Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] у січні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись не те, що 2 серпня 2014 року [PERSON] керуючи автомобілем марки «Чері» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Леніна в с. Маршинці Новоселицького району не впевнився в безпечності маневру та здійснюючи розворот з узбіччя дороги не пропустив автомашину марки «ЗАЗ 110307» [NUMBER] в результаті чого допустив зіткнення транспортних засобів. Автомобіль марки «ЗАЗ 110307» належить йому на праві приватної власності. Постановою судді Новоселицького районного суду від 31 жовтня 2014 року [PERSON] визнаний винним у порушенні ПДР України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 14 грудня 2014 року було проведено експертну оцінку матеріального збитку, та вартість відновлювальних ремонтних робіт автомобіля марки «ЗАЗ 110307», що становить 10004 гривень. Позивач вважає, що йому також було завдано немайнової моральної шкоди, яка виразилася в наступному: він є учасником бойових дій та інвалідом 2 групи у зв'язку з дорожньої транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження та фізичну біль, пережив душевні страждання, не може використовувати пошкоджений автомобіль для власних потреб та в інтересах сім'ї. Моральну шкоду оцінює в 20 000 гривень. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10004 гривень, витрати на проведення незалежної експертної оцінки в розмірі 538 гривень 20 копійок, витрати пов'язаних з наданням послуг адвокатом 2500 гривень, моральної шкоди - 20 000 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи та не повідомили про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач проти такого розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02 серпня 2014 року [PERSON] керуючи автомобілем марки «Чері» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Леніна в с. Маршинці Новоселицького району не впевнився в безпечності маневру та здійснюючи розворот з узбіччя дороги не пропустив автомашину марки «ЗАЗ 110307» під керуванням позивача в результаті чого допустив зіткнення транспортних засобів. Постановою судді Новоселицького районного суду від 31 жовтня 2014 року [PERSON] визнаний винним у порушенні ПДР України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Під час дорожньо-транспортної пригоди механічні пошкодження отримав автомобіль марки «ЗАЗ 110307» на суму 10004 гривень, що підтверджується висновком експертного автомобільного дослідження від 14 грудня 2014 року. Власником автомобіля марки «ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] є позивач [PERSON]. Згідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1187 ч.2 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на корись позивача слід стягнути спричинену йому внаслідок вищевказаної ДТП майнову шкоду в сумі 10004 гривень, витрати по проведенню незалежної експертної оцінки, витрати пов'язаних з наданням послуг адвокатом Окрім того, враховуючи, що позивачу завдано збитків, він має право на відшкодування моральної шкоди Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в інших випадках встановлених законом. Розглядаючи позови про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, судам слід враховувати, що згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, враховуючи вище викладене, а також те, що відповідач є учасником даної дорожньо-транспортної пригоди, а також той факт, що позивачу завдано матеріальну шкоду та певних моральних страждань, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і матеріалах справи, та вимоги ст.60 ЦПК України, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 (№ 0004700-95 ) (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. N 5 (№ 0005700-01 ) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з положень ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України з урахуванням характеру і обсягу фізичних та душевних страждань, які переніс позивач, їх тривалості, принципу розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, завданої позивачу, в розмірі 5000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved