Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В вересні 2013 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 21.04.2006 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Приватбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZPONAE00000097 від 21.04.2006 року про надання кредиту у сумі 32239 (тридцять дві тисячі двісті тридцять дев*ять) 05 доларів США, з яких 24500.00 доларів США на купівлю автомобіля, 7739.05 доларів США на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 10.56 відсотків річних на строк до 21.04.2011 року. Банком зобов'язання за кредитним договором були виконані в повному обсязі, надано кредитні кошти відповідачеві. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 21.04.2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, а саме автомобіль Мercedes-Benz, модель: 313СDI, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Автобус пасажирський, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. В зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 28.08.2013 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 21977 (двадцять одна тисяча дев*ятсот сімдесят сім) долари США 54 центів, що становить еквівалентно 175600 (сто сімдесят п*ять тисяч шістсот грн) грн. 54 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі - 7920 доларів США 69 центів, заборгованості по сплаті відсотків - 7594 доларів США 29 центи, заборгованості по комісіям за користування кредитом - 260 доларів США 39 центів, пені за несвоєчасне виконання зобов*язань за кредитним договором - 6202 доларів США 17 центів. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за договором, позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, та наполягав на його задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № ZPONAE00000097 від 21.04.2006 року [PERSON] 21.04.2006 року отримав кредит у розмірі 32239,05 доларів США на наступні цілі: 24500 доларів США на купівлю автомобіля, 7739,05 доларів США на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.04.2011 року. ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 32239,05 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 21.04.2006 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно договору застави відповідач надав в заставу автомобіль Мercedes-Benz, модель: 313СDI, рік випуску: 2001, тип ТЗ: Автобус пасажирський, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до п. 24 "Договору застави рухомого майна" № ZPONAE00000097 від 21.04.2006 звернення стягнення на предмет застави за вибором Заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів, одним із таких є звернення стягнення шляхом продажу Заставодержателем предмету застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця, пошук покупця на предмет застави проводиться як Заставодавцем так і Банком. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач на 28.08.2013 року має заборгованість перед позивачем в сумі 21977,54 доларів США, яка складається з наступного: - 7920,69 доларів США - заборгованість за кредитом; - 7594,29 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 260,39 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 6202,17 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до п. 2.2.8 кредитного договору № ZPONAE00000097 від 21.04.2006 року передбачено, що у випадку невиконання обов*язків позичальник зобов*язується надати банку майно для погашення заборгованості, що оформлюється відповідними договорами застави/іпотеки/ залогу. Як передбачено ст. ст. 573, 589, 590 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, набуває права на звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором застави не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог та звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально. На підставі ст.ст.3,10,11,57,60,74,88,169,208-209,212,213-215,218, 232 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 589, 590,629, 1054 ЦК України, ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» суд -

Outcome: approved