Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Миколаївської міської ради Словянського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Дана позовна заява мотивована тим, що 10.09.2014 року померла мати позивачів, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки загальною площею 8,7779 га, з них 4,0005 га (кадастровий номер 1424287900:01:000:0049 рілля) та 4,7774 га (кадастровий номер 1424287900:01:000:0153 рілля), розташованих на території Рай-Олександрівської сільської ради, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯБ №472654 від 10.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010816700401. У визначеному законом порядку позивачі звернулись до приватного нотаріуса Словянського районного нотаріального округу Донецької області з відповідними заявами про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про власності на вказану земельну ділянку нотаріус відмовив в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю. Просять суд визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частці на земельну ділянку кадастровий номер 1424287900:01:000:0049 загальною площею 4,0005 га та земельну ділянку кадастровий номер 1424287900:01:000:0214 загальною площею 4,7774 га. В судове засідання позивачі, [PERSON], [PERSON], та їх представник, [PERSON], не зявилися, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача, Миколаївської міської ради Словянського району Донецької області [PERSON], який діє на підставі довіреності №578/02-09-14-2 від 01.03.2017 року, в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення по справі просив ухвалити у відповідності до чинного законодавства. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступне. 10.09.2014 року у м. Миколаївка Словянського району Донецької області померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО № 932490, видане ВДРАЦС по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 24.11.2015 року. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки розміром 4,0005 га (кадастровий номер 1424287900:01:000:0049 рілля) та 4,7774 га (кадастровий номер 1424287900:01:000:0153 рілля), розташовані на території Миколаївської міської ради, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯБ №472654 від 10.12.2008 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010816700401. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з свідоцтвами про народження серії І-НО № 616682 від 24.03.2015 року та серії І-НО №693773 від 11.12.2015 року, [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.11.2015 року, [PERSON] 09.12.1978 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Згідно з Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-НО №203256 від 24.01.2000 року, 28.04.1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 08.09.2000 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-НО №101340 від 08.09.2000 року. Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 22.12.2015 року, [PERSON] 19.11.1983 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дочками спадкодавця [PERSON] та, відповідно, спадкоємцями першої черги за законом, що врегульовано нормами ст. 1261 ЦК України. Спадкова справа до майна померлої 10.09.2014 року [PERSON] заведена приватним нотаріусом Словянського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39680993 від 20.02.2015 року. Як видно з дослідженої в судовому засіданні зазначеної спадкової справи, 20.02.2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інших спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, немає. У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки розміром 4,0005 га (кадастровий номер 1424287900:01:000:0049) та 4,7774 га (кадастровий номер 1424287900:01:000:0153) відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2016 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцями [PERSON] не надано нотаріусу відомості та документи, необхідні для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на дані земельні ділянки за позивачами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №472654, виданого на підставі розпорядження голови Словянської райдержадміністрації від 01.12.2005 року №593, земельна ділянка площею 8,7779 га, що розташована на території Рай-Олександрівської сільської ради та складається з земельних ділянок розміром 4,0005 га (кадастровий номер 1424287900:01:000:0049) та 4,7774 га (кадастровий номер 1424287900:01:000:0153), та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402021262016 від 17.06.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером 1424287900:01:000:0049 площею 4,0005 га належить [PERSON] на підставі державного акту ЯБ 472664, зареєстрованого за №010816700401 від 10.12.2008 року. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402221982016 від 01.11.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером 1424287900:01:000:0214 площею 4,7774 га належить [PERSON] на підставі державного акту ЯБ 472664, зареєстрованого за №010816700401 від 10.12.2008 року. Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Словянському районі Донецької області від 01.11.2016 року земельній ділянці площею 4,7774 га, яка розташована на території Рай-Олександрівської сільської ради Словянського району Донецької області та належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю ЯБ 472664 зареєстрованого за №010816700401 від 10.12.2008 року, при реєстрації було присвоєно кадастровий номер 1424287900:01:000:0214, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру. Кадастровий номер 1424287900:01:000:0153, який указаний в державному акті на право власності на землю ЯБ 472664, присвоєний іншій земельній ділянці. Судом встановлено, що під час проведення антитерористичної операції в м. Миколаївка оригінал державного акту ЯБ 472664, зареєстрованого за №010816700401 від 10.12.2008 року, було втрачено, суду надано лише його ксерокопію. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність\~\~фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки дублікати документів, що мають силу оригіналу, надаються лише їх власникам, на теперішній час отримати дублікат вищевказаного державного акту є неможливим. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування»від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами й доповненнями якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями земельної ділянки з кадастровим номером 1424287900:01:000:0049 та земельної ділянки з кадастровим номером 1424287900:01:000:0153 після померлої [PERSON] Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказані земельні ділянки в судовому порядку, у позивача немає. За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з її смертю, тому позивачі у справі не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачами права власності на земельні ділянки, що створене на законних підставах, оскільки зробити це у якийсь інший спосіб є неможливим, тому права позивачів є порушеними і підлягають захисту. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved