Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернулася [PERSON]з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року. В обґрунтування зазначено, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Заявник, як спадкоємець за законом першої черги, в 2013 році звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але заявнику було відмовлено у зв'язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини, на час смерті спадкодавця заявник разом з ним не була зареєстрована та не проживала. Тому заявник змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи Молочанської міської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заяви не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання підтвердили, що заявник [PERSON] дійсно на момент смерті та після смерті свого батька [PERSON] з 2003 року проживала і проживає в будинку [ADDRESS]. Суд з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим міськвиконкомом м.Молочанськ Токмацького району Запорізької області 03.03.2003 року, запис за № 33. Родинні відносини позивача з спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER], дата видачі 02.11.1959 та свідоцтвом про укладення шлюбу заявника серії [NUMBER], дата видачі 08.04.1978. Окрім заявника інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Після смерті спадкодавця залишилося майно, в тому числі житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Право власності на будинок спадкодавець набув на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ААР №488765від 24.02.1999, зареєстровано в реєстрі за №186, спадкова справа №26/99. Заявник, як спадкоємець за законом першої черги, 30 жовтня 2013 року звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але заявнику було відмовлено у зв'язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини, на час смерті спадкодавця заявник разом з ним не була зареєстрована та не проживала, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2013 № 815/02-31. Згідно з відповіддю Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області за вих. №315 від 27.07.2017, спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO], не відкривалася. Згідно з довідкою виконавчого комітету Молочанської міської ради за №1931 від 06.10.2015, [PERSON], [INFO], мешкає в [ADDRESS], одна. Відповідно до довідки Молочанського квартального комітету №1-3 від 15.06.2017, [PERSON], [INFO], на момент смерті свого батька [PERSON], проживала, доглядала, вела спільне господарство за адресою [ADDRESS]. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Верховний Суд України у Постанові Пленуму від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення. Відповідно до роз'яснень, даних в п.1 Постанови Пленуму, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до п.п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції від 16.01.2003, до вказаних правовідносин застосовуються правила ЦК Української РСР від 18.07.1963 із змінами, внесеними до нього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, згідно зі ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Згідно зі ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки заявник фактично вступила в володіння спадковим майном, суд вважає за необхідне заяву про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити, що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права на майно. На підставі ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved