Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки, посилаючись на те, що 02 вересня 1972 року Макіївським бувідельно-монтажним управлінням №2 «Донбасканалбуд» їй на дівоче прізвище «[PERSON]» (рос. [PERSON]) була заповнена трудова книжка. В зв'язку із реєстрацією шлюбу 30 жовтня 1973 року, їй було змінено прізвище на «[PERSON]», про що була зроблена відповідна відмітка в трудовій книжці. 19 червня 1979 року вони розірвали шлюбу. 16.01.1981 року заявниця вдруге зареєструвала шлюб із [PERSON], їй було змінено прізвище на «[PERSON]», про що була зроблена відмітка в трудовій книжці. Однак, в порушення інструкції, дані зміни були проведені неналежним чином, відсутні печатка відділу кадрів та відомості про свідоцтво про реєстрацію шлюбу. З метою оформлення пенсії заявниця звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м.Феодосії. Вказані помилки позбавляють її можливості оформити належним чином право на пенсію. Заявниця до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Заінтересована особа - представник Управління пенсійного фонду України в м. Феодосії в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи за його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] засновані на законі і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якого, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року, суд може встановити факти належності особі документів (у тому числу трудової книжки), які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 4). 02 вересня 1972 року Макіївським бувідельно-монтажним управлінням №2 «Донбасканалбуд» їй на дівоче прізвище «[PERSON]» (рос. «[PERSON]») була заповнена трудова книжка. ( а.с. 12-18). У зв'язку із реєстрацією 30 жовтня 1973 року шлюбу з [PERSON], їй було змінено прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 8), та про що був зроблений відповідний запис в трудовій книжці, а саме зазначено, що прізвище «[PERSON]» змінено на прізвище «[PERSON]». У зв'язку із реєстрацією 16 січня 1981 року шлюбу з [PERSON], їй було змінено прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 10), та про що був зроблений відповідний запис в трудовій книжці, а саме зазначено, що прізвище змінено на прізвище «[PERSON]» на підставі свідоцтво про шлюб. Однак, в порушення інструкції, дані зміни були проведені неналежним чином, а саме відсутня печатка відділу кадрів та відсутні відомості про свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Згідно з Інструкцією ведення трудових книжок робітників, затвердженої наказом № 110 Міністерства юстиції України від 17.08.1993 року, зміна запису у трудових книжках прізвища, по батькові і дати народження проводиться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про розірвання шлюбу і т.п.) із посиланням на номер та дату цих документів. Зміни записів у трудовій книжці при зміні прізвища посвідчується підписом керівника підприємства або начальника відділу кадрів і посвідчується печаткою. У зв'язку із тим, що записи про зміну прізвища заявниці у трудовій книжці не відповідають вимогам Інструкції, їй було відмовлено Управлінням пенсійного фонду України у м. Феодосії у прийнятті документів для призначення пенсії, тому вона звернулася до суду з проханням про встановлення юридичного факту належності їй трудовій книжки, оскільки зазначені обставини не дозволяють їй підготувати документи для призначення пенсії. При таких обставинах суд вважає, що представлених доказів, які були перевірені і досліджені судом в повному обсязі, достатньо для встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі. Проаналізувавши зібрані в справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що трудова книжка, яка була заповнена 02 вересня 1972 року на ім'я «[PERSON]», належить заявниці. В судовому засіданні 18.02.2014 року було оголошено вступна та резолютивна частини рішення, повний текст рішення виготовлений 21.02.2014 року. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved