Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Словянської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Дана позовна заява мотивована тим, що 05.07.2009 року померла мати позивача, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки за №14 по вул. Горького м. Словянська та 6/100 часток житлового будинку та земельної ділянки №13 по вул. Літературній ([PERSON]) м. Словянська. Вона та її рідна сестра, [PERSON], які є спадкоємцями першої черги, у визначений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. 30.04.2010 року позивачеві державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 6/100 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд №13 по вул. Літературній ([PERSON]) в м. Словянську. 07.05.2010 року державним нотаріусом посвідчено договір про розподіл спадкового майна після померлої [PERSON] між нею та її сестрою, [PERSON], згідно з яким до неї переходить у власність 6/100 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд №13 по вул. Літературній ([PERSON]) в м. Словянську. 20.05.2013 року державний нотаріус постановою відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0520 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд №13 по вул. Літературній ([PERSON]) в м. Словянську, мотивуючи відмову відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про зареєстровані права і документи та відсутність обмежень на земельну ділянку та з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДН №174481 від 25.10.2000 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0544 га. Після її смерті було складено технічну документацію з землеустрою щодо встановлення меж вищевказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості), згідно з відомостями про обчислення площа якої становить 0,0520 га. Тобто, в державному акті було допущено механічну помилку при підрахунку площі. Просить суд визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0520 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель №13 по вул. Літературній ([PERSON]) в м. Словянську та зобовязати відділ Держкомзему України в м. Словянську зареєструвати в реєстрі власників на земельні ділянки право власності на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач, Словянська міська рада, в судове засідання надала заяву про розгляд справи без участі свого представника, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа, [PERSON], в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступне. 05.07.2009 року у м. Словянську Донецької області померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО № 386944, видане ВДРАЦС по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області від 06.07.2009 року. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок та земельна ділянка за №14 по вул. Горького м. Словянська та 6/100 часток житлового будинку та земельна ділянка №13 по вул. Літературній ([PERSON]) м. Словянська. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з свідоцтвом про народження серії V-УР № 1009387 від 22.02.1963 року, [PERSON] є матірю [PERSON]. 17.05.1984 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-НО №333182 від 17.05.1984 року. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом, що врегульовано нормами ст. 1261 ЦК України. Окрім неї, спадкоємцем першої черги після [PERSON] є її сестра, [PERSON] Спадкова справа до майна померлої 05.07.2009 року [PERSON] заведена державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №47300285 від 03.04.2017 року. Як видно з дослідженої в судовому засіданні зазначеної спадкової справи, 22.12.2009 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інших спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, немає. 07.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про розподіл спадкового майна, згідно з яким у власність [PERSON] переходять житловий будинок №14 по вул. Горького в м. Словянську та земельна ділянка, розташована по вул. Горького, 14, в м. Словянську, розміром 0,0752 га, передана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель; у власність [PERSON] переходить 6/100 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будов і споруд №13 по вул. Д.Бєдного в м. Словянську. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану по вул. Д.Бєдного, 13, в м. Словянську, відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.05.2013 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем [PERSON] не надано нотаріусу витягів з Державного земельного кадастру про зареєстровані права і документи та відсутність обмежень на земельну ділянку та з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на дану земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з державним актом про право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №174481, виданого на підставі рішення виконкому Словянської міської ради від 19.07.2000 року №307/2, земельна ділянка площею 0,0544 га, що розташована на території Словянської міської ради та призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, належить [PERSON] Відповідно до пояснювальної записки з технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Літературній, 13 в м. Словянську встановлено, що після обробки даних виявлено допущення в державному акті механічної помилки при підрахунку площі (по даним державного акту площа ділянки 0,0544 га) фактична площа обчислена по координатах точок повороту складає 0,0520 га. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402309262016 від 13.12.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером 1414100000:01:019:1342 площею 0.0520 га належить [PERSON] на підставі державного акту ІІІ-ДН №174481 від 25.10.2000 року. Судом встановлено, що внаслідок механічної помилки була допущена описка у державному акті на право приватної власності на землю, яка на теперішній час позбавляє позивача можливості належним чином оформити своє право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність\~\~фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки дублікати документів, що мають силу оригіналу, надаються лише їх власникам, на теперішній час отримати дублікат вищевказаного державного акту є неможливим. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування»від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами й доповненнями якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,0520 га в м. Словянську по вул. Літературній, 13, після померлої [PERSON] Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved