Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

В березні 2016 року заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області [PERSON] в інтересах держави в особі Хмільницької районної державної адміністрації, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування комунальної установи «Хмільницька центральна районна лікарня» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі № 149/3356/15-к від 11.02.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 роки не вчинить нового злочину. В результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 212300» [PERSON] згідно висновку експерта № 197 від 25.11.2015 отримав окрім інших, тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої плечової кістки, який відносяться до середніх тілесних ушкоджень, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров'я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні комунальної установи «Хмільницька центральна районна лікарня» (надалі - КУ «Хмільницька ЦРЛ») з 08.10.2015 по 16.10.2015, з 19.10.2015 по 20.10.2015, в травматологічному відділенні даної лікарні з 16.10.2015 по 19.10.2015, з 20.10.2015 по 30.10.2015, відповідно заклад охорони здоров'я ніс витрати на його лікування в сумі 11454,68 грн.). У судовому засіданні прокурор Калинівської місцевої прокуратури [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] витрати на лікування потерпілого [PERSON]\~\~ Представник Хмільницької районної державної адміністрації, як орган, який є розпорядником коштів для фінансування комунальної установи «Хмільницька центральна районна лікарня», на підставі довіреності [PERSON] та представник\~ комунальної установи «Хмільницька ЦРЛ» [PERSON] надали заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять стягнути з [PERSON] на користь КУ ««Хмільницька ЦРЛ» суму витрачених коштів на лікування потерпілого. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник прокуратури та зацікавлені особи не висловлювали будь-яких заперечень проти такого порядку вирішення справи. Судом встановлено наступне: Факт того, що [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні з 08.10.2015 по 16.10.2015, з 19.10.2015 по 20.10.2015, в травматологічному відділенні лікарні з 16.10.2015 по 19.10.2015, з 20.10.2015 по 30.10.2015, відповідно заклад охорони здоров'я ніс витрати на його лікування. За весь час його перебування в лікарні потерпілий [PERSON] провів 16 ліжко-днів, з них 7 ліжко-днів в реанімаційному відділенні, вартість одного ліжко-дня в якому складає 970, 29 грн.; 9 ліжко-днів в травматологічному відділенні, вартість одного ліжко-дня в якому складає 209,39 грн. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 11454,68 грн. (970,29 грн. х 7 ліжко-днів) + (209,39 грн. х 7 ліжко-днів) = 11454,68 грн.), що підтверджується повідомленням КУ «Хмільницька ЦРЛ» № 01-12-01/25 від 08.01.2016 року (а.с.8-9) та випискою з медичної карти хворого. Відповідно до\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.3\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від\~\~злочинного діяння\~\~та\~\~зарахування\~\~стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів,\~\~що\~\~підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з\~\~урахуванням\~\~кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі\~\~даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача грошових коштів за перебування потерпілого на лікуванні.

Outcome: approved