Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ „Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту по кредитному договору № 011-15528-220811 від 22.08.2011 року у розмірі 6166,47 грн., мотивуючи свої позовні вимоги невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Позивач просив розглядати справу без участі його представника, про що зазначив в тексті позовної заяви. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленнями пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідач ухиляється від явки до суду й зловживає своїми процесуальними правами та обов'язками, тим самим створюючи штучну тяганину у справі. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно договору № 011-15528-220811 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 22.08.2011 року ПАТ „Дельта Банк" відкрило [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України та випустило і надало в користування платіжну картку та ПІН-код до картки, а також надало [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії на загальну суму 5000,00 грн., й на день укладання цього договору встановило ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 100000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитно лінією за ставками, які зазначені в Тарифах, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитом щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Згідно п. 1.5. цього договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору. Проте відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за цим договором щодо повернення кредиту та сплати комісій. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за згаданим кредитним договором, станом на 25.09.2014 р. в нього виникла заборгованість за тілом кредиту за цим договором у розмірі 6166,47 грн. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved