Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду 2 січня 20202 року від [PERSON] вказано, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] . До складу спадкового майна [PERSON] увійшло таке майно: земельна ділянка площею 5,70 га, кадастровий номер 2323585500:06:001:0003. За життя, 14 грудня 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким належну ій земельну ділянку заповіла [PERSON] . Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] також є її дочка - [PERSON] . При зверненні нею до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва на спадщину, постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Внаслідок зазначеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка залишилися після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 13 лютого 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна зава від [PERSON] , відповідно до якої вона зазначає про своє право на отримання обов`язкової частки у спадщині. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є дочкою померлої [PERSON] , на час смерті якої [INFO] , вона була непрацездатною. При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на ј частини належної [PERSON] земельної ділянки, як обов`язкової частки у спадшини. 11 березня 2020 року від [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, в якій вона уточнила свої позовні вимоги з врахуванням зустрічного позову [PERSON] і просила визнати за нею право власності на ѕ частини земельної ділянки належної [PERSON] . Ухвалою суду від 28 січня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 19 березня 2020 року було прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву від [PERSON] і уточнену позовну заяву [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але надала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги повністю, викладені в уточненій позовній заяві та визнала зустрічний позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги [PERSON] , викладені в уточненій позовній заяві, а також просила суд задовольнити її зустрічну позовну заяву. Представник третьої особи Михайлівської держаної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення не надав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 квітня 2019 року, виданого Мелітопольським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 13 листопада 1991 року, він народився [INFO] , батьками зазначено [PERSON] і [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 20 жовтня 2011 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). Згідно зі свідоцтвом по народження серії [NUMBER] від 25 лютого 1988 року, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с. 9). 30 березня 2013 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , змінивши прізвище після укладення шлюбу на « [PERSON] », що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб (а.с. 10). Відповідно до копії держаного акту серії ІІІ - ЗП №003935 [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,70 га, кадастровий номер 232338500:06:001:0003 (а.с. 7). Згідно із заповітом від 14 грудня 2012 року [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку, кадастровий номер 232338500:06:001:0003. Постановою державного нотаріуса № 560/02-31 від 25 вересня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 серпня 1960 року, [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 38). Згідно витягу з држаного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29 серпня 2011 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO] , змінивши прізвище на « [PERSON] » (а.с. 39). Згідно з довідкою №139/2 від 4 лютого 2020 року, [PERSON] , з 25 серпня 2011 року отримує пенсію за віком (а.с. 37). Постановою державного нотаріуса № 50/02-31 від 5 лютого 2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а.с. 15). Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України, Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, п раво на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Водночас , згідно із ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до таких висновків: уточнений позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки існує заповіт спадкодавця [PERSON] , яким вона заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] ; водночас, також підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] , так як на час відкриття спадщини [INFO] , [PERSON] була непрацездатною, тому має право на обов`язкову частку у спадщині; спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] , але [PERSON] і [PERSON] не мають можливості оформити своє право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином, слід визнати право власності на ѕ частки земельної ділянки належної [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, а також визнати право власності ј вказаної земельної ділянки за [PERSON] в порядку спадкування за законом обов`язкової частки у спадщині. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому позивачу [PERSON] і позивачу за зустрічним позовом [PERSON] підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ними судового збору. Щодо заявлених [PERSON] і [PERSON] вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд звертає увагу на таке: Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження витрат на правничу допомогу [PERSON] було надано квитанцію від 12 квітня 2019 року на суму 6000 грн, розрахунок розміру гонорару від 12 квітня 2019 року, копію договору-дорученні від 12 грудня 2019 року та ордер адвоката Алесєєнко В.П. В свою чергу до зустрічного позову [PERSON] було додано квитанцію на 1150 грн., сплачених нею на правову допомогу. Заяв про надання інших доказів суду не заявлено, от же суд розглядає питання на підставі наданих доказів. Відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат надає незалежну професійну допомогу на договірних умовах з клієнтом. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.. 1 п.4 Закону). Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до нього застосовуються загальні вимоги договірного права (с. 27 Закону). Зміст договору визначається сторонами, але він обов`язково повинен містити: повну інформацію про сторони; предмет договору; права та обов`язки сторін; вид (чи види) адвокатських послуг, їх обсяг та вартість; умови та порядок визначення вартості послуг; строки і форма оплати послуг; додаткові витрати; попередня оплата та її розмір; дата укладення договору і строк його дії; підписи сторін та інші умови за домовленість сторін. Відповідно до ст..30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Копії договору про надання правової допомоги (щодо вартості адвокатський послуг) суду не надано, тому суд позбавлений можливості провести перевірку наданих адвокатських послуг та вартість, відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги. З огляду на наведене, у стягненні вартості наданих послуг на правничу допомогу [PERSON] слід відмовити. Окрім того, суд зазначає про те, що, згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру [PERSON] адвокату Алексеєнку В.П. сплачено суму в розмірі 6000 гривень 12.04.2019 року. Згідно позовної заяви, поданої 27.12.2019 року попередня (орієнтовна) сума визначена 768,40 гривень (а.с.18), враховуючи, що розрахунок розміру гонорару складений за дати: 12.04.2019, 12.06.2019,18.09.2019,26.12.2019, 27.12.2019 рр, а суму в розмірі 6000 грн сплачено 12.04.2019 року, суд не може віднести дану суму саме на ці послуги. Враховуючи вищевикладене та відсутність вартості адвокатських послуг, перелік яких необхідний у якості додатку до договору суд позбавлений можливості провести перевірку наданих адвокатських послуг та вартість, відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги, як зазначено в ордері, від 12.04.2019 року. Копії договору про надання правової допомоги (щодо вартості адвокатський послуг) суду не надано, тому заявлені до стягнення суми вартості послуг не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню.

Outcome: approved