Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

В.о. прокурора Роздільнянського району Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Державного агентства земельних ресурсів в Одеській області звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 30 квітня 2013 року № 134-6 [PERSON] виділено в оренду на 1 рік 19,24га пасовищ. На підставі вказаного рішення 01.08.2013р. між Кошарською сільською радою в особі голови Сазанського Ф.Ф. та [PERSON] укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком до 01.08.2014р. для випасу ВРХ. Актом прийому-передачі об'єкта оренди від 01.08.2013р. земельна ділянка передана [PERSON] в користування. Позивач зазначив, що земельна ділянка передана в оренду [PERSON] в порушення вимог ст.ст. 122,123,124,125 ЗК України, ст.6 Закону України «Про оренду землі». Посилається на те, що до повноважень сільської ради не належить передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів, у власність або користування громадянам. Це компетенція Головного управління Держземагенства України в Одеській області. Крім того, при передачі вказаної земельної ділянки в оренду був порушений порядок передачі, а саме: не виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також, договір оренди не був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому він, на думку позивача, є неукладеним. Просить суд визнати незаконним рішення Кошарської сільської ради від 30.04.2013р. №134-6 та зобов'язати [PERSON] звільнити безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 19,24га пасовищ вартістю 52825,34грн. та повернути її Державі в особі Головного управління Держземагентсва в Одеській області до земель запасу Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. В судовому засіданні прокурор Сивак Ю.В. позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та визнати незаконним вищезазначене рішення сільської ради та зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку площею 19,24га Державі в особі Головного управління Держземагентсва в Одеській області до земель запасу Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача Кошарської сільської ради в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Статтею 123 ЗК України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення та формування нової земельної ділянки. Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Так, судом встановлено, що рішенням Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 30 квітня 2013 року № 134-6 [PERSON] виділено в оренду на 1 рік 19,24га пасовищ (а.с.15). На підставі вказаного рішення 01.08.2013р. між Кошарською сільською радою в особі голови Сазанського Ф.Ф. та [PERSON] укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком до 01.08.2014р. для випасу ВРХ (а.с.16.). Актом прийому-передачі об'єкта оренди від 01.08.2013р. земельна ділянка передана [PERSON] в користування (а.с.23). Відповідно до ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваження, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно ч.2 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частиною другою та третьою статті 134 цього Кодексу. У відповідності до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року №445, Держземагенство України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Відповідно до п.4 підпункту 6-1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, Держземагенство України відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб. Відтак, до повноважень сільської ради не належить передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів, у власність або користування громадянам. Це компетенція Головного управління Держземагенства України в Одеській області. Згідно ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Крім того, відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак, Відповідно до інформаційної довідки від 07.11.2013 року, наданої Реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо суб'єкта [PERSON] - відсутні (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України від 6 жовтня 1998 року «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та ст. 18 Закону України від 6 жовтня 1998 року «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Таким чином, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації договір не є укладеним. В той же час, відповідно до змісту ст.215 ЦК України та роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в п.8 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року № 9, недійсним може бути визнано лише укладений договір. В разі, якщо на виконання юридично ще не укладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст.ст. 1212-1215 ЦК України). У відповідності до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. З огляду на викладене, судом досліджено достатньо доказів про визнання незаконним рішення Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 30 квітня 2013 року № 134-6 про передачу в оренду [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності та зобов'язання [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 19,24га пасовищ вартістю 52 825,34 грн. та повернути її державі в особі Головного управління Держземагентства в Одеській області до земель запасу Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. У відповідності до ст.88 ЦПК України з Кошарської сільської ради Роздільнянського районного Одеської області на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. З відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, що складає 528 грн. 25 коп. На підставі ст.20 ч.2 п.3, ст..36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.21, 1212 ЦК України, ст.6 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.121,123-126,134 Земельного кодексу України,

Outcome: approved