Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 31 жовтня 2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї. Шлюб між ними не розірваний. Відповідач будь-яких коштів на утримання неповнолітніх дітей не надає, інших утриманців та фінансових зобов»язань не має, а тому має можливість сплачувати аліменти. Прийняла рішення звернутися до суду за захистом прав дітей. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач на розгляд справи не зявився по невідомій суду причині, про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 23 листопада 2017 року за №1950201682136, від29 листопада 2017 року за №1950201696811, від 05 грудня 2017 року за №1950201700932 та оголошення про виклик до суду на розгляд справи, яке було розміщено в газеті «Урядовий кур»єр» від 12 грудня 2017 року №234, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, 17 листопада 2017 року, судом було направлено запит до Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області. Згідно отриманої відповіді від 01 грудня 2017 року за №6916, відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] та знятим з реєстрації не значиться. Згідно ст. 130 ЦПК України, розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особам, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім»ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Суд, вислухавши позивача, враховуючи відсутність належним чином повідомленого про час та місце судового засідання відповідача, враховуючи визнання позову відповідачем, згідно до ст.200 ЦПК України, приходить до висновку про можливість прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову в силу наступного. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідно до свідоцтв про народження Серії І-БК №035634 та Серії І-ОК №004205, сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії І-ОК №078037 (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб Серії І-СР №113104, відбулась зміна прізвища позивача на [PERSON] (а.с.3). Як вбачається із змісту довідки Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області від 17 листопада 2017 року №1246 позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] та проживає в [INFO] і на їх утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, що вказує на складне матеріальне становище її сім»ї (а.с.7). Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітніх дітей про їх стан здоров»я, вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно, та у відношенні відповідача, а саме, що він, зі слів позивача, інших утриманців не має, щодо позовних вимог заперечень не подав, і приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, як такого, що має можливість сплачувати аліменти у частці від заробітку, як то визначено ст.183 СК України. Позов підтверджується: копією свідоцтв про народження Серії І-БК №035634 та Серії І-ОК №004205; копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії І-ОК №078037; копією свідоцтва про шлюб Серії І-СР №113104; довідкою Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області від 17 листопада 2017 року №1246. На підставі вищенаведеного, та

Outcome: approved