overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 травня 2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 21388,77 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідачка умови кредитного договору належно не виконала і станом на 09 червня 2016 року має заборгованість в сумі 30513,81 гривень. Просив стягнути вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 травня 2015 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт (а.с.8), заяви-анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.7), витягу з умов і правил надання банківських послуг (а.с.9-32), нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.37). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6) станом на 09 червня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 30513,81 грн. в тому числі: 20361,54 грн. - заборгованість за кредитом; 3858,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4244,60 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 2049,59 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила стягувати щомісячно на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі 800 грн. з індексацією, відповідно до чинного законодавства на момент сплати, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У зв»язку з тим, що чоловік добровільно не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у вихованні доньки, змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надала заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, судова повістка, направлена за адресою його реєстрації повернена до суду відділенням поштового звязку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Домовленості про утримання дітей в досудовому порядку сторонами не досягнуто. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошові сумі 800 грн., щомісячно, починаючи з 01.06.2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

В червні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем після смерті 02 листопада 2015 року чоловіка [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0516 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0166, що розташована в СТ «Голубий вогник», в с.Озера Бородянського району Київської області. В зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач Озерська сільська рада в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач управління Держгеокадастру у Бородянському районі Київської області в судове засідання представника не направив, просив слухати справу без його участі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 листопада 2015 року помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8) та копією постанови нотаріуса (а.с.13). На підставі рішення Озерської сільської ради ради №8 від 19 травня 1998 року [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0516 га, кадастровий номер 3221087001:01:001:0166, що знаходиться на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області с.Озера СТ "Голубий вогник", 12, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.12) та витягом з Державного земельного кадастру (а.с.10-11). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 24 травня 2016 року (а.с.13) позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки нею не наданий оригінал правовстановлюючого документу. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 04.05.2006 року Виконавчим органом Залізної міської ради міста Торецька Донецької області, актовий запис №4. Від шлюбу дітей не мають. У період спільного життя однією сім'єю з відповідачкою між подружжям виникли взаємні непорозуміння, причиною яких є різний погляд на побут та особисті справи, зокрема, непорозуміння з приводу грошових коштів, які отримує позивач у вигляді пенсії. З цього приводу все частіше між подружжям виникають сварки, нарікання. Наведене створює умови, за яких подальший розвиток сімейних відносин з відповідачкою є неможливим. Шлюб існує лише формально, збереження шлюбу сенсу не має та суперечить інтересам позивача. Спір про поділ спільного майна - відсутній. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не зявилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залищити їй прізвище "Кравцова". Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених вимог, з огляду на викладене нижче. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України), позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи відсутність з боку обох сторін заперечень проти задоволення позову, небажання подружжя зберегти шлюб, відсутність спільних неповнолітніх дітей, майнового спору, а також, спору про поділ сумісного майна, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Наведене свідчить про право відповідача після розірвання шлюбу залишити прізвище «Кравцова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона є донькою [PERSON], яка померла [INFO]. На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що після смерті [PERSON], яка є її матір"ю, відкрилася спадщина. Заявниця, будучи спадкоємцем за законом не може реалізувати свої спадкові права, оскільки в її свідоцтві про народження мати записана як [PERSON], а в свідоцтві про смерть - [PERSON]. В судове засідання заявниця, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Косогірської сільської ради Ярмолинецького району, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, які належать до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Косогірка Ярмолинецького району Хмельницької області, є донькою [PERSON], яка померла [INFO] в с. Косогірка Ярмолинецького району Хмельницької області. Факт родинних відносин підтверджується, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 23.09.2016, згідно якого вона померла у віці 78 років в с. Косогірка Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с. 8); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.04.2017 (а.с. 6), свідоцтвом про шлюб між [PERSON] і [PERSON] серії [NUMBER] від 19.04.2013 (а.с. 7); довідкою виконкому Косогірської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №195 від 30.05.2017 про те, що згідно даних погосподарської книги №2 за 1961-1963 роки, стор. 179, в с. Косогірка у дворі, головою якого був [PERSON], були зареєстровані: дружина - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], і дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 9); довідкою виконкому Косогірської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №193 від 29.05.2017 про те, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], та [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], одна і та ж сама особа (а.с. 10). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В червні 2017 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому архівної довідки за №01-17/162 від 22 травня 2017 року, яку видано комунальною установою „Трудовий архів" Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цього документу, який містить інформацію про періоди його роботи в колгоспі ім.Шевченка с.Петрашівка Теплицького району, не зазначено його по батькові, що потрібно для призначення та нарахування пенсії у зв'язку з інвалідністю. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівної довідки за №01-17/162, яку видано 22 травня 2017 року комунальною установою „Трудовий архів" про те, що в документах КСП ім.Шевченка с.Петрашівка Теплицького району Вінницької області у книгах обліку трудового стажу та заробітку за 1994-1998 роки значиться [PERSON]. Відомості, що викладені в архівній довідці, узгоджуються з записами в трудовій книжці [NUMBER], яку було видано 15 квітня 1993 року на ім'я [PERSON], де під №1 міститься запис про те, що його було прийнято на роботу шофера в КСП ім.Шевченка с.Петрашівка з 25 січня 1993 року, в якому він працював до липня 2004 року(а.с.12-13). [PERSON] народився [INFO] в с.Петрашівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] та свідоцтвом про народження(а.с.4-6,7). Згідно архівної довідки №03-104 від 01 червня 2017 року, виданої сектором архівним Теплицької районної державної адміністрації, рішенням загальних зборів членів колгоспу ім.Шевченка с.Петрашівка Теплицького району від 24 листопада 1992 року колгосп реорганізовано в КСП ім.Шевченка; рішенням загальних зборів членів КСП ім.Шевченка від 04 березня 2000 року КСП реорганізовано в СТОВ ім.Шевченка; ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26 липня 2007 року СТОВ ім..Шевченка с.Петрашівка як юридичну особу ліквідовано(а.с.16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

В червні 2017 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому архівної довідки за №01-17/172 від 08 червня 2017 року, яку видано комунальною установою „Трудовий архів" Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цього документу, який містить інформацію про періоди його роботи в Удицькому цукровому заводі та ВАТ «Удицький цукровий завод» с.Удич Теплицького району, неповно зазначено його ім'я та по батькові, що потрібно для призначення та нарахування пенсії по досягненню пенсійного віку. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівної довідки за №01-17/172, яку видано 08 червня 2017 року комунальною установою „Трудовий архів" про те, що в документах Удицького цукрового заводу та ВАТ «Удицький цукровий завод» у відомостях нарахування заробітної плати значиться за 1994-1995 та за 1997 рік [PERSON]., за 1996 та 1998 роки - [PERSON].. Відомості, що викладені в архівній довідці, узгоджуються з записами в трудовій книжці, яку було видано 08 серпня 1978 року на ім'я [PERSON], де під №7 міститься запис про те, що його було прийнято на роботу шофера в Удицький цукровий завод з 01 липня 1980 року, в якому він працював до червня 2000 року(а.с.11-13). [PERSON] народився [INFO] року в с.М.Деребчинка Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] та свідоцтвом про народження(а.с.4-6,7). Згідно архівної довідки №03-119 від 23 червня 2017 року, виданої сектором архівним Теплицької районної державної адміністрації, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію(перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи Відкрите акціонерне товариство «Удицький цукровий завод» зареєстровано Теплицькою районною державною адміністрацією Вінницької області 30 вересня 1997 року; розпорядженням голови Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області від 30 травня 2000 року №112 скасовано державну реєстрацію ВАТ «Удицький цукровий завод» від 30 вересня 1997 року №87 згідно ухвали Арбітражного суду Вінницької області від 11 січня 2000 року, справа №454/5(а.с.15).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

В червні 2017 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому архівної довідки за №01-17/52 від 10 лютого 2017 року, яку видано комунальною установою „Трудовий архів" Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цього документу, який містить інформацію про періоди його роботи в Теплицькій міжгосподарській пересувній механізованій колоні-16, неповно зазначено його по батькові, що потрібно для призначення та нарахування пенсії по досягненню пенсійного віку. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівної довідки за №01-17/52, яку видано 10 лютого 2017 року комунальною установою „Трудовий архів" про те, що в документах Теплицької районної міжгосподарської пересувної механізованої колони-16 смт Теплик Теплицького району Вінницької області у книгах обліку праці та розрахунків з працівниками в 1991 році значиться [PERSON]. Відомості, що викладені в архівній довідці, узгоджуються з записами в трудовій книжці [NUMBER], яку було видано 23 жовтня 1981 року на ім'я [PERSON], де під №8 міститься запис про те, що його було переведено в Теплицьку ПМК-16 з 21 січня 1986 року(а.с.6-10). [PERSON] народився [INFO] року в с.Побірка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] та свідоцтвом про народження(а.с.4,5). Згідно архівної довідки №01-17/21/176 від 09 червня 2017 року, виданої комунальною установою «Трудовий архів» Теплицької районної ради, наказом начальника Теплицького районного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву «Райагробуд» смт Теплик Віницької області від 22 березня 1994 року №25 змінено назву Теплицької механізованої колони №16 на Теплицьке районне міжгосподарське об'єднання по агропромисловому будівництву «Райагробуд»(а.с.12). 20 квітня 2007 року ТОВ Теплицького районного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву «Тепликрайагробуд» було припинено(а.с.13-15).

Outcome: approved