Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 1991 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що за час спільного проживання, відповідач проявив себе з негативної сторони, через складний характер, між ними часто виникали суперечки та сімейні скандали, внаслідок чого вони припинили подружні відносини, і протягом останніх 7 років живуть окремо один від одного. За цей час, вони стали чужими людьми. Крім того зазначила, що їй роз`яснено право позасудового розірвання шлюбу шляхом написання спільної заяви до ВДРАЦС, однак з відповідачем втратила контакт, місце його проживання їй не відоме, а номер телефону ним змінено. Вважає, що шлюб між ними існує формально, і подальше його збереження є неможливим та суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу, присвоїти їй шлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Як слідує з поштових повідомлень, наявних в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, не отримав, такі неодноразово поверталися на адресу суду з відміткою причини повернення «Адресат відсутній», «Адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з чим, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий про надходження позову та відкриття провадження у справі, про час та місце розгляду справи, 18 червня, 08 липня та 03 серпня 2020 року повідомлявся через офіційний веб - сайт суду. При цьому, судом враховано, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року N 540-IX, закінчилися через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX, і протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), не подали будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX) Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності. Крім того, позивач у телефонному режимі повідомила секретарю судового засідання, що вона позов підтримує та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 1991 року Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 02 жовтня 1991 року у Мельнице-Подільській селищні раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 25. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі 7 років проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved