Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом ,посилаючись при цьому на те, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 08.08.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З огляду на свій вік дитина потребує значних матеріальних витрат на навчання,оздоровлення та свій розвиток.Відповідач працює, має власні джерела доходів,а отже може надавати допомогу на утримання дитини. Ухвалою Березанського міського суду від 30.10.2017 року відкрито провадження по справі та призначено с удови й розгляд 09годину 00 хвилин 21 листопада 2017 року. 21.11.2017 року оголошено перерву для повторного виклику відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання позов визнав та пояснив суду ,що він не відмовляється від участі в утриманні та виховані дитини. Суд вважає позов обґрунтованим і таким , що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2008 року. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 08.08.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають дитину:сина [PERSON], 09листопада 2008року народження. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (даліКонвенція), яку було ратифіковано [PERSON] України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, щозаймаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниціз обов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або увідповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 3 ст.181 Сімейного кодексу України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері ,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду , змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо розміру аліментів,то суд беручи до уваги матеріальний стан як відповідача , так і позивача та враховуючи ту обставину,що відповідач є приватним підприємцем,від іншого шлюбу має дитину ЛогвінДар»ю Сергіївну,що за законом обовязок утримання неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, тому суд приходить до висновку про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу).

Outcome: approved