Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 14.01.2014 року вона уклала з шлюб з [PERSON] В даному шлюбі в подружжя народилася дитина донька [PERSON], [INFO] Подружнє життя у сторін не склалося, через постійні сварки внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства їхній шлюб розпався, через відсутність взаємоповаги одне до одного у них неприязні стосунки. Останнім часом сторони не проживають разом, спільного господарства та побуту не ведуть, матеріально одне одного не підтримують. Позивачка зазначає, що рішення про розірвання шлюбу прийнято давно, а тому термін на примирення просить не надавати. Також зазначає, що відповідач не бере жодної участі в утриманні та забезпечені їхньої доньки, відмовляється добровільно сплачувати аліменти, а також брати будь-яку участь в її вихованні. Постійного офіційного місця роботи відповідач не має, однак влаштований на роботу без оформлення та має непогані доходи. На даний момент вона працює, але зароблених коштів не вистачає для їхньої доньки. Інших неповнолітніх дітей чи інших осіб, які б перебували на його утриманні чи матеріальному забезпеченні відповідача немає. А тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позові. Додала, що на протязі двох років проживають з відповідачем окремо. Відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до неї фізичне насильство. Просила суд позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та [PERSON], дитину залишити проживати з нею, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Зазначив, що причиною розірвання подружніх стосунків з позивачкою став факт її подружньої зради. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дитини, її інтереси, суд вважає, позов підлягає до задоволенню наступних підстав. Як встановлено по справі, 14.01.2014 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 085698, що видане виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. 28.04.2012 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 232153, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Подружнє життя у сторін не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюб між ними розпався, через відсутність взаємоповаги між сторонами виникли неприязні відносини, що призвело до того, що шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство ними не ведеться, протягом двох років сторони проживають окремо. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви та її пояснення в суді. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність неповнолітньої дитини, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки та дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. [PERSON] [PERSON], 28.04.2012 р.н року народження, суд вбачає за необхідне залишити проживати разом з матірю [PERSON] Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], відповідно до ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 (одна тисяча п»ятсот грн. 00 коп.) грн. щомісячно, починаючи з 25.05.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] в користь позивачки [PERSON] за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved