Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт смерті свого двоюрідного дідуся - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Донецьк Донецької області, на тимчасово окупованій території України у м. Харцизьк Донецької області, зазначивши дату смерті: [INFO] , місце смерті: Україна, Донецька обл., м. Харцизьк, причину смерті: атеросклеротичний коронарокардіосклероз. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] у м. Харцизьк Донецької області помер її двоюрідний дідусь [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №2419 від 01.10.2021 та довідкою про причину смерті №2419 від 01.10.2021 року. Оскільки вказані документи видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території, вона позбавлена можливості зареєструвати факт смерті двоюрідного дідуся в органах державної реєстрації актів цивільного стану та реалізувати своє право на спадкування після смерті останнього, тому змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що померлий [PERSON] доводився двоюрідним дідусем заявнику [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.10.1992 року; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.05.1971 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.1992;свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.05.1947 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.02.1971; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.05.1991; рішенням Мар`їнського районного суду від 20.04.2005 у справі №2-741. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був зареєстрований у с. Олександрівка Донецької області та помер [INFO] , що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть №2419 від 01.10.2021 та довідкою про причину смерті №2419 від 01.10.2021 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події Враховуючи, що медичне свідоцтво про смерть №2419 від 01.10.2021 та довідка про причину смерті №2419 від 01.10.2021 року, видані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків, а від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення для заявника права на отримання спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Донецьк Донецької області, на тимчасово окупованій території України у м. Харцизьк Донецької області, зазначивши дату смерті: [INFO] , місце смерті: Україна, Донецька обл., м. Харцизьк, причину смерті: атеросклеротичний коронарокардіосклероз.

Outcome: approved