Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Адвокат Загоруйко Г.А. в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., Корабельний відділ державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 10748, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 355573,64 доларів США. Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки не відповідає вимогам ЗУ "Про нотаріат", нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості та не враховано строк позовної давності. Позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10748, вчинений 12.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 355573,64 доларів США. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 23.06.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання у справі. 26.07.2018 року представником відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» подано відзив на позовну заяву (а.с. 25-27). Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 17.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Згідно розпорядження керівника апарату суду від 12.09.2019 №01-09/610/19, суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із закінченням строку дії повноважень. 12.02.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинській В.Е., повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е. від 14.02.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно розпорядження керівника апарату суду від 25.04.2019 року №01-09/1352/19, суддя Дорошинська В.Е., не може продовжувати розгляд справи. 25.04.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М., повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М., від 13.05.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі. Ухвалою від 16.12.2019 року у справі замінено сторону позивача правонаступником Акціонерним товариством «Альфа-Банк». Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача на електронну адресу суду надав заяву в якій просив справу розглядати без їх участі, за наявними у справі матеріалами. Під час розгляду справи представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість, надав пояснення антологічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву. Треті особи в судове засідання не з`явилися, належно повідомлялися про час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2009 року задоволено позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 12.2.6-26 від 02.04.2008 року та Договору поруки № 02-23-12.2.6-26-665 у розмірі 1438635,25 грн. (а.с. 8-10). 12.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 10748, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Публічного Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 12.2.6-26 від 02.04.2008 року у розмірі 355573,64 доларів США, за період з 01.09.2014 року по 07.03.2017 року, яка складається з: - заборгованість за кредитом 164999,38 доларів США; - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 190574,26 доларів США. Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 з послідуючими змінами затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Наведеним Переліком такими документами визнано кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями та передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису. Зокрема, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису досліджене Верховним Судом України, яким, зокрема, у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887 цс17 викладено висновок, за яким суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості та її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, згідно Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З поданих суду доказів вбачається про наявність спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 12.2.6-26 від 02.04.2008 року та спливу строку позовної давності. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З врахуванням того, що сума заборгованості за кредитним договором, на яку видано виконавчий напис не є безспірною, щодо її стягнення існує спір, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 04,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved