Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

До Коростишівського районного суду звернулась позивач з позовом до відповідача Коростишівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті позивач звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав на нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по вул. [ADDRESS] Приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 61/100 частин житлового будинку, що належала померлому за адресою [ADDRESS]. Відносно видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку під вказаним житловим будинком, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем не подано документів щодо поділу земельної ділянки між співласниками у праві спільної сумісної власності, а також не виділено частку померлого. Позивач в судове засідання не з'явилась, на адресу суду направила заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач - Коростишівська міська рада свого представника для розгляду справи в судове засідання не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду подали заяву про розгляд справи в їх відсутність , позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд,дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку всукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.1992 р., вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 16). Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.10). При житті, 11.07.2016 р. [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого, все своє майно заповів [PERSON] Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області 11.07.2016 р. № 485. На день смерті заповіт не змінений та не скасований (а.с. 20). З копії договору дарування вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] 39/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] ( а.с. 19). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] є власником 61/100 частин житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS], після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом ( а.с. 11-13). [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки , площею 0,0904 га, що знаходиться по [ADDRESS], в м. Коростишів, Житомирської області. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд. Вказана обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] а.с. 15). З довідки № 2219/А/30-31 від 07.04.2008 р. КП "Житомирського обласного міжміського БТІ" вбачається, що ідеальні частки співвласників на земельну ділянку житлового будинку [ADDRESS], Житомирської області становлять: [PERSON] - 39/100, [PERSON] 61/100. ( а.с. 9). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 169/02-31 від 08.05.2018 р. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0904 га., яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер : [NUMBER], що розташована в м. [ADDRESS], після померлого [PERSON], в зв'язку з тим, що , [PERSON] не надано нотаріусу документів щодо поділу вищевказаної земельної ділянки між співвласниками у праві спільної сумісної власності , а також не виділено частку померлого [PERSON] ( а.с 14). Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Ст.1225 ЦК України, передбачено, що право власності на земельну переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна за заповітом, прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина). Позивач отримати свідоцтво про право на спадкове майно не має змоги, оскільки відсутній поділ вищевказаної земельної ділянки та не виділено частку померлого, а отже вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені доказами, тому суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved