Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 подав до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова вказаний вище позов, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати, понесені державою на лікування потерпілого [PERSON] внаслідок вчинення злочинного діяння у розмірі 43 879 грн. 72 коп. Представник прокуратури, відповідач, потерпілий від злочину та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно. Представник Харківської міської ради Абеленцев М.С. надав через канцелярію суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.05.2019 року у справі №644/18/18, який набрав законної сили 07.06.2019, [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 129 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, за ч.1 ст. 129 КК України у вигляді обмеження волі на 1 рік, відповідно до положень ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю призначених покарань шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим у вигляді позбавлення волі строком на 7 років. [PERSON] , який є потерпілим від злочину перебував на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «ХМКЛШНД ім. проф. О.І.Мещанінова» з діагнозом «поєднана травма, ЗТЖ, перелом кісток тазу, хребта, ЗТГ, забій спинного мозку, вивих лівого передпліччя, перелом ліктьового відростка» у відділені анестезіології для інтенсивної терапії хворих зі сполученою травмою та відділенні політравми з 16.08.2017 по 31.08.2017 (16 ліжко-днів), з 01.09.2017 по 30.09.2017 (30 ліжко-днів), з 01.10.2017 по 31.10.2017 (31 ліжко-день), з 01.11.2017 по 03.11.2017 (2 ліжко-дні). У відповідності до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнена судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ч. 5 ст 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму № 11 від 07.07.1995 року Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат ( із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду N 12 від 03.12.97 ) постановляє, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року затверджено «Порядок про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачається, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Зазначена Постанова Пленуму Верховного Суду України роз`яснює, що термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з розрахунку витрат на обстеження та стаціонарне лікування [PERSON] у період часу з 16.08.2017 року по 03.11.2017 року медичним закладом були понесені витрати на обстеження та стаціонарне лікування потерпілого, які склали загалом 43 879,72 грн., з яких:з 16.08.2017 по 31.08.2017 (16 ліжко-днів)- 9 946,24 грн.; з 01.09.2017 по 30.09.2017 (30 ліжко-днів)- 17 172,90 грн., з 01.10.2017 по 31.10.2017 (31 ліжко-день) -15 732,50 грн., з 01.11.2017 по 03.11.2017 (2 ліжко-дні) -1 028,08 грн. Згідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодовувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Виходячи з того, що [PERSON] вчинено злочин та є причинний зв`язок між його злочинними діями та перебуванням потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. А.І. Мєщаніноваім. проф. О.І. Мещанінова», суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, в зв`язку з чим стягує з [PERSON] на користь держави в особі Харківської міської ради відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - 43879,72 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України в зв`язку з чим стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved