overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

В січні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 209. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до суперечок, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, дитина залишиться проживати разом з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, в тому числі через оголошення в газеті "Южная правда", заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції, актовий запис № 73. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

В січні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року шлюб між ними розірвано. Від даних відносин мають дитину: доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO]. (а.с.3) Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою квартальним комітетом 04 січня 2017 року. (а.с.4) Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі, передбаченому Законом України "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 серпня 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №6667/1140DCLRKPT. 21 липня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу №20150721-Г, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк». На виконання умов договору факторингу відповідачу направлене повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК»Європейська агенція з повернення боргів» та повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Оскільки з моменту повідомлення відповідач не здійснив жодного платежу та має непогашену заборгованість в сумі 19565,69 грн. просив стягнути з нього вказану заборгованість та понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 серпня 2014 між відповідачем [PERSON] та ПАТ "Платинум Банк" укладений кредитний договір №6667/1140DCLRKPT, відповідно до якого банк надав йому кредит, що підтверджується копіями заяви (анкети) позичальника (а.с.7), копією кредитного договору та додатком до нього (а.с.8,9), копією статуту ПАТ «Платинум Банк» (а.с.27-28). Відповідно до договору факторингу №20150721-Г від 21 липня 2015 року (а.с.18-20) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги від [PERSON] заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копією договору (а.с.18-20), копією статуту ТОВ «ФК»Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.21-23). З витягу з Додатку №1 до договору факторингу №20150721-Г від 21 липня 2015 (реєстру заборгованостей) (а.с.16) вбачається, що факторові відступлено право вимоги заборгованості в сумі 19565,69 грн., з яких - 16815,84 грн. заборгованість за основою сумою боргу, 956,00 грн. - заборгованість по процентам та комісії, 1793,85 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборговану суму по кредитному договору у розмірі 19565 грн.69 коп. та відповідно до ст.88 ЦПК України понесені судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №2007088334 відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений договір факторингу №22/12/14/1-1 за яким банк передав, а фактор прийняв право вимоги до позичальника, що випливають з умов кредитного договору. 05 січня 2015 року фактор направив на адресу позичальника повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні та, у зв'язку з невиконанням позичальником умов договору щодо повернення суми отриманого кредиту, здійснив вимогу дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором. Оскільки вказана вимога позичальником не виконана, то станом на 24 листопада 2016 року у позичальника існує заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №2007088334 від 06 грудня 2013 року у розмірі 59272,83 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 грудня 2013 між відповідачем [PERSON] та ПАТ "ОТП Банк" укладений кредитний договір №2007088334 відповідно до якого банк надав йому кредит, що підтверджується копіями договору, графіку платежів (а.с.7-11), заяви на видачу готівки №2 (а.с.15). З довідки розрахунку заборгованості (а.с.17) вбачається, що станом на 24 листопада 2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором №2007088334 від 06 грудня 2013 року в сумі 59272,83 грн., з яких 46809,37 грн. залишок заборгованості за кредитом, 6636,02 грн. відсотки за користування кредитом, 5827,44 грн. - комісія. 22 грудня 2014 року за договором факторингу №22/12/14/1-1 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги від [PERSON] заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копією договору факторингу (а.с.18-21), статутом ПАТ «ОТП банк» (а.с.23). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборговану суму по кредитному договору у розмірі 59272 грн.83 коп. та відповідно до ст.88 ЦПК України понесені судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка займає та використовує житлове приміщення у будинку [ADDRESS] Між КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» та [PERSON] склалися договірні відносини на підставі яких на її ім'я відкритий особовий рахунок [NUMBER] для оплати коштів за надані послуги по водопостачанню. Разом з тим між КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» та [PERSON] 01 липня 2015 року укладений договір №67 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Оскільки відповідачка не проводила оплату за надані послуги, то за період з 01 вересня 2007 року по 01 жовтня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 1843,71 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість за послуги по водопостачанню в сумі 1843, 71 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 1523,11 грн., та 3% річних у розмірі 80,63 грн., всього 3447,45 грн. та понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на ім'я відповідачки відкритий особовий рахунок [NUMBER] для оплати коштів за надані послуги по водопостачанню, а 01 липня 2015 року між КП КОР "Бородянкатепловодопостачання" та відповідачкою укладений договір №67 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] підтверджується копією договору (а.с.11-13). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-9) станом на 01 жовтня 2016 року відповідачка має заборгованість за водопостачання в сумі 1843,71 грн., втрати від інфляційних процесів - 1523,11 грн., 3% річних - 80,63 грн., всього 3447,45 грн. Відповідно до ст.ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, але оскільки відповідачка в добровільному порядку заборгованість за комунальні послуги не сплачує суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з неї зазначену суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка займає та використовує житлове приміщення у будинку №69 по вулиці Паркова, 2 в смт. Бородянка Київської області та відповідно до укладеного 31 жовтня 2011 року договору №1362 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення зобов'язана оплачувати надані послуги на особовий рахунок №2526 у строки встановлені договором або законом. КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» надало відповідачці розстрочку у погашенні заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання теплової енергії. Оскільки відповідачка не проводила оплату за надані послуги, то станом на 01 вересня 2015 року має заборгованість в сумі 9859,12 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість за теплову енергію в сумі 9859,12 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 5993,07 грн., та 3% річних у розмірі 242,21 грн., всього 16094,40 грн. та понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31 жовтня 2011 року між КП КОР "Бородянкатепловодопостачання" та відповідачкою укладений договір №1362 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією договору (а.с.12-13). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-8) станом на 01 вересня 2015 року відповідачка має заборгованість в сумі 9859,12 грн., втрати від інфляційних процесів - 5993,07 грн., 3% річних - 242,21 грн., всього 16094,40 грн. Відповідно до ст.ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, але оскільки відповідачка в добровільному порядку заборгованість за комунальні послуги не сплачує суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з неї зазначену суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 06 червня 2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2100,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка умови договору не виконала і станом на 31 грудня 2016 року має заборгованість в сумі 28659,04 гривень. Тому просив її стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 червня 2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-34), нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.39). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-7) станом на 31 грудня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 28659,04 грн. в тому числі: 2004,21 грн. - заборгованість за кредитом; 21524,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3289,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1340,91 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 18 січня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 30 листопада 2016 року має заборгованість в сумі 21277,31 гривень. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21277,31 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 січня 2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви позичальника, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-34), нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.39). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-7) станом на 30 листопада 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 21277,31 грн. в тому числі: 1230,30 грн. заборгованість за кредитом; 15357,61 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 989,40 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 25 квітня 2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 30 листопада 2016 року має заборгованість в сумі 12305,69 гривень. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12305,69 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 квітня 2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви позичальника, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг (а.с.7-33), копією нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.37). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6) станом на 30 листопада 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 12305,69 грн. в тому числі: 1939,00 грн. заборгованість за кредитом; 9304,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 562,18 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved