Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона з 07.11.2012 перебуває у шлюбі з [PERSON] .. В період шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Проживають разом із відповідачем, однак син знаходиться на її утриманні. Відповідач не хоче брати участі у вихованні дитини і не підтримує фінансово, хоча працює та має постійний дохід. Тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак при подачі позовної заяви просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання дитини визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд встановив що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує наявні дані про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів та відсутність заперечень проти позову, і приходить до висновку, що відповідач [PERSON] офіційно працює, має постійний дохід, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved