overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 6 будинку № 79 по вул. Потьомкінській в м. Миколаєві. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідачі втратили право користування спірним житлом на підставі ст. 71 ЖК України, оскільки не проживають в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Представник позивача, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, на заочний розгляд справи згоден. Відомості про важність неявки в судове засідання відповідачів матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] 18 листопада 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 928, [PERSON] придбала квартиру № 6, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 79. Як вбачається з довідки форми № 3, виданої 17 лютого 2014 року за вих. № 1, за вказаною адресою зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту про не проживання, складеному в присутності свідків та посвідченого ОСББ "Каемтек" 17 лютого 2014 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за адресою: [INFO] з 2012 року. В силу ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідачів за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що вони втратили право користування квартирою № 6 будинку № 79 по вулиці Потьомкінській в м. Миколаєві. Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються матеріалами цивільної справи. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі по 81 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 вересня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася донька [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через погане ставлення відповідача до неї та до дитини, тому тривалий час вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносини, і на даний час збереження сім'ї з [PERSON] є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що з червня 2013 року вони з відповідачем проживають окремо та не підтримують шлюбні відносини. Просила відновити своє дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердивши обставини щодо припинення шлюбних відносин з позивачкою. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2007 р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], від якого в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю в смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області. З червня 2013 року [PERSON] і [PERSON] не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільне господарство, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні, а також підтверджуються доказами по справі, а саме: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

В листопаді 2014 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому архівної довідки за №292 від 02 жовтня 2014 року, виданої районною комунальною архівною установою „Трудовий архів" Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цього документу, який містить інформацію про періоди його роботи в колгоспі «Дружба» с.Метанівка Теплицького району та в КСП «Дружба» с.Метанівка Теплицького району, неповно вказано [PERSON] замість [PERSON], що потрібно для призначення та нарахування пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що для оформлення пенсії до управління Пенсійного фонду необхідно подати довідки про заробітну плату, однак, в архівній довідці вказано його по батькові неповно, що перешкоджає в оформленні пенсії. Від заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти встановлення факту належності архівної довідки [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила, що знає заявника з дитинства, в 1990 році вони зареєстрували шлюб. Вказує, що [PERSON] після військової служби почав працювати трактористом в колгоспі с.Метанівка. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівної довідки за №292, виданої 02 жовтня 2014 року районною комунальною архівною установою „Трудовий архів" про те, що в книгах обліку праці і розрахунків колгоспу «Дружба» с.Метанівка та КСП «Дружба» с.Метанівка за 1991-1996 роки значиться [PERSON]. Факт роботи заявника в колгоспі «Дружба» с.Метанівка, КПС «Дружба» с.Метанівка підтверджується показами свідка [PERSON]. Відомості, що викладені в архівній довідці, узгоджуються з записами в трудовій книжці колгоспника [NUMBER], яку було видано на ім'я [PERSON] 25 березня 1980 року колгоспом «Дружба» с.Метанівка Теплицького району. [PERSON] народився [INFO] в с.Метанівка Теплицького району, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження(І-АГ №708961).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

В листопаді 2014 року заявник звернулася до суду та вказала, що в її свідоцтві про народження вказано, що вона є донькою [PERSON], [INFO] та [PERSON] (помер [INFO]). В паспорті громадянина України її матері в графі „прізвище" було записано „[PERSON]". Матір склала заповіт, яким все своє майно заповіла заявниці, тому виникла необхідність у встановленні факту їх родинних відносин з метою полегшення майбутньої процедури спадкування. Виправити помилку у власному прізвищі матір не може, оскільки вказана процедура потребує значних матеріальних та фізичних затрат для неї, а вона є особою похилого віку і отримує невелику пенсію. Просить встановити, що вона є донькою [PERSON], [INFO] В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просить їх задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, заперечень проти них не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом заявниці і заінтересованої особи, знає їх орієнтовно з 1985 року, часто спілкується з ними і йому достеменно відомо, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявниці і заінтересованої особи, знає їх з 2001 року, постійно спілкується з ними, вони є донькою та матір'ю відповідно, проживають разом, заявник піклується про матір. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки той факт, що заявник є донькою [PERSON], підтверджується паспортом заявника, її свідоцтвом про народження, паспортом заінтересованої особи, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], а та обставина, що зазначений факт має для заявника юридичне значення, підтверджується заповітом від 6.11.2014 року, копія котрого наявна в матеріалах справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В листопаді 2014 року ПАТ „ Дельта Банк " (далі Банк) звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказувало, що 26.08.2011 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №002-22008-260811 про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Станом на 19.08.2014р. прострочена заборгованість становить - 4820,93 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2316,41 грн., прострочене тіло кредиту - 1116,01 грн., заборгованість за комісіями - 1388,51 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі. Представник позивача в позовній заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала, про причини неявки суд не повідомила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 26.08.2011 року між ПАТ „ Дельта Банк" та [PERSON] укладено договір №002-22008-260811 про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Станом на 19.08.2014р. прострочена заборгованість становить - 4820,93 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 2316,41 грн., прострочене тіло кредиту - 1116,01 грн., заборгованість за комісіями - 1388,51 грн. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема кредитним договором, який на день розгляду справи не визнаний недійсним, розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судові витрати по справі - 243 грн. 60 коп., сплачені позивачем при подачі позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], так як вважає, що подальше збереження подружніх стосунків з відповідачем є не можливим. Відповідач [PERSON] позов визнала частково. Позивач [PERSON] суду пояснив, що з 1986 року проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюбні відношення припинено в жовтні 2013 року. Він не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з нею однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї несумісність характерів, через що виникали постійні конфлікти. Тому просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і він не бажає підтримувати подружні відносини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно з жовтня 2013 року вони з чоловіком проживають окремо. Причиною конфліктів між ними є проживання з ними у їх квартирі доньки позивача, але вона вважає, що їх родину можна зберегти. Ухвалою суду від 18.12.2014 року сторонам було надано строк на примирення терміном на 6 місяців . Однак в установлений судом термін сторони не примирилися, позивач на розірвання шлюбу згоден та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 25.10.1986 року райвідділом ЗАГС м. Роздільна Одеської області, на підставі актового запису № 138. (а.с.4) Від спільного життя мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з жовтня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально і підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати бажання відповідача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - "[PERSON]". Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором № 001-09869-090813 від 09 серпня 2013 року банк надав [PERSON] кредит у розмірі 11000,00 гривень. Відповідачка умови кредитного договору належно не виконала. Станом на 21 липня 2014 року за відповідачкою рахується заборгованість в сумі 16145,10 гривень. Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 16145,10 гривні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив слухати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 серпня 2013 року [PERSON] отримала споживчий кредит у розмірі 11000,00 гривень, що підтверджується копіями заяви № 001-09869-09813 від 09 серпня 2013 року (а.с.4-5), меморіальним ордером №54177212 від 12 серпня 2013 року про надання коштів (а.с.7), статутом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (а.с.9) . Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8) станом на 21 липня 2014 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 16145,10 грн., яка складається з: 11000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 922,20 грн. - заборгованість за відсотками; 4222,90 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором № 001-28626-211112 від 21 листопада 2012 року банк відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 гривень. Відповідачка умови кредитного договору належно не виконала. Станом на 19 серпня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 23122,43 гривні. Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 23122,43 гривні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 листопада 2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями заяви [PERSON] від 21 листопада 2012 року (а.с.4), анкетою позичальника (а.с.6), статутом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (а.с.12). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10) станом на 19 серпня 2014 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 23122,43 грн., яка складається з: 11775,34 грн. - тіло кредиту; 3000,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 2094,44 грн. - заборгованість за відсотками, 6252,65 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 10 серпня 1991 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано в Свидівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 10. Від шлюбу в них народилось троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Причиною звернення з позовом про розірвання шлюбу стали постійні сварки та суперечки, які привели до припинення сімейних відносин, фактично сім'я існує лише формально. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони 10 серпня 1991 року уклали шлюб, який було зареєстровано Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 10. Від шлюбу в них народилась троє дітей, які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки та суперечки, які привели до припинення сімейних відносин.. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 600 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня подання позову до суду й до досягнення дитиною віку повноліття. Позивач, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якому просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з волевиявленням сторін, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.04.2010 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини в графі "батько" записаний відповідач по справі. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. У відповідності зі статті 183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Вiдповiдно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved