Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до суду із завою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], мотивуючи заяву тим, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано в 2012 році. Після чого, оскільки батько не брав участі у вихованні та забезпеченні сина, заявниця звернулася до суду про стягнення аліментів в примусовому порядку. Проте судове рішення про стягнення аліментів [PERSON] не виконує, про його місцезнаходження з 24.03.2014 року заявниці не відомо. 24.03.2014 року [PERSON] виїхав з місця свого проживання: [INFO], після чого, зв'язок з ним обірвався, спільні родичі, знайомі також з цього часу з ним не бачилися та не спілкувалися, встановити його місце знаходження не виявилося можливим. За інформацією Тельманівського РВ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] було оголошено в державний розшук. Заявниця разом із сином постійно проживала на території Донецької області, але у зв'язку з проведенням антитерористичної операції вона разом з неповнолітнім сином була вимушена виїхати до м. Болград, де знаходяться її родичі. Наразі, заявниця разом із сином перебувають на обліку осіб, які переміщуються з району проведення антитерористичної операції. Заявниця зазначає, що оголошення [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для оформлення неповнолітньому [PERSON] паспорту для виїзду за кордон та подальшого виїзду за кордон з метою відпочинку та оздоровлення. За таких обставин, заявниця просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Заявниця в судове засідання не з'явився,\~ про розгляд справи повідомлявся належним чином, подала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність (а.с. 28, 42). Представник заінтересованої особи подав до суду письмову заяву про те, що на його думку заява підлягає задоволенню з проханням розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно з довідкою від 09.12.2014 року №5118000167 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, або району проведення антитерористичної операції [PERSON] разом з її сином [PERSON] перемістилися з району проведення антитерористичної операції в с. Табаки Болградського району Одеської області. Місце перебування зареєстровано за адресою: [INFO]. Термін дії довідки до 17.12.2015 року (а.с. 13). [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження народився 22.01.2006 року в селищі Тельманове Тельманівського району Донецької області, батько [PERSON], мати [PERSON]. За приписами ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Статтею 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час її розгляду, заявниця разом з сином прибула до Болградського району Одеської області з району проведення антитерористичної операції в Донецькій області. [PERSON] вважається районом проведення антитерористичної операції відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України 30 жовтня 2014 р. № 1053-р. Батько сина заявниці [PERSON] 24.03.2014 року поїхав у невідомому напрямку, більше новин від нього не було. До заяви було додано пояснення [PERSON], яка є матірю [PERSON], яка письмово підтвердила, що [PERSON] кілька років тому поїхав на постіне місце проживання до міста Словянськ, останній раз вона бачила сина в травні 2014 року, після чого, жодного звязку з [PERSON] вона не мала, про його місцезнаходження матері нічого не відомо (а.с.7). Опитати родичів, знайомих неможливо, оскільки такі особи або перебувають на території проведення антитерористичної операції, або їхнє місце знаходження заявниці невідомо. Згідно з ухвалою Тельманівського районного суду Донецької області від 3 квітня 2014 року, [PERSON] було оголошено в розшук (а.с.5). За повідомленням в.о. Начальника Тельманівського РВ ГУМВС України в Донецькій області, співробітниками Тельманівського РВ проведені першочергові розшукові заходи, під час яких встановити місцезнаходження [PERSON] не надалося можливим, у звязку з чим, останній був оголошений у державний розшук (а.с.6). Відповідно до довідки Болградського районного відділу ГУ МВС України в Одеській області від 11 вересня 2015 року №52/1 -7870 згідно даних УІАЗ ГУМВС України в Одеській області, ІІПС «Армор» [PERSON], [INFO] знаходиться у розшуку, як особа, яка ухиляється від суду. [PERSON], [INFO] розшукується Тельманівським РВ ГУМВС України в Одеській області, за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України (а.с.35). Таким чином, суд доходить висновку, що протягом одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про його місце перебування. Відповідно до п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки у вигляді можливості оформити неповнолітньому [PERSON] паспорт для виїзду за кордон та виїхати за кордон без дозволу та супроводу батька [PERSON], що передбачено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України". За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення заяви [PERSON].

Outcome: approved