Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] у січні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2011 року проживали разом з відповідачем [PERSON] однією сім'єю. З 27 січня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у сторін [INFO] народився син - [PERSON], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила стягти з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 600 грн, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття а також витрати в розмірі 1000 грн, понесені нею на отримання правової допомоги та підготовку документів для подачі до суду. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу відповідача, вказану у позовній заяві, було направлено виклики до суду, проте листи повернулися у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 2011 року проживали разом однією сім'єю та знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 9 (а.с.6). За час спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 12.07.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с.7). Малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча зобов'язаний Відповідно ст.ст. 180-182, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. При визначені розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який офіційно не працює, не має стабільного доходу, інших утриманців не має. Суд враховує також розмір доходів позивача, яка отримує допомогу при народженні дитини до досягнення нею 6 - річного віку в розмірі 1 607,25 грн. Малолітній [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в Пирятинському ЦПМ, як довго та частохворіюча дитина (а.с.9). Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, що у 2016 році складає 551,20 грн. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином, заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн, яка полягала у проведенні попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин, вивченні та правовому аналізі матеріалів справи, підготовці та складанні адвокатом позовної заяви, на думку суду, є документально підтверджений матеріалами справи, проте не є обґрунтованим в достатній мірі. З урахуванням поширеного типу заяв подібного змісту у судовій практиці, заявлений позивачем розмір витрат підлягає частковому стягненню з відповідача у розмірі 500 грн. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved