Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до Анкети-заяви № б/н від 28 квітня 2012 року [PERSON] отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язувалася належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти, комісії) у терміни, встановлені кредитним договором. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відносно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитом відсотків у встановленні кредитним договором терміни, відповідач не виконує, у зв`язку з чим у неї склалась заборгованість за кредитом. Станом на 01 липня 2018 року заборгованість [PERSON] перед Банком становить 16 743,32 грн., яка складається з наступного: - тіло кредиту - 4859,63 грн.; - відсотки за користування кредитом - 1980,19 грн.; - пеня - 8630,01 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 773,49 грн. Враховуючи те, що відповідач протиправно, всупереч умов надання споживчого кредиту, не повертає позивачу кредит, представник позивача просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді від 19 вересня 2018 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.38). Відповідач [PERSON] про розгляд даної справи була повідомлена у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Однак відповідач відзиву на позов не надала та жодних заяв або клопотань від неї до суду не надходило. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди представника позивача у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, 28 квітня 2012 року [PERSON] на підставі Анкети-заяви № б/н отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у відповідності до Тарифів банку (а.с. 8,9). Судом також встановлено, що зазначений кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача [PERSON] на надання їй Банком відповідної платіжної картки. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі. Відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитом перед АТ «ПриватБанк», яка станом на 01 липня 2018 року складає 16 743,32 грн. з яких: - тіло кредиту - 4859,63 грн.; - відсотки за користування кредитом - 1980,19 грн.; - пеня - 8630,01 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 773,49 грн. Враховуючи те, що відповідач всупереч умов договору не повертає позивачу кредит, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 квітня 2012 року в сумі 16 743,22 грн. (шістнадцять тисяч сімсот сорок три грн. 22 коп.) підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у примусовому порядку. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь АТ КБ "ПриватБанк" в сумі 1 762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved