Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

В квітні 2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Вербівської сільської ради Ружинського району Житомирської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно вказаної малолітньої дитини. . Позивач зазначає, що з 2012 року після розлучення своїх батьків [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю - [PERSON] . Однак остання померла [INFO] і після її смерті малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю бабою [PERSON] в с.Вербівка Ружинського району Житомирської області. А відповідач, який є батьком вказаної дитини, сином не опікується, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно нього, не цікавиться його долею, будь-якого матеріального утримання дитині не надає. Посилаючись на викладене позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених в позовній заяві підстав, пояснивши, що після смерті матері [PERSON] , відповідач жодного разу не поцікавився долею дитини, не провідував його, не надавав будь-якої матеріальної допомоги. 2 На даний час дитина продовжує проживати разом зі своєю бабою по материнській лінії [PERSON] , яка піклується про дитину та несе всі витрати щодо утримання сина відповідача. Відповідач фактично покинув дитину напризволяще, оскільки зовсім про дитину не турбується та не цікавиться долею сина. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань до суду не подав. Відповідно до ухвали суду від 22.07.2019р. проводився заочний розгляд справи. Представник служби у справах дітей Ружинської райдержадміністрації Житомирської області позовні вимоги підтримала повністю, вказавши, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , 2010 року народження. Пояснила, що працівники служби безпосередньо після смерті матері дитини спілкувались з відповідачем і йому, як батьку дитини, було запропоновано забрати сина для проживання до себе, однак він від вказаної пропозиції відмовився. А тому на даний час дитиною опікується [PERSON] , яка є його бабою, а відповідач будь-яких дій, направлених на виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, не вчиняє. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, свідка, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] , і його батьком є [PERSON] -відповідач по справі, а матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про смерть матері та копії рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 31.01.2012р. про розірвання шлюбу (а.с.8, 9, 10). Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" (далі - Постанова ВСУ) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 вказаної Постанови ВСУ позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 3 Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991р. №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування Ружинської райдержадміністрації № 02-28/624 від 06.03.2019р., який наданий з врахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28.02.2019р., [PERSON] , [INFO] , неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не дбає про фізичний, розумовий розвиток сина, взагалі не бере участі у його виховання, а тому доцільно позбавити його батьківських прав відносно дитини (а.с.13). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після смерті її доньки [PERSON] її внук [PERSON] , 2010 року народження, залишився без батьківського піклування, а тому вона забрала його до себе і на даний час опікується ним. Батько дитини - [PERSON] ніякої участі ні у вихованні, ні в утриманні дитини не приймає: аліментів на дитину не сплачує, жодного разу дитину не провідав, не поцікавився його станом здоров`я, умовами проживання тощо. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9). Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Досліджені судом докази підтверджують свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками відносно сина [PERSON] , [INFO] , та ухилення від його виховання. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини та задоволення в зв`язку з цим позовних вимог в повному обсязі. З відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved