Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її утримання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду та продовжуючи довічно. В обґрунтування позову зазначила, що вона знаходиться на обліку в управління ПФУ ГУ ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію за віком в сумі 1599,50грн. щомісячно. Інших джерел доходу не має. Її матеріальне становище скрутне. Відповідач, який є її сином, проживає окремо, має постійне місце роботи директор ТОВ «Черкасиенергозбут» та має достойну заробітну плату, проте в добровільному порядку їй не допомагає, хоча щомісячні її витрати на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування та ліки перевищують її дохід, який вона отримує на місяць. Також зазначила, що відповідач має неповнолітнього сина, проте аліментів на його утримання за рішенням суду не стягувались, а тому вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітків та доходів, а тому звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27 травня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Також в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не з`явився та надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого 30.05.1980 року Придніпровським райвідділом ЗАГС м. Черкаси Черкаської області. На даний час [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 28.04.2009 року. Розмір пенсії, яку вона отримує, не може у повній мірі забезпечити всі її життєві потреби, зокрема придбання ліків, оплату житлово-комунальних послуг, а тому моє матеріальне становище є досить складним. Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. У процесі судового розгляду судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою матір з підстав, викладених у ст. 204 СК України. На підставі ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи, що позивач є непрацездатною особою так, як досягла встановленого законом пенсійного віку та отримує не високу пенсію, яка є єдиним її джерелом доходу, тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача. Підстав, які б унеможливлювали надання матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем та на який погоджується відповідач, немає. При визначені розміру аліментів, судом враховується розмір пенсії позивача, встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних громадян, ту обставину, що відповідач офіційно працевлаштований, тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень. У відповідності зі\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved