Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.08.2010 між сторонами зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач належним чином не забезпечує їх сина матеріально. У зв`язку з наведеним, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 04.10.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 09 жовтня 2018 року відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, вважав можливим визначити розмір аліментів на утримання сина, в частці від його заробітку, оскільки працює військовослужбовцем і регулярно отримує заробітну плату. Долучив до відзиву довідку про доходи від 09.10.2018 № 4 та довідку про роботу від 08.10.2018 № 13. Позивач подала до суду заяву від 10.10.2018, якою підтримала позовні вимоги, просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. Разом з тим зазначила, що відповідь на відзив не направлятиме. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 15.08.2010, який було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 17.02.2012 (а.с. 7). В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідач працює у військовій частині [NUMBER] , на посаді стрільця команди воєнізованої охорони та за вересень 2018 року отримав заробітну плату в розмірі 4680, 58 грн. (а.с. 23-24). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При визначенні\~розміру аліментів\~та виду\~їх стягнення,\~суд бере до уваги обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 та ч. 3 ст. 181 СК України, які мають враховуватися при розгляді спорів про стягнення аліментів. З наданих [PERSON] доказів, суд дійшов висновку, що він працевлаштований і отримує дохід, який у вересні 2018 року становив 4680, 58 грн., а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини у заявленому позивачем розмірі, який майже відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину. Будь-яких доказів неможливості сплати аліментів у заявленому позивачем розмірі [PERSON] суду не надав. Суд звертає увагу що прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років станом на жовтень 2018 року становить 1944 грн., а з грудня 2018 року становитиме 2027 грн. Аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб обраний позивачем, що узгоджується з вимогами ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, тобто в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved