27 від 25.01.2018 року пункт правил 12.3 Правил дорожнього руху України. Будучи неуважним та необережним, [PERSON] допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка вийшла на проїзну частину дороги проспекту Соборного справа наліво відносно напрямку руху автомобіля ЗАЗ Deawoo Sens. В результаті наїзду автомобіля ЗАЗ Deawoo Sens, керованого [PERSON] , пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому поперечного паростку 3 поперекового хребця, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу та такі, що не викликали загрозливих для життя станів. Крім того, як вбачається з даного вироку суду, потерпіла [PERSON] та її представник подали клопотання про залишення без розгляду цивільного позову потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, оскільки вона має на меті звернутися із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства, у зв`язку із чим вказаний цивільний позов було залишено без розгляду. Вищезазначений вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.04.2019 року набрав законної сили 07.05.2019 року. Факт наявності у [PERSON] зазначених вище тілесних ушкоджень підтверджується також копією висновку експерта № 379 від 26.09.2017 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Нацональній акціонерній страховій компанії «Орната» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5245883 від 14.03.2017 року, відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн., розмір франшизи - 510 грн., строк дії договору з 15.03.2017 року по 14.03.2008 року. Відповідно до копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 7645 встановлено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 24.07.2017 року по 18.08.2017 року з діагнозом: забій поперекового відділу хребта, закритий компресійно-згинальний перелом тіла; лікування: анальгін, димедрол, депіофен, ЛФК, мідостад, емсеф, діклодев, лоспірин; виписана на амбулаторне лікування;рекомендовано нагляд травматолога, постільний режим 4 тижні, кальцемін, тромбонет. Як вбачається з листа № 1135 від 29.09.2019 року, що підписаний головним лікарем КП «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Приходьком В., [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні лікарні з 24.07.2017 року по 18.08.2017 року, та в період її стаціонарного лікування нею були придбані за власний рахунок наступні медикаменти: лоспірин - 52т., омез - 38 т., лактомак форте - 32 т., диклодев - 3 амп., медостад - 10 амп, цибор 3500 - 3 шт., естет - 18т, біспропол 5 мг - 18 таб., біфрен - 54 т., кардіомагнил - 18 таб., глюкоза 1% 210 - 1 фл., ксе 50,0 - 1 фл., магнідугея 5,0 - 1 амп., кутасепт 100,0 - 1 фл., система ПР - 1 шт., скарифікатор - 5 шт., шприц 20,0 - 1 шт., шприц 5,0 - 15 шт., спирт 100,0 - 1 фл., вата 50,0 - 1 уп., лейкопластир - 1 уп., печатки нестерильні - 5 пар. 20.09.2017 року [PERSON] перебувала на прийомі у лікаря зі скаргами на біль в попереку, останній призначено лікування, що підтверджується копією картки амбулаторного хворого останньої. Відповідно до копії квитанції MINI1500975446103VQGKZXI. 25.07.2017 року [PERSON] сплатила 650,00 грн. за комп`ютерну томографію. Окрім того, позивачем надано копії чеків про купівлю медикаментів на загальну суму 3892,72 грн. Відповідно до розписки, що написана 28.01.2018 року від імені [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , остання засвідчила, що з 01.09.2017 року вона здійснює догляд за [PERSON] (готує їжу, прибирає у квартирі, ходить в аптеку та магазин), за вказану роботу отримує 1500,00 грн. на місяць. ОЦІНКА СУДУ Не потребує доказування та обставина, що 24.07.2017 року, відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій - позивачеві по справі [PERSON] середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Тобто у зв`язку з неправомірними діями відповідача позивачу спричинена шкода, між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того наявна вина відповідача. Щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди суду зазначає наступне. У позовній заяві позивач зазначила, що протиправними діями відповідача їй було завдано матеріальну шкоду, пов`язану із лікуванням, у розмірі 4642,72 грн. Із вказаної суми страховою компанією їй було відшкодовано 2897,44 грн., тому з відповідача вона просить стягнути 1645,28 грн. Вказані позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 10500,00 грн., які вона сплатила [PERSON] , яка здійснювала за нею догляд, так як після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, позивач самостійно не могла за собою доглядати. На підтвердження сплати нею вказаної суми коштів позивач надала розписку [PERSON] . Проте суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у цій частині, так як позивачем не надано суду докази, що підтверджують укладення нею з [PERSON] договору про здійснення догляду, де має бути зазначена сума, що підлягає сплаті позивачем, чи відповідний документ органів соціального захисту населення щодо необхідності та призначення стороннього догляду позивачеві. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Факт заподіяння позивачці моральної шкоди, яка виразилась в моральних переживаннях, фізичному болю, погіршенні здоров`я, тривалому лікуванні, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан, страх за своє життя, негативні переживання, порушенні життєвих планів у зв`язку з нездатністю повноцінно продовжувати її життєдіяльність, суд вважає доведеним. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди наявні. Проте розмір моральної шкоди, визначений позивачкою у розмірі 60 000,00 грн., суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди, а тому вважає за необхідне визначити суму грошового відшкодування завданої злочином моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн., що буде відповідати принципам розумності і справедливості. НОРМИ ПРАВА Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фiзичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особини, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала. Як роз`яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивiльних справ за позовами про вiдшкодування шкоди», шкода, заподiяна особi й майну громадянина або заподiяна майну юридичної особини, пiдлягає вiдшкодуванню в повному обсязi особою, яка її заподiяла, за умови, що дiї останньої були неправомiрними, мiж ними й шкодою є безпосереднiй причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Конституція України визначає життя і здоров`я людини найвищою соціальною цінністю (ст. 3). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та майнової шкоди (ст.16 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно роз`яснень, викладених в п.п.5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 1645,28 грн., та моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено ставку судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2102,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, в даному випадку за позовну вимогу майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволених вимог: за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 113,93 грн. (13,55% від 840,80 грн.), за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 525,50 грн. (25,00% від 2102 грн.), а всього на загальну суму 639,43 грн.

Outcome: approved