Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

В.о. начальник державної екологічної служби [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], і просить стягнути з відповідача 2 800 грн. шкоди заподіяної державі внаслідок самовільної різки дерева до ступеня припинення росту та стягнути з відповідача на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області судовий збір в розмірі 1600 грн. Представник позивача по дорученню [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача в користь держави і перерахувати у фонд охорони навколишнього середовища Тумирівської сілької ради шкоду в розмірі 2 800 грн. та стягнути з відповідача сплачений судовий збір в користь державної екологічної інспекції, інші судові витрати покласти на відповідача. Пояснила, що актом від 26.02.2016р., який складеним сільським головою с. Тумир Галицького району, депутатами сільської ради та жителями цього ж села зафіксовано факт самовільної зрізки дерева берези в центрі села гр. [PERSON] Також, листом № 1199/108/48/01 від 10.03.2016р. Галицького відділення поліції на адресу Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області було направлено копію матеріалів про вчинення правопорушення зареєстроване у журналі єдиного обліку заяв- повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Галицького ВП за №452 від 25.02.2016р. по факту самовільного зрізання дерева (берези) [PERSON], а також надані пояснення голови Тумирської сільської ради [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 26.02.2016р., щодо самовільної зрізки дерева (берези) в с. Тумир Галицького району, акт від 26.02.2016 р. та рапорт оперативного чергового Галицького ВП ГУНП. Відповідно до пояснень від 26.02.2016р. відібраних майором поліції Галицького ВП ГУІ1П Івано-Франківській області вина [PERSON] визнана повністю по факту самовільної зрізки дерева породи береза в центрі села Тумир Галицького району і, підтверджена поясненнями інших громадян. на підставі цьго, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища був складений протокол про адміністративне правопорушення за № 00188 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 28.03.2016 р. за ст. 153 КУпАП щодо [PERSON] Адміністративний штраф в розмірі 340 грн. [PERSON] було оплачено, чим підтверджено ще раз ним свою вину. Державною екологічною інспекцією відповідно до складеного акту від 26.02.2016 року відповідачу було розраховано розмір шкоди, згідно розрахунку розміру шкоди, що визначається Постановою КМУ № 559 від 08.04.1999р. в розмірі 2 800 грн. Отже, 30.03.2016 року на адресу [PERSON] було направлено повідомлення №30/16 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільної зрізки дерев до ступеня припинення росту на території Тумирської сільської ради Галицького району в сумі 2 800 грн. В резолютивній частині якого було звернено увагу відповідача на сплату претензійної суми і повідомлення про таку сплату в місячний термін з моменту одержання. Повідомлення відповідач отримав 05.04.2016р., про що є відмітка у рекомендованому повідомлення про вручення поштовим відправленням. Проте відповідачем, відповіді на повідомлення не надано та шкода в добровільному порядку не відшкодована до тепер. У відповідності до п.1.6 розяснення Вищого арбітражного суду України N 02-5/744 від 2001 р. із змінами та доповненнями Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, судам слід виходити з презумпції вини правопорушника. Також п. 6.1. Розяснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 р. №02-5/744 визначено: в п.п. 1.1. відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України (254 к/96-ВР ), міжнародними угодами, Цивільним кодексом України, Законом України Про охорону навколишнього природного середовища, а також розроблюваним відповідно но до нього земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра. У вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, слід керуватися нормами природноресурсового природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, а з питань, не врегульованих законодавством, - відповідними правилами цивільного законодавства. Оскільки відповідачем по справі була заподіяна шкода навколишньому природному середовищу самовільною порізкою дерева, породи береза, і йому була нарахована шкода відповідно до розрахунку розміру шкоди в сумі 2 800 грн., яку [PERSON] не спалтив, а тому екологічна інспекція змушена була звернутися з даним позовом до суду. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача в фонд охорони навколишнього середовища Тумирівської сілької ради шкоду в розмірі 2 800 грн., а також сплачений судовий збір в користь державної екологічної інспекціїна в розмірі 1600 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що ним було дійсно зрізане дерево берези, оскільки та була на пів суха. Субсидії на зимовий період йому не дали, коштів в нього немає, оскільки не працює, роботу знайти важко в селі. Побачив поблизу шкоди суху березу і вирішив зрізати на дрова, коли зчинився галас березу віддав в школу. Заперечив в тому, що в постанові про накладення штрафу не зазначено, який стан дерева був - чи сухе, чи зелене. Додав, що суму нарахованої шкоди не може сплатити, оскільки таких коштів в нього немає, готовий відпрацювати ту суму в селі. Заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача, і перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матерілами справи встановлено, що відповідно до акту від 26.02.2016р., складеним сільським головою с. Тумир Галицького району - [PERSON], депутатами сільської ради та жителями цього ж села зафіксовано факт самовільної зрізки дерева, породи берези в центрі села гр. [PERSON] (а.с.6). З копії рапорту працівника Галицького ВП видно, що в чергову частину надійшло повідомлення від [PERSON] щодо події - зрізання дерева гр. [PERSON] та вчинення конфлікту (а.с.5). З копій письмових пояснень щодо події, яка мала місце в с. Тустань відібраних у голови Тумирської сільської ради [PERSON], свідка [PERSON] та самого [PERSON] від 26.02.2016р. про самовільну порізку дерева (берези) , з яких видно, що [PERSON] визнав, що зрізав в центрі села березу, яка впавши перекрила проїзджу частину дороги, зробивши на на протест голові села, який видав йому не правильну довідку, на підставі якої не отримав субсидію на тверде паливо (а.с.7-10). 10.03.2016р. начальником Галицького ВП ГУНП були направлені матеріали про вчинення правопорушення по факту самовільного зрізання дерева в с. Тумир (а.с.11). Копією повідомлення адресоване [PERSON] з екологічної інспекції від 15.03.2016р. за № 03-11/473 стверджується, що останній був повідомлений про надіслані матеріали в екологічну інспекцію для розгляду про вчиненого адміністративного правопорушення (а.с.12). Матеріали були розглянута та складений протокол за № 00188 від 28.03.2016р., з якого вбачається, що державним інспектором складено протокол на імя [PERSON] про вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 153 КУпАП, в якому видно, що відповідач з протоколом погодився (а.с.13), та винесена постанова про накладення адміністративного стягненнявід 28.03.2016 року, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 153 КУпАп та накладено штраф в розмірі 340 грн. (а.с.14). На підставі розрахунку розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням внаслідок самовільної рубки дерева на території с. Тумир [PERSON] був надісланий лист із повідомленням в розмір штрафу на суму 2 800грн та рахунок для його сплати (а.с.15-16), який був залишений без уваги, шкода не була відшкодована. Відповідно до\~ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" - шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному об'ємі. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судовому засіданні визнав факт вчинення ним самовільної рубки дерева в с. Тумир Галицького району, а відтак зобов'язаний сплатити суму нарахованого розміру шкоди, яка нарахована відповідно до розрахунку в Постанові Кабінету Міністрів України № 559 від 08.04.1999р., зі змінами. Тому доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн. (а.с.1). На підставі вищевикладеного, ст.ст. 13,50,66 Конституції України, ст. 22,1166 ЦК України та

Outcome: approved