Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач вказує, що 15 листопада 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. У 2016 році шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не допомагає їй матеріально. 28 березня 2018 року рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. [PERSON] не працює, але має сторонні заробітки, отримує дохід та може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. У період з 26 вересня 2018 року по 29 вересня 2018 року, нею були понесені додаткові витрати на лікування доньки [PERSON] на загальну суму 1017,80 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1944 грн щомісячно з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача суму фактичних витрат у розмірі 1017,80 грн, які були понесені нею на лікування дитини, та додаткові витрати в сумі 4000 грн. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій зазначила про розгляд справи без її участі. Окрім того, у заяві просить задовольнити частково її позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1944 грн та фактичні витрати, понесені нею на лікування дитини, в сумі 1017,80 грн. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 23.11.2018 та 12.12.2018 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають до задоволення, з таких підстав. Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 березня 2018 року, яке набрало законної сили 03 травня 2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15.11.2005 у відділі РАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 260, розірвано. Судом встановлено, що від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. У довідці виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 5583 від 01.10.2018 зазначено, що позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом з донькою [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітньої [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні аліментного платежу у твердій грошовій сумі суд враховує матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Підстави, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем, відсутні, тому суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини у добровільному порядку, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 944 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири) грн, підлягають до задоволення. Разом з тим, суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати її майнові права. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1944 грн судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Згідно епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2290 значиться анамнез захворювання у [PERSON], [INFO], а саме з 2009 року спостерігається ревматологом з діагнозом: повна блокада ПНПГ, у зв'язку з чим неодноразово лікувалася в ПОДКЛ амбулаторно та стаціонарно. На теперішній час дитина направлена на планове лікування та Холтер ЕКГ моніторинг. Відповідно до довідки лікарсько-консультативної комісії ЦПМСД від 28.09.2018, [PERSON] має ряд захворювань та перебуває на «Д» обліку. Однією з вимог позивача є стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, понесених нею на придбання ліків та засобу для корекції вад зору. На підтвердження зазначених вимог позивач надала до суду: рецепт на окуляри від 26.09.2018 та товарний чек про заміну лінз та окуляри на суму 225 грн; копії товарних чеків ТОВ «Придніпровська фармацевтична компанія» Аптека № 13 на загальну суму 686,8 грн; рахунок ТОВ «Медична лабораторія» від 26.09.2018 на суму 106 грн. Тобто додаткові витрати становлять в загальному розмірі 1017,8 грн. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням належності та допустимості,

Outcome: approved