Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В лютому 2014 року служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], яка 16.01.2014 року звернулася до служби у справах дітей Вінницької міської ради із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Шлюб між батьками дитини розірвано 27.04.2004 року. [PERSON] є інвалідом з дитинства та важко хворіє. Згідно медичного висновку № 22 наданого Вінницькою обласною психоневрологічною лікарнею ім. академіка Ющенка [PERSON] має діагноз: атиповий аутизм з резидуально - органічною недостатністю. За станом здоров'я дитина потребує значних коштів для лікування та реабілітації. З своїм сином відповідач проживав до 2004 року, а з 2004 року і по теперішній час відповідач мешкає окремо від сина, не підтримує з ним родинних відносин, жодного разу не відвідував сина, ухиляється від його виховання та догляду та не брав участі у лікуванні сина. За період з 2004 по 2014 рік відповідач не надавав синові матеріального утримання. Таким чином, позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, а тому звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання сина. В судовому засіданні представник позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позов та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову та у вирішенні спору поклався на думку суду. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] підтримала позов та надала пояснення аналогічні позовній заяві. Пояснила, що майже 10 років відповідач не відвідує сина, ухиляється від його виховання та догляду, не надає коштів на утримання дитини, та йому не було відомо про хворобу дитини. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Зазначив, що дійсно 10 років з сином не бачився, навіть не знав що він хворіє, у зв'язку з тим, що у нього інша сім'я. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON], відповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.2006 року судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Так, з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом РАГС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 27.04.2004 року, судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис № 476 (а.с. 10). Згідно свідоцтва про зміну імені, виданого 10.01.2006 року Відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що [PERSON] змінила своє прізвище на "[PERSON]" (а.с. 9). З медичного висновку №22 виданого КЗ Вінницькою обласною психоневрологічною лікарнею ім. акад. О.І. Ющенка, судом встановлено, що [PERSON] встановлений діагноз: атиповий аутизм (важка розумова відсталість з рисами аутизму) у дитини з резидуально-органічною недостатністю (а.с.16). Відповідно до висновку лікарської комісії, виданого 01.11.2006 року Вінницькою обласною психоневрологічною лікарнею ім. акад. О.І. Ющенка, [PERSON] є інвалідом з дитинства, проживає разом з матір'ю та потребує постійного стороннього догляду (а.с.19). Саме [PERSON] займається вихованням, лікуванням та розвитком дитини, що підтверджується довідкою Спеціальної ЗОШ І-ІІ ступенів з дошкільним відділенням від 03.02.2014 року № 60, згідно якої [PERSON] навчається у 2-Б класі. З 2006 по 2008р. перебував в дошкільній групі, з 2009р. відвідував соціально-адаптивну групу для дітей з помірною розумовою відсталістю, з 2011 р. навчається у школі. Піклуються про [PERSON] лише мати та бабуся. Батько під час навчання дитини у школі жодного разу не був присутнім (а.с. 12). З довідки ТОВ «ЖЕО» від 12.11.2013 року № 5771 вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з бабусею та матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Судом встановлено і те, що малолітнім [PERSON] опікується його мати - [PERSON] та бабуся - [PERSON] Даний факт встановлено на підставі акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 30.09.2013 року, складеного класним керівником, вихователем ГПД та соціальним педагогом, з якого вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю та бабусею [ADDRESS], умови проживання його задовільні, він забезпечений всім необхідним для проживання (а.с. 11); лікарської рекомендації КЗ Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, згідно якої вбачається, що дитина знаходиться на диспансерному обліку, за час спостереження психіатром батько не приймав участі в лікуванні дитини, жодного разу не з'явився з дитиною на консультацію психіатра (а.с. 18); характеристики класного керівника Спеціальної ЗОШ І-ІІ ступенів з дошкільним відділенням, вбачається, що за весь період знаходження дитини у закладі вихованням, лікуванням, розвитком дитини займалась мама [PERSON] та бабуся [PERSON], батька жодного разу не бачили ні вихователі, ні вчителі. Протягом всього періоду перебування у закладі мати є активним членом батьківського комітету, надає посильну допомогу в організації навчально-виховного процесу (а.с. 15). З аналізу вищевказаних документів та пояснень сторін, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання сина, його виховання. Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 13.02.2014 року позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] є доцільним (а.с. 3-4). Дані правовідносини регулюються ст.ст. 150, 164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, за змістом яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько дитини, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, не піклується про неї, матеріально не утримує, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] Підлягає, на думку суду, задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Оскільки у відповідності до п. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, тому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом враховується, що дитина проживає разом із матір'ю [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, не працює, інших утриманців не має. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітнього [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2014 року до дня повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved