Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №23_073 від 15.05.2013 року у розмірі 20326,08 грн. В обґрунтування вимог зазначив неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №23_073 від 15.05.2013 року. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиви на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не пред`явили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Судом встановлено, що 15.05.2013 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі -кредитор, Банк) та [PERSON] (далі - відповідач-1, Позичальник) укладено кредитний договір № 23_073, відповідно до якого[PERSON] надано кредит в сумі 20000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 27% річних (п. 1.1.-1.2. Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору кредит наданий на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.05.2016 року. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором між Позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладений Договір поруки №23_073/1 від 15.05.2013 року (далі - Договір поруки-1). Крім того, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором між Позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки №23_073/2 від 15.05.2013 року (далі - Договір поруки-2). Відповідно до умов договорів поруки, які є ідентичними за своїм змістом, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно п.п. 3.1., 3.2. договорів поруки, поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором у тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними до тих пір, поки всі зобов`язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. У відповідності до п. 2.1. договору поруки у разі порушення боржником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Внаслідок невиконання [PERSON] умов договору станом на 14.09.2018 року виникла заборгованість за кредитним договором №23_073 від 15.05.2013 року, яка складає 20326,08 грн., у тому числі: - борг за кредитом у розмірі 9712,91 грн.; - проценти за користування кредитом за період з 03.02.2015 року по 01.07.2016 року у розмірі 3665,35 грн.; - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з лютого 2014 року по серпень 2018 року у розмірі 5728,13 грн.; - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 03.02.2015 року по 13.09.2018 року у розмірі 1219,69 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як було встановлено п. 4.2 Договору поруки-1, п. 4.2 Договору поруки-2 порука припиняється, якщо кредитор протягом строку позовної давності, яка складає 3 (три) роки, не пред`явить вимоги до поручителів. Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов`язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору. Як вбачається з кредитного договору боржник (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 13.05.2016 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) у розмірі та строки, зазначені у п. 1.5. Кредитного договору. З даним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду 11.03.2019 року, тобто у межах передбаченого договорами поруки трирічного строку позовної давності, а тому строк звернення до суду з даним позовом не пропущений. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору, [PERSON] та [PERSON] як фінансові поручителі відповідно до умов договорів поруки, зазначених вище, мають відповідати за зобов`язаннями боржника за кредитним договором №23_073 від 15.05.2013 року. При вирішенні позову суд враховує також, що відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі відзивів на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, договорів поруки, згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 640,33 грн. з кожного.

Outcome: approved