Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб від 28\~липня 2001 року та стягнути аліменти на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~28 липня 2001 року між сторонами по справі було укладено шлюб, про що Чонгарською сільською радою Генічеського району Херсонській області зроблено актовий запис № 9. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] Нікіту Андрійовича, [INFO]. Оскільки, спільне проживання не склалося, сторони разом не проживають з 2008 року, відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається, просить шлюб розірвати та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки та свою правову позицію стосовно заявленого позову не повідомив. Тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 липня 2001 року, про що Чонгарською сільською радою Генічеського району Херсонській області зроблено актовий запис № 9 та видано свідоцтво про одруження серії І-КГ № 051701. У звязку з одруженням [PERSON] змінила прізвище на «Нескаромних». Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину [PERSON] Нікіту Андрійовича, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ № 008608, виданим Чонгарською сільською радою Генічеського району Херсонської області. Батьком дитини записаний [PERSON]. Спільне життя між сторонами не склалось, з 2008 року вони припинили спільне проживання, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сім'ї не проявили. Строк для примирення нічого не змінить. На даний час дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, та в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання своєї дитини, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності із\~ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства, у звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на ті обставини, що дитина проживає разом з матірю, а таким чином знаходиться на її утриманні, то відповідач як батько дитини, що проживає окремо від сімї\~ зобовязаний також нести відповідні витрати щодо утримання своєї дитини у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, у добровільному порядку батько дитині не надає допомогу, тому враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої вона перебуває, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині, та те, що останній є працездатною особою, інших утриманців не має, жодних доказів, які б унеможливлювали сплату ним аліментів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] Нікіти Андрійовича, [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу сплачено судовий збір у сумі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по справі у сумі 640 грн. Згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі п.1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Outcome: approved