Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності на квартиру у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа. В обґрунтування позову позивач зазначила, що є власником 1/2 частини житлового будинку, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується листом КП «Кремінське РБТІ» № 273 від 11.09.2017. Зазначена квартира належить позивачу на підставі договору довічного утримання, посвідченого Кремінською державною нотаріальною конторою 06.06.1989 за реєстраційним № 1815. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про вказану квартиру відсутні. На даний час позивач через великий проміжок часу (більше 28 років) втратила оригінал вищезазначеного договору довічного утримання. Отримати дублікат договору довічного утримання неможливо, оскільки справи Кремінської державної нотаріальної контори передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву та залишилися на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі. Таким чином, позивач позбавлена можливості відновити свої права на квартиру, що належить їй, в позасудовому порядку. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - Кремінської міської ради Луганської області - в судове засідання не з'явився, голова Кремінської міської ради Луганській області Прокопенко Ю.О. надав суду письмову заяву, в якій вказав, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядав цивільну справу за наявними у ній матеріалами. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до листа Комунального підприємства «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» № 273 від 11.09.2017 житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] складається з двох квартир, а саме: житлова квартира № 1 з будівлями та спорудами; житлова квартира № 2 з будівлями та спорудами. Житлова квартира № 1 з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] згідно з матеріалами інвентаризаційної справи станом на 01 січня 2013 року зареєстрована в КП «Кремінське БТІ» в реєстраційній книзі 3 дод. за номером 3024 як 1/2 частка житлового будинку без виділення нерухомого майна в натурі на праві власності за [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Кремінською державною нотаріальною конторою 06.06.1989, реєстраційний № 1815 (а.с. 8). Зазначені обставини також підтверджуються технічним паспортом та домовою книгою на вказаний будинок (а.с. 9-11, 12-13). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 21.09.2017 відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відсутні (а.с. 7). З постанови Рубіжанської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Луганській області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 226 від 22.11.2017 вбачається, що під час розгляду заяви [PERSON] про видачу дубліката договору довічного утримання, за яким вона є набувачем вказаної квартири, було встановлено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена , оскільки при вивченні наданих [PERSON] документів, необхідних для видачі дублікату було з'ясовано, що договір довічного утримання був посвідчений 06.06.1989 Кремінською державною нотаріальною конторою під реєстраційним № 1815 (згідно з довідкою КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» за вих. № 273 від 11.09.2017). До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, дублікат втраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання, але справи Кремінської державної нотаріальної контори до 2000 року включно були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву та залишилися на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі і з якою відсутній поштовий зв'язок (а.с. 21). Згідно зі звітом про експертну оцінку вартості квартири від 13.10.2017 ринкова вартість вищезазначеної квартири з будівлями та спорудами складає 39600 грн (а.с. 16-20). Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об'єктивні перешкоди для реалізації прав власника позивачам. Так, у Постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Тобто, вказані дві підстави пред'явленння позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України. Крім того, у Постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до частини п'ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, в даному випадку йдеться про підтвердження права власності позивача на зазначену квартиру, яке було набуто нею на законних підставах, однак потребує захисту у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів на це нерухоме майно та неможливістю на даний час їх відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від позивача обставин. Зазначені правові висновки Верховного Суду України суд враховує при винесенні рішення у цій цивільній справі в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Крім того, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (окремі райони Донецької та Луганської областей). Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015 до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року. Судом встановлено, що відновити оригінал чи отримати дублікат правовстановлюючого документа позивач не має можливості, оскільки зазначений документ, так само як і нотаріальний архів знаходяться у м. Луганськ, яке розташоване на тимчасово окупованій території України, яка наразі непідконтрольна законній українській владі. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що представник відповідача надав суду письмову заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки правовстановлюючий документ на зазначену квартиру втрачений і відновити його не вбачається можливим, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved