Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

До суду звернувся позивач ТОВ «Маркс. Капітал», з позовом про відшкодування шкоди, завданої в порядку регресу до відповідача [PERSON], згідно якого просить стягнути з відповідача збитки в сумі 8867.64 грн., в порядку регресу та понесені судові витрати по сплаті судового бору посилаючись на наступне: 07.03.2013 року на а/ш Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя на 356 км., сталася ДТП за участю автомобіля «Део» д.р.н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля ВАЗ д.р.н. [NUMBER], що належить КЗОЗ «Криничанський центр медико-санітарної допомоги» під керуванням [PERSON] На дату ДТП діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус», що підтверджується страховим полісом № АВ/3748851 . Вину відповідача у скоєнні ДТП було встановлено у судовому порядку, що підтверджується постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2013 року у справі № 173/930/13-п. За заявою потерпілої сторони в ДТП ПрАТ «Статус» виплатило страхове відшкодування в сумі 9859.64 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2919 від 23.08.2013 року. Відповідач не повідомив ПрАТ « СК «Статус» про ДТП. Крім того на момент скоєння ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп'яніння та самовільно залишив місце ДТП. 02.10.2013 року ПрАТ СК «Статус» направило відповідачеві регресну вимогу № 1531. Вимога відповідачем була визнана та в добровільному порядку було сплачено на користь ПрАТ «СК «Статус» 992 грн., таким чином заборгованість відповідача перед позивачем складає 8867.64 грн. Право вимоги ПрАТ «СК «Статус» перейшло до ТОВ « Маркс.Капітал» відповідно до укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року. З метою досудового врегулювання даного питання, позивач надіслав відповідачеві вимогу в порядку регресу № 82 від 02.02.2016 року. Проте відповіді на дану вимогу позивачеві не надійшло та сума заборгованості не погашена, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він здійснив 2 платежі на відшкодування спричиненої шкоди, але в якій сумі та коли не памятає, документів , підтверджуючих дані платежі у нього немає. Він згоден частково відшкодувати спричинені збитки, але не в такій сумі так, як перебуває у скрутному матеріальному становищі та має двох неповнолітніх дітей. Крім того з моменту виникнення права на вимогу пройшло вже три роки . Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 07.03.2013 року на а/ш Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя на 356 км., сталася ДТП за участю автомобіля «Део» д.р.н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля ВАЗ д.р.н.. [NUMBER], що належить КЗОЗ «Криничанський центр медико-санітарної допомоги» під керуванням [PERSON] На дату ДТП діяв договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Статус», що підтверджується страховим полісом № АВ/3748851 . 29.05.2013 року постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було встановлено, що відповідач [PERSON], був визнаний винним у вчинені ДТП, так як керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 212140 д/н [NUMBER]. . Данні обставини доказуванню не підлягають, так як відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до пп. «а», «в», «г» пп. 38.1.1 п.38.1.1, п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він: 1) не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки та за умов, визначених законом; 2) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння; 3) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не повідомив ПрАТ « СК «Статус» про ДТП. Крім того на момент скоєння ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп'яніння та самовільно залишив місце ДТП, що підтверджується завою КЗОЗ «Криничанський центр медико-санітарної допомоги» та постановою Верхньодніпровського районного суду від 29.05.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 23.08.2013 року ПрАТ Страхова компанія «Статус» сплатила страхове відшкодування на ремонт автомобіля Нива д/н [NUMBER] згідно розпорядження № 9210 від 23.08.2013 року в сум і 9859.64 грн. що підтверджується платіжним дорученням № 2919 від 23.08.2016 року. Відповідно до ст.. 27 ЗУ «Про страхування» - До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 29 ЗУ « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 26 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ". До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 02.10.2013 року ПрАТ СК «Статус» направило відповідачеві регресну вимогу № 1531. Вимога відповідачем була визнана та в добровільному порядку було сплачено на користь ПРСАТ «СК «Статус» 992 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем складає 8867.64 грн. Сплата відповідачем даної суми підтверджується наданими позивачем доказами, а саме платіжним дорученням. Доказів про сплату відшкодування в більшому розмірі відповідачем не надано. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки в сумі 8867.62 грн. Також судом встановлено, що право вимоги ПрАТ «СК «Статус» перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал» відповідно до укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014 року, що підтверджується копією договору факторингу та додатками до нього. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) Позивач з метою досудового врегулювання даного питання, надіслав відповідачеві вимогу в порядку регресу № 82 від 02.02.2016 року, яка залишена позивачем поза увагою. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги стягнення збитків з відповідача підлягають на користь позивача до якого перейшло право вимоги за договором факторингу. Наявність у відповідача тяжкого матеріального становища ніякими доказів не підтверджено, суду навіть не надано доказів того, що на утримання відповідача перебувають малолітні діти . Крім того тяжке матеріальне становище не є підставою для звільнення сторони від відповідальності. А відшкодування спричинених збитків не передбачає зменшення їх розміру. Посилання позивача на те, що на час розгляду справи сплив строк позовної давності, суд вважає безпідставним. Так як згідно наданих доказів ПрАТ «СК «Статус» відшкодувало потерпілій особі спричинені збитки 23.08.2013 року, що підтверджується наданим суду платіжним дорученням. Таким чином право вимоги у позивача виникло з 24.08.2013 року. Позовна заява відповідно дати реєстрації надійшла до суду 13.04.2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн., так як позовні вимоги позивача судом задоволені в повному обсязі.

Outcome: approved