Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулася заявниця із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] року у м. Горлівка Донецької області померла її мати - [PERSON], про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть, що видане в ДНР та яке на території України не створює жодних правових наслідків, тому просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], яка народилася у с. Мартинци, Ровенського району Білгородської області, громадянка України, померла [INFO] року у Центрально - Міському районі міста Горлівка Донецької області. У судове засідання заявник та його представник [PERSON] не з'явилися, однак до суду надали заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, заявлені вимоги просили задовольнити. Зацікавлена особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню. Так у ході судового розгляду було встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У лікарському свідоцтві про смерть [NUMBER] від [INFO] року зазначено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у стаціонарі Центрально - Міської лікарні №1 м. Горлівки, причина смерті: інфаркт головного мозку (а.с.5). З рішення начальника ритуальної служби вбачається, що [PERSON] дозволено поховати у родинну огорожу до раніше похованого [PERSON] на Центральному кладовищі №2 м. Горлівки, ділянка №11, дата поховання 02.05.2016 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Надати таке лікарське свідоцтво у заявниці немає можливості, оскільки її чоловік помер на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарське свідоцтво про його смерть видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року №545. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ),виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто лікарське свідоцтво про смерть, видане на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved