Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем одружилися 22 серпня 2008 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 704. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою. Сторони втратили взаєморозуміння та повагу через те, що мають різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного господарства. Світогляд та культурні цінності позивачки та відповідача теж не співпадають, у них різне коло спілкування, різні життєві інтереси. Спільне проживання сторони припинили у травні 2010 року за ініціативою відповідача. Внаслідок цього сторони відчужилися один від одного, втратили взаємний інтерес, що призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сім`ю не дали результату. Протягом 9 років сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Подальше збереження сім`ї з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з чим позивачка просить шлюб розірвати; неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати біля неї; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Сторони в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. В заяві позивачка зазначила, що позов підтримує повністю, просить задовольнити; відповідач - позовні вимоги визнає в повному обсязі, збереження сім`ї вважає неможливим та не заперечує щодо розірвання шлюбу та залишення неповнолітнього сина [PERSON] проживати з мамою [PERSON] . Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 704, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] , актовий запис № 904 від 27 березня 2009 року, що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Позивачка [PERSON] , 1980 р.н. та її син [PERSON] , 2009 р.н. проживають в м. Городенка, що стверджується копією довідки № 967, виданою 21.05.2019 виконавчим комітетом Городенківської міської ради. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги згоду батьків, вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього сина сторін [PERSON] з матір`ю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved