Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України В обґрунтування заяви зазначено, заявниця, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, у пологовому відділенні Центру охорони материнства та дитинства м. Донецька народила доньку, [PERSON] . З батьком дитини вона не спілкується та жодного зв`язку з ним не підтримує, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, є матір`ю одиначкою. Документом, що підтверджує факт народження дитини, є медичне свідоцтво пре народження № 1679 видане 28.10.2020, копію якого вона додала до цієї заяви. Заявниця є громадянином України, як і її новонароджена донька, але через її народження на тимчасово окупованій території, вони не мають змоги вільно пересуватись по території України так як не має свідоцтва про народження за формою, встановленою чинним законодавством України. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який буде прийнято відділом ДРАЦС, для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Пре державну реєстрацію актів цивільного стану». Двоюрідний брат заявниці, [PERSON] , звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з проханням зареєструвати народження доньки зявниці, але у відділі отримав письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження від 24.11.2020, оскільки надані братом документи не визнаються такими, на підставі яких проводиться державна реєстрація народження дитини. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно для державної реєстрації народження її дитини. Враховуючи практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України, щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Факт народження дитини у заявниці підтверджується вище вказаним медичним свідоцтвом про її народження, доданими світлинами, доньки, заявниці разом з донькою, а також факт народження нею дитини можуть підтвердити свідки. Досудове врегулювання спору неможливе, оскільки, передбачена Порядком підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9 (далі - Порядок) комісія, яка розглядає питання щодо підтвердження факту народження дитини на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, (далі - комісія з питань підтвердження факту народження дитини на непідконтрольній території) у порушення п. 9 вказаного Порядку на час подання цієї заяви не утворена та порядок її утворення і положення про спільним наказом МОЗ та Мінреінтеграції не затверджено. Просить заяву задовольнити. Представник заявниці надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в зв`язку з тим, що вимушений виїхати до м.Дніпра з хворим малолітнім сином. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. Вивчивши надані документи суд приходить до висновку, заява підлягає задоволенню. Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, заявниця була вагітною, стояла на обліку у медичних закладах та [INFO] у м. Донецьку народила доньку, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Про факт народження свідчать вивчені в судовому засіданні докази і встановлені судом обставини. Копією медичного свідоцтва про народження №1679 від 28.10.2020 року, обмінною картою пологового будинку видані медичним закладом, записами лікаря з амбулаторної картки, медичними документами Спеціалізованого центру МГПДміськ4ого відділення перенатального УЗД та доданими фото. Надані докази належним чином засвідчені представником, враховуються судом для вирішення питання про задоволення позову, що не суперечать практиці Верховного Суду викладені у Постанові ВС від 20.12.2018 по справі № 707/1607/16-ц (№ в ЄДРСР 78978236). Представник заявниці звертався до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області щодо реєстрації у встановленому законом порядку реєстрації народження , але отримала відмову в державній реєстрації у зв`язку з відсутністю оригіналу медичного свідоцтва про народження встановленої, законодавством України, форми . Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як зазначила заявниця, вона у шлюбі не перебуває. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Постановою КМУ від 9 січня 2013 р. № 9 (зі змінами) затверджено ПОРЯДОК підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я. Встановлений Порядок визначає процедуру підтвердження медичною консультаційною комісією факту народження жінкою дитини на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Комісія розглядає питання щодо підтвердження факту народження дитини за письмовою заявою жінки, яка народила дитину, або її чоловіка, родичів, інших осіб, представника служби у справах дітей. Відповідно до п.9 зазначеного Порядку, утворення комісії, яка розглядає питання щодо підтвердження факту народження дитини на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - комісія з питань підтвердження факту народження дитини на непідконтрольній території), та положення про неї затверджуються спільним наказом МОЗ та Мінреінтеграції. До складу зазначеної комісії за згодою включаються представники міжнародних гуманітарних організацій, визначених Мінреінтеграції. Тобто, для встановлення зазначеного факту, передбачена наявність документів медичних установ чи комісій, визначених Порядком, який затверджений Постановою КМУ від 9 січня 2013 р. № 9, або в заяві повинно бути зазначено заявницею причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт народження. Заявниця не мала можливості звернутись до відповідної комісії, так як вони належним чином не створені, бо відомості про прийняття відповідних рішень відсутні на сайтах МОЗ та Мінреінтеграції. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме, судом встановлено, факт народження [INFO] заявницею, [PERSON] , дитини жіночої статі на тимчасово окупованій території. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року зі змінами, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України. Заявник звільнений від сплати судового збору, на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved