Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 06.02.2020 року вона звернулась до Вільногірського пункту № 1 прийому вантажів ТОВ «Ін-Тайм», що розташований по [ADDRESS] , з метою відправлення належного їй товару - спортивного ручного тренажеру, вартістю 7000,00 грн., який відповідач повинен був доставити покупцю, що знаходився у с. Надеждівка, Криворізького р-ну Дніпропетровської області до 11.02.2020 р., а сплачені покупцем грошові кошти у сумі 7000,00 грн., перерахувати на її рахунок, тобто між нею та відповідачем фактично було укладено публічний договір про надання послуги з перевезення вантажу за плату. Отримувач вантажу, якому пересилався нею товар, зазначений вище тренажер отримав за вказаною ним адресою та в день отримання вантажу, через відділення відповідача з видачі вантажу, перерахував їй кошти в розмірі 7000,00 грн. Однак, з невідомих їй причин, відповідач, по цей час сплачені отримувачем кошти за отриманий від неї товар, на її рахунок не перерахував та в інший спосіб вартість належного їй майна не компенсував, внаслідок чого, вона змушена була звертись із письмовою заявою на ім`я керівника товариства відповідача Грачова С.В. та оскільки її заяву від 20.02.2020 р. відповідач не тільки не задовольнив, а навіть і не розглядав, вона 29.02.2020 р, подала письмову заяву до Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області з метою вжиття заходів щодо незаконного заволодіння відповідачем належними їй грошовими коштами у сумі 7000,00 грн. Вважає, що дії відповідача, носять явний характер нечесної підприємницької практики та в порядку захисту її прав споживача просить стягнути з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм» на її користь належні їй кошти у сумі 7000,00 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судовому засіданні позивачка, пояснила, що 06.02.2020 року здала товар до Вільногірського пункту № 1 прийому вантажів ТОВ «Ін-Тайм», 11.02.2020 вони повинні були доставити цей товар покупцю. Вона отримала SMS - повідомлення від ТОВ «Ін-Тайм», що товар доставлено і отримано покупцем, а їй слід очікувати кошти. Від покупця [PERSON] також отримала SMS про доставку йому товару. Гроші у розмірі 7000,00 грн. вона повинна була отримати в касі пункту № 1 ТОВ «Ін-Тайм» готівкою на руки наступного дня після отримання вантажу, але працівники відділення їй повідомили, що є труднощі з отриманням коштів та порадили написати заяву про перерахування цих коштів на рахунок. 20.02.2020 вона написала таку заяву, але гроші до цього часу не отримала ані готівкою, ані на картковий рахунок. Продаж здійснювала через сайт ОЛХ, покупець зацікавився, погодився купити, потім повідомив телефоном їй свої дані (своє прізвище, адресу доставки) та на цю адресу вона вислала товар. З лютого 2020 року відділення ТОВ «Ін-Тайм» у м. Вільногірськ не працює. Відповідач ТОВ «Ін-Тайм» про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 26,36,41), в судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 06.02.2020 року позивачка [PERSON] , шляхом підписання декларації про прийняття вантажу, підтвердила факт укладання публічного договору з ТОВ «Ін-Тайм», за умовами якого остання надала ТОВ «Ін-Тайм» тренажер ручний оголошеною вартістю 7000,00 грн., для доставки з м.Вільногірськ Дніпропетровської області покупцю [PERSON] в с.Надеждівка Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується копією декларації про прийняття вантажу № 3007361270 від 06.02.2020 року. (а.с. 5) Відповідно до копії декларації № 3007361270 сторонами було також обумовлено надання ТОВ «Ін-Тайм» додаткової послуги «Післяплати» в сумі 7000,00 грн., відповідно до якої відповідач взяв на себе обов`язок передати вантаж після його оплати в розмірі 7000,00грн., а гроші перерахувати відправнику у вигляді видачі готівкових коштів у відділенні відвантаження Бульвар Миру, 8-а в м.Вільногірськ Дніпропетровської області. Орієнтовна дата прибуття вантажу - 11.02.2020 року. (а.с.5) 20.02.2020 року [PERSON] звернулася до ТОВ «Ін-Тайм» із заявою на перерахування післяплати на розрахунковий/картковий рахунок, в якій просила повернути заборгованість в розмірі 7000,00 грн. за декларацією № 3007361270 від 06.02.2020 року на її розрахунковий рахунок, що підтверджено копією цієї заяви (а.с. 6) Факт видачі та отримання вантажу покупцем і отримання відповідачем ТОВ «Ін-Тайм» коштів за доставлений вантаж, підтверджується скрин-копіями SMS - повідомлень від ТОВ «Ін-Тайм» надісланих на номер телефону [NUMBER] позивачки [PERSON] , зокрема, згідно SMS - повідомлення від 08.02.2020 року позивачці повідомлено про те, що вантаж за № 3007361270 отриманий та слід очікувати SMS про доступність отримання післяплати, а згідно SMS - повідомлення від 23.02.2020 року, відповідач повідомив, що у зв`язку зі збоєм програмного забезпечення, виплату післяплати буде розпочато з 24.02.20р., грошові кошти будуть зараховані на банківську карту/рахунок клієнта. (а.с. 52) Відповідно до ч. 1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Згідно декларацій укладених між [PERSON] та ТОВ «Ін-Тайм» послуга «Післяплата» відноситься до виду «додаткові сервіси та послуги». Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено ЦК України, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.10 ч.1 п.1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 06.02.2020 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір про надання послуг з перевезення вантажу, згідно з яким відповідач прийняв на себе обов`язки щодо перевезення та доставки вантажу (тренажера ручного), який належав позивачці з оголошеною цінністю 7000,00 грн. за умовою «післяплати», тобто відповідач взяв на себе обов`язок передати вантаж отримувачу вантажу після оплати його вартості в розмірі 7000,00грн., а грошові кошти перерахувати відправнику [PERSON] шляхом видачі готівкових коштів у відділенні відвантаження, однак свої зобов`язання в повному обсязі не виконав, вантаж (тренажер ручний) за умовами договору був виданий відповідачем отримувачу вантажу у пункті розвантаження 08.02.2020 року, що підтверджується отриманим позивачкою 08.02.2020 року SMS - повідомленням, однак грошові кошти «післяплату» у розмірі 7000,00 грн., відповідач позивачці не сплатив, чим істотно порушив умови договору. Доказів на спростування вищевказаних обставин та фактів відповідачем під час судового розгляду справи не надано, тому позов підлягає задоволенню, а оплата (післяплата) за товар за декларацією № 3007361270 від 06.02.2020 року в розмірі 7000,00 грн. - стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позовної заяви звільнена від сплати судового збору відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 526, 610, 909, 920 ЦПК України, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved