Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому 03 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає, син повністю знаходиться на її утриманні, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення даного позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.10.2016 року відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач, являючись батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання свого неповнолітнього сина не надає, ухиляючись таким чином від виконання свого батьківського обов'язку по матеріальному утриманню своєї дитини. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.п.3, 9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: - позивачі у справах про стягнення аліментів; - інваліди І та ІІ груп. Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААА №731208 від 16.11.2017 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, в даному випадку судовий збір слід залишити за рахунок держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved