Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

До Новоайдарського районного суду Луганської області надійшла позовна заява [PERSON] до Гречишкинської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про зняття заборони відчуження з нерухомого майна. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що рішенням 21 сесії ХХІІІ скликання Гречишкінської сільської ради народних депутатів від 29 листопада 2001 року їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,9281 гектарів, яка розташована на території Гречишкинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що було зроблено запис в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 360. Враховуючи похилий вік, при зверненні до нотаріуса з метою отримання консультації щодо оформлення заповіту, при перевірці документів з`ясувалось, що нерухоме майно знаходиться під забороною відчуження, реєстраційний номер обтяження:3068557, зареєстровано 06.04.2006 року за № 3068557 реєстратор: Новоайдарська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення б/н, видане 25.07.1985 року, видавник радгосп «Прогрес», об`єкт обтяження: все майно, дата виникнення: 27.05.1985 року, власник [PERSON] . Нотаріус не має можливості зняти заборону у зв`язку з тим, що Радгосп «прогрес» ліквідований та відсутні документи, що підтверджують наявність будь-якого боргу та його повну сплату і заява від вищевказаного підприємства про зняття заборони. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з метою реалізації своїх прав щодо вільного володіння та розпоряджання своїм майном. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, але наддав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Гречишкинської сільської ради Новоайдарського району Луганської області в судове засідання не з`явилась, але надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала. З огляду на неявку учасників процесу в судове засідання, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. За результатами дослідження матеріалів справи, оцінивши належність і достовірність доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 051772, рішенням 21 сесії ХХІІІ скликання Гречишкинської сільської ради народних депутатів від 29 листопада 2001 року передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 1,9281 гектарів, яка розташована на території Гречишкинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що було зроблено запис в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 360 (а.с.9). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження земельна ділянка кадастровий номер 4423181200:10:003:0084 знаходиться під забороною відчуження реєстраційний номер обтяження: 9635635, зареєстровано 06.04.2006 року, підстава виникнення обтяження повідомлення б/н, видане 25.07.1985 року, видавник «Радгосп Прогрес», зміст, характеристика обтяження: архівний запис об`єкт обтяження: все майно, відомості про суб`єкт обтяження: власник [PERSON] , відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер: 3068557, 06.04.2006, реєстратор Новоайдарська державна нотаріальна контора (а.с.10). Відповідно до довідки «Центру надання адміністративних послуг» Новоайдарської райдержадміністрації від 04.06.2019 року № 77 щодо правоприємників радгоспу «Прогрес» згідно п. 1.1. статуту Колективного сільськогосподарського підприємства «прогрес», який було зареєстровано Новоайдарською районною державною адміністрацією 13.08.1996 року Колективне сільськогосподарське підприємство «Прогрес» є правоприємником державного підприємства «Прогрес». Згідно п.1.1. статуту Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес», який було зареєстровано Новоайдарською районною державною адміністрацією 16.03.2000 року є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес». Згідно відомостей ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прогрес» припинив свою діяльність 26.05.2008 року на підставі ухвали Господарського суду луганської області № 20/61б у зв`язку з банкрутством (а.с.8). Відповідно до ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення право суддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet у. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Згідно статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 і 5 ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Крім того, п. 6. ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначена відмова в державній реєстрації прав, якщо «наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє обґрунтування при розгляді справи, в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved