Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, третя особа - [PERSON], зустрічним позовом [PERSON] у власних інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, виділ частки будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа - [PERSON], та позовом третьої особи [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частку гаража, третя особа - [PERSON], Святошинським районним судом м. Києва 26.06.2007 року було постановлено ухвалу, якою на забезпечення позову було накладено арешт на будинок [ADDRESS]. На виконання вказаної ухвали суду державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві Дацько Я.О. 09.07.2007р. виніс постанову про арешт майна та заборону його відчуження. Відомості про обтяження з посиланням на ухвалу суду і на постанову державного виконавця були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на що вказує відповідний витяг з реєстру. В наступному провадження у вказаній справі було закрите, у зв'язку із затвердженням мирової угоди, і були скасовані заходи забезпечення позову, про що судом 09.10.2007 року були винесені відповідні ухвали. Проте, ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову залишилась без виконання, на що вказує наявність обтяжень в реєстрі. Між тим, [PERSON] [INFO] помер (див. свідоцтво про смерть). Спадщину, що залишилась після [PERSON], як це вбачається з матеріалів спадкової справи, прийняла його дочка [PERSON], в тому числі і 3/25 частки будинку [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що наявність обтяжень перешкоджає видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, [PERSON] в грудні 2015р. звернулась до ВДВС Святошинського РУЮ в м.Києві із заявою про зняття арешту, накладеного на будинок [ADDRESS], але отримала відмову мотивовану тим, що виконавче провадження в межах якого накладено арешт, знищене. Не погодившись з таким рішенням, [PERSON] в січні 2016 року заявила позов про зняття арешту. Позивач подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову від відповідача не надходило. Реєстраційна служба головного управління юстиції у м. Києві свого представника в суд не направила. Оскільки, у справі достатньо даних про права і взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на наведені вище докази, суд приходить до висновку, що обтяження на будинок [ADDRESS], на час розгляду справи, не мають під собою законних підстав, а тому права позивача на це майно є порушеними. Оскільки, позивач не є стороною в цивільній справі, в межах якої застосовувались заходи забезпечення позову, то суд погоджується, що зняти відповідні обтяження на майно можливо лише в судовому порядку. Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним та при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист. Згідно зі статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що на відновлення прав позивача необхідно зняти арешт, що накладений на будинок [ADDRESS]. Отже, позов підлягає задоволенню. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved