Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки, [PERSON], [INFO] яка продовжує навчання, у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] 23 років. Згідно заяви (вх. № 13312 від 17.04.2015 року) про зменшення розміру позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки, [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання [PERSON], але не більше ніж до 23-х років (а.с. 34). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 08.12.1998 року розірвано. Під час перебування у шлюбі з відповідачем, [INFO], народилася дочка, [PERSON]. Батьком дитини є відповідач. На даний час дочка навчається у Кіровоградській льотній академії НАУ на факультеті менеджменту, на бюджетній денній формі навчання. Після досягнення дочкою повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти, на даний час належної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Рішенням суду вже було стягнуто з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, яка складає на зараз складає 35,00 грн. Позивач на даний час працює, але має нестабільний дохід, якого їй з дочкою не вистачає, оскільки донька є інвалідом з дитинства ІІ групи, потребує постійного лікування, додаткової матеріальної допомоги на проїзд, придбання одягу, підручників та ін. Позивач в судовому засіданні 25.03.2015 року позовні вимоги підтримала. В судове засідання, призначене на 18.05.2015 року не з'явилася, подала до суду заяву (вх. № 16757 від 18.05.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, з врахуванням заяви про їх зменшення та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 44). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 26, 33, 43). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 21). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11), який 08.12.1998 року розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 08.12.1998 року, видане Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда (а.с. 12). Від шлюбу мають спільну дочку, [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 17.08.1994 року, виданим Палацом реєстрації новонароджених м. Кіровограда, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 1802 (а.с. 10). Відповідно до довідки № 1562 від 30.01.2015 року, [PERSON] є курсантом ІІІ курсу факультету менеджменту Національного авіаційного університету, денної державної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року (а.с. 7). За довідкою № 2985 від 03.02.2015 року, виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Кіровоградської міської ради», [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю, [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] [INFO] є інвалідом ІІ групи з дитинства (посвідчення, серії [NUMBER] від 09.08.2012 року, видане Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Кіровограді ради, а.с. 14). З огляду на викладене, [PERSON] потребує матеріальної допомоги на період навчання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 36-39, 46-57). Згідно довідки № 1824/10/11-23-17-06 від 28.01.2015 року, [PERSON] взята на облік платником податків в Кіровоградській об'єднаній державній податковій інспекції з 08.06.2006 року. За даними податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця сума доходу складає за 2014 рік 21660,00 грн. (а.с. 6). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка (син) продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка (син), а також самі дочка (син), які продовжують навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2013 року (а.с. 5), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 05.03.2013 року (а.с. 4), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 04 вересня 2012 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 року, за умови продовження навчання [PERSON]. На виконання вищевказаного рішення 21.03.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист (а.с. 15). Проте, з довідки-розрахунку, виданої Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції вбачається, що за період з липня по грудень 2014 року на підставі вищевказаного виконавчого листа з відповідача стягнуто по 61,66 грн. аліментів за кожний місяць. Заборгованість по аліментам [PERSON] на 01.01.2015 року складає 3634,20 грн. (а.с. 27). Позивач зазначила, що на даний час змінилися обставини, а тому аліменти, в розмірі 61,66 грн., які стягуються з відповідача на утримання їх спільної дитини є не достатніми, що й стало причиною звернення до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів, що визначений рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2013 року. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За приписом частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зважаючи на викладене, суд погоджується із доводами позивача, що її доходи недостатні для утримання дочки. Сама дитина, [PERSON] в зв'язку з денною формою навчання позбавлена можливості працювати. Тому, з врахуванням обставин, зазначених у статті 192 Сімейного кодексу України, суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню, а також приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, суд приходить до висновку, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, заявленому позивачем та визначає аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. За приписом частини 3 статті 88 Цивільного процесуального України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки підстави щодо звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved