Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства, а саме, що [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], [INFO], та внесення змін до актового запису про народження. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] з серпня 2015 р. перебували в фактичних шлюбних відносинах, проживали разом та вели спільне господарство. В травні 2017 року заявник завагітніла. [INFO]. [PERSON] помер, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень після ДТП. [INFO]. [PERSON] народила сина [PERSON]. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини були записані на підставі ст. 135 СК України. Враховуючи, що батьком [PERSON] є померлий [PERSON] заявник бажає, щоб саме його дані були записані в свідоцтві про народження сина, що потребує встановлення факту батьківства між дитиною та батьком. 04.05.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, посилаючись на викладене в ній та на висновок генотипоскопічного дослідження. Представники заінтересованих осіб - Деснянського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, Органу опіки та піклування Деснянської РДА в м. Києві в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Свідок [PERSON], яка є матір'ю померлого [PERSON], в судовому засіданні підтвердила факт шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON], ведення ними спільного господарства. Зазначила, що її син [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], проте помер до народження сина, у зв'язку з чим була відсутня можливість записати його як батька в свідоцтві про народження дитини. Вважає малолітнього [PERSON] своїм рідним онуком. Свідок [PERSON], який є батьком заявника, в судовому засіданні підтвердив факт шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON], ведення ними спільного господарства. Зазначив, що його донька та померлий [PERSON] не встигли зареєструвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO]. народився [PERSON], у відповідності до свідоцтва про народження якого батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до довідки виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 29.08.2017 р. [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] Разом з нею проживав та вів спільне господарство її чоловік [PERSON], по день його смерті. [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Враховуючи зазначене, факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю, введення ними спільного господарства та перебування в фактичних шлюбних відносинах, суд вважає встановленими на підставі вказаної вище довідки та показів свідків [PERSON] та [PERSON] У відповідності до Висновку генотипоскопічного дослідження від 05.07.2018 р. №18255, проведеного на підставі зразків букального епітелію [PERSON], яка є матір»ю померлого [PERSON], та дитини [PERSON], імовірність біологічної патрилінійної спорідненості (на рівні бабуся-онук) донора зразка [PERSON] відносно [PERSON], в рамках проведеного дослідження, не виключається та складає 98, 1 %. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 125 СК України передбачено, що у випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до положень ст. ст. 128, 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Системний аналіз положень Сімейного Кодексу, зокрема ст.ст.3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз'ясненнями, викладеними в п.п. 3, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, встановлення факту батьківства за рішенням суду має ґрунтуватись на підставі фактичних даних, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи, що відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України має встановлюватись на підставі належних та допустимих доказів, поданих суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи висновок генотипоскопічного дослідження, який підтвердив факт біологічного споріднення між [PERSON], яка є матір»ю померлого [PERSON], та [PERSON], оцінюючи пояснення свідків, судом достовірно встановлено, що [PERSON], який помер [INFO]. є батьком малолітнього [PERSON], у зв'язку з чим вимоги заяви підлягають до задоволення.

Outcome: approved