Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею, в порядку набувальної давності, право власності на житловий будинок, з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що правовстановлюючий документ на будинок, а саме договір купівлі-продажу будинку між нею та Новоукраїнською сільською радою не був укладений в письмовій формі, а відтак не був посвідчений та зареєстрований належним чином. При цьому, виконком сільської ради виносив рішення про надання згоди на придбання нею старого шкільного будинку, а вона сплатила відповідні кошти. Так як вона відкрито, добросовісно і безперервно володіє більше ніж 10 років житловим будинком за адресою: [ADDRESS], вона вважає, що має право на набуття права власності за набувальною давністю. В судове засідання позивачка [PERSON] та представник Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому, Новоукраїнською сільською радою Ріпкинського району визнано даний позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що спірним являється житловий будинок, з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS]. Позивачка просить захистити її права шляхом визнання за нею права власності на вказаний будинок, в порядку набувальної давності. У ЦК України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК України, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Оскільки у нормі ст. 344 ЦК України не застосовується поняття «правомірно», зміст якого викладено у ч. 2 ст. 328 ЦК України, то ця норма поширюється і на випадки заволодіння особою чужим майном, коли особа апріорі знає або допускає, що вона без належних правових підстав (зокрема оренда, найм) володіє чужим майном і повинна бути готова, що таке майно може бути витребуване власником. По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є). Таким чином, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: - майно може бути об'єктом набувальної давності; - добросовісність володіння; - відкритість володіння; - давність володіння та його безперервність; - відсутність інших осіб, які претендують на це майно; - відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Цей строк відповідно до ст. 344 ЦК України для нерухомого майна встановлений тривалістю десять років, для рухомого майна - п'ять років. Слід зауважити, що, в розумінні пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якщо строк давністного володіння почався раніше 1 січня 2001 р., то в строк, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк після 1 січня 2001 р. Враховуючи те, що [PERSON] належними та допустимими доказами довела, що вона добросовісно заволоділа шкільним старим приміщенням, якому як жилому будинку в подальшому присвоєна адреса: [ADDRESS], оскільки вона хоча і знала, що при відсутності договору купівлі-продажу вказаного шкільного старого приміщення укладеного з Новоукраїнською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, вона не є власником цього об'єкту нерухомості, однак довідками виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 18.03.2015 р. № 67, архівним витягом з протоколу № 12 виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради народних депутатів Ріпкинського району Чернігівської області від 29.11.1994 р., накладною (вимогою) № 6 від 9 грудня 1994 р. підтверджено, що заволодіння цим майном відбулося без порушенням норм права (викрадення, шахрайство), шляхом продажу 29.11.1994 р. виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області будівлі № 5 Новоукраїнської сільської школи (старого шкільного приміщення), яке знаходилось в аварійному стані, для капітального ремонту під житло [PERSON], яка за це сплатила 09.12.1994 р. 8946304 карбованців, але без укладення договору купівлі-продажу майна в належній формі. За приписами ст.ст. 224, 225 ЦК УРСР, положення яких діяли на момент виникнення правовідносин, належним документом переходу жилого будинку з власності продавця у власність покупця є договір купівлі-продажу жилого будинку, який повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Крім того, [PERSON] належними та допустимими доказами довела, що вона продовжує відкрито, тобто очевидно для всіх та безперервно користуватись цим приміщенням, як житловим будинком з 1 січня 2001 р. і по даний час та відноситись до вказаного об'єкта, як до свого, про що свідчать дані, які містяться в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При цьому, час користування вказаним майном до 31 грудня 2000 р. для справи не має істотного значення. Також по справі встановлено, що: - КП "Чернігівське МБТІ" виготовило технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно висновку про вартість об'єкта від 19 березня 2015 року, проведеного ТОВ «Агентство Експертної Оцінки», становить 73 666 грн.; - [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], що стверджується свідоцтвом про право власності від 17.04.2014 р. Інд.№ [NUMBER] та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Враховуючи доведеність вказаних обставин, те, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є об'єктом набувальної давності, зважаючи на відсутність інших осіб, які претендують на це майно та на відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності, тобто належним чином укладеного з Новоукраїнською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області договору купівлі-продажу нерухомого майна, суд вважає, що позов слід задовольнити та за [PERSON] слід визнати, в порядку набувальної давності, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved