Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ "Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР з 29.01.2020. З дитинства страждає на тяжку розумову відсталість з порушеннями поведінки, агресивними тенденціями. Перебуває на диспансерно-динамічному спостереженні у лікаря психіатра, має статус дитини-інваліда підгрупи А. Отримує державну соціальну допомогу. Не навчався. Мовні засоби не сформовані. Писати не вміє, себе не обслуговує. Мешкає разом з матір`ю, бабусею та дідусем. Не зважаючи на постійний прийом психотропних засобів, рекомендованих лікарем психіатром, протягом останнього року стійко утримуються значні порушення поведінки з агресивними тенденціями на адресу близьких та оточуючих. З 06.05.2019 по 27.05.2019 знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з діагнозом: «Важка розумова відсталість (різко виражена імбецильність) з порушеннями поведінки. Загальне недорозвинення мовлення 1 рівня». З вересня 2019 року психічний стан хворого знову суттєво погіршився. Посилились прояви психомоторного збудження, агресії, зламав деякі меблі, б`є скло, псує побутові речі, нападає на близьких, б`є, кусає. Напередодні госпіталізації побив 80 річну бабусю, розбив брову та покусав дідуся, жорстоко б`є та кусає матір. Був доставлений до приймального відділення спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги лікар [PERSON] , за рапортом поліції, у супроводі матері, у стані психомоторного збудження. Отримати згоду на госпіталізацію не вдалося, у зв`язку з чим був госпіталізований у примусовому порядку за заявою матері, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих. У відділені періодично проявляє збудження, від час годування намагався вдарити медичного працівника, чинить опір при організації харчування та наданні медичної допомоги. 30.01.2020 був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON] , страждає на тяжкий психічний розлад у формі тяжкої розумової відсталості з грубими порушеннями поведінки, агресивними тенденціями. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. . У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] , внаслідок свого психічного стану, не зміг бути присутнім в судовому засіданні та надати пояснення з приводу даної заяви. Законний представник (мати) неповнолітнього [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення даної заяви. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.01.2020 року, під час огляду [PERSON] , [INFO] , виявлено, що продуктивний контакт не становить. Мова відсутня. Мають місце окремі стереотипні вокалізації. Збуджений. Схопив матір за руки, став кусати та силоміць утримувати її. На спроби заспокоїти його не реагує, звернену мову не розуміє. Інтелектуально неспроможний. Безпорадний. Критичні функції грубо порушені. Комісія приходить до висновку, що [PERSON] , страждає на тяжкий психічний розлад у формі тяжкої розумової відсталості з грубими порушеннями поведінки, агресивними тенденціями. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з дитинства страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого являє небезпеку для себе та оточуючих, в зв`язку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved