Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 18/100 частин житлового будинку літ. «А-1», з надвірними прибудовами, що розташований на земельній ділянці площею 302 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Високовольтна, 42, до складу яких входять: приміщення 2-5, 2-4 площею 16,4 кв.м, в прибудові літ. «а» приміщення 2-1, 2-6 площею 8,1 кв.м, з службових будівель тамбур літ. «а'», ганок літ «а3», літню кухню літ. «М», сарай літ. «Н», по спорудах частину огорожі № 2, частину огорожі № 3, частину замощення № 9, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 27 травня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що право власності на 60/100 частин жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Високовольтна, 42 було зареєстровано 20 вересня 1978 року в Харківському міському бюро технічної інвентаризації під № 23625 на [PERSON] 20/100; [PERSON] 20/100, [PERSON] 20/100 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 ХДНК після смерті [PERSON], померлого 04.04.1997 року. 40/100 частин вищевказаного жилого будинку належали на праві власності [PERSON], відповідачці по справі. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.10.2011 року були перерозподілені ідеальні частки в праві власності на будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова та визнано за [PERSON] право власності на будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова на 27\\100 його частини, замість 20\\100 частини, що належали їй раніше, визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова на 36/100 його частин, замість 40/100 (20/100 та 20/100), що належали їм раніш, визнано за [PERSON] право власності на будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова на 37\\100 його частини, замість 40\\100 частини, що належали їй раніше. 27 травня 2013 року померла його мати [PERSON]. За час життя 15 липня 2010 року [PERSON] на випадок її смерті склала заповіт, відповідно до якого остання все своє майно, що буде належати їй на день смерті та на що вона матиме право заповіла позивачу [PERSON] після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в склад якої входять 18/100 частин жилого будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Високовольтна, 42. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.07.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі на його імя Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку, що знаходиться в м. Харкові, вул. Високовольтна, 42, після смерті [PERSON], оскільки в матеріалах спадкової справи заведеної після [PERSON] відсутній правоустановчий документ на імя спадкодавця на вищезазначений житловий будинок. На підставі викладеного до суду було подано даний позов. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2016 року провадження по справі відкрито. Також, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2016 року за клопотанням позивача витребувані докази по справі, а саме: копії матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок № 42 по вул. Високовольтній в м. Харкові та копія спадкової справи № 573/2016, заведеної після смерті [PERSON], померлої 27 травня 2013 року, яка проживала за адресою: [INFO]. Крім того, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2017 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувані докази по справі щодо відомостей звернення спадкоємців [PERSON], померлої 12 грудня 2016 року, зареєстрованої на день смерті за адресою: м. Харків, вул. Високовольтна, 42, до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини після її смерті, а також відомостей про те, чи заводилась спадкова справа та чи видавалось свідоцтво про право власності на спадщину. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року за клопотанням представника позивача [PERSON] залучено [PERSON], до участі у справі в якості правонаступника відповідача [PERSON], померлої 12 грудня 2016 року. Позивач та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилися, остання надала суду заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, раніше надала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги, а також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляджу справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не надала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної та спадкової справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Частина 1\~ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.1978 року, виданого державним нотаріусом 12 ХДНК [PERSON] після смерті [PERSON], померлого 04.04.1997 року в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1978 року, за реєстровим № 23625, було зареєстровано право власності на 60/100 частин жилого будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Високовольтна, 42 за [PERSON] 20/100; за [PERSON] 20/100; за [PERSON] 20/100. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.10.2011 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про реальний поділ будинковолодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволені, проведено реальний розподіл у натурі будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова. Виділено [PERSON] на 20/100 частин спірного будинковолодіння: в житловому будинку літ. „А-1 приміщення 2-3 площею 18,3 кв.м, в прибудові літ „а приміщення 2-2 площею 6,4 кв.м, в прибудові літ а4приміщення 2-2' площею 6,1 кв.м, з службових будівель - льох літ. „С, по спорудах частину огорожі №2, частину огорожі №3, дворовий водогін №6, частину замощення №9, хвіртку №11. Всього на 20/100 частину [PERSON] виділено майна на суму 49210 грн., що на 10303,60 грн. більше, ніж припадає на її ідеальну частку. Виділено [PERSON] та [PERSON] на 40/100 (20/100 та 20/100) частину спірного будинковолодіння: в житловому будинку літ. „А-1 приміщення 2-5,2-4 площею 16,4 кв.м, в прибудові літ. а приміщення 2-1,2-6 площею 8,1 кв.м, з службових будівель тамбур літ. а', ганок літ а3, літню кухню літ. М, сарай літ. Н, по спорудах частину огорожі №2, частину огорожі №3, частину замощення №9. Всього на обєднані 40/100 частин [PERSON] та [PERSON] виділено майна на суму 67509 грн., що на 103003,60 грн. менше, ніж припадає на їх обєднану ідеальну частку. Виділено [PERSON] на 40/100 частину спірного будинковолодіння: в житловому будинку літ. „А-1 приміщення 1-3,1-4,1-5 площею 30,2 кв.м, з службових будівель льох літ. И, вбиральню літ. П, по спорудах дворовий водогін №5, зливну яму №7, замощення №8, ворота №10. Всього на 40/100 частин [PERSON] виділено майна на суму 67753 грн. за фактичним користуванням. Перерозподілено ідеальні частки в праві власності на будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова. Визнано за [PERSON] право власності на будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова на 27\\100 його частини, замість 20\\100 частини, що належали їй раніше. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова на 36/100 його частин, замість 40/100 (20/100 та 20/100), що належали їм раніш. Визнано за [PERSON] право власності на будинковолодіння № 42 по вул. Високовольтній м. Харкова на 37\\100 його частини, замість 40\\100 частини, що належали їй раніше. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 18052 грн. Зобовязано Комунальне підприємство „Харківське міське бюро технічної інвентаризації видати сторонам правоустановчі документи на будинковолодіння в нових частках. Для здійснення варіанту розподілу будинковолодіння необхідно виконати наступні переобладнання: [PERSON] демонтувати перегородку між приміщеннями 2-1 та 2-2, замість неї збудувати перегородку і улаштувавши приміщення кухні площею 7,0 кв.м; у перегородці між приміщеннями 2-2 та 2-3 улаштувати дверний проріз, встановивши дверний блок ; у перегородці між приміщеннями 2-5 та 2-3 демонтувати дверний блок та закласти дверний проріз; у стіні приміщення 2-2 з боку двору демонтувати віконний блок, віконний проріз розширити, встановити дверний та віконні блоки; прибудувати тамбур глибиною 1,5 м відповідно до п.2.13 ДБН В.2.2-15-2005; улаштувати самостійні мережі електропостачання, водопостачання, каналізації, газопостачання та опалення. [PERSON] та [PERSON] демонтувати перегородку між приміщеннями 2-1 та 2-6, улаштувавши приміщення кухні площею 7,4 кв.м; демонтувати перегородку між приміщеннями 2-4 та 205, улаштувавши приміщення житлової кімнати площею 16,4 кв.м; переобладнати тамбур літ. а, а саме збільшити глибину до 1,5 м відповідно до п.2.13 ДБН В.2.2-15-2005; улаштувати самостійні мережі електропостачання, водопостачання, каналізації, газопостачання та опалення. При цьому зобовязано [PERSON] не чинити перепон та надати [PERSON] та [PERSON] можливості улаштувати самостійну мережу водопостачання із загального вводу. Розподіл горішнього приміщення житлового будинку літ. А-1між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON] робити по лінії розподілу був зведення перегородки з улаштуванням окремих лазів на горище. Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою вул. Високовольтна № 42 м. Харкова, надано [PERSON] з боку перехрестя вул. Високовольтної та пров. Високовольтного земельну ділянку площею 151 кв.м, з окремим заїздом (виїздом) на пров. Високовольтний (як зазначено на додатку №5 висновку № 9980\\1615\\1616 судової будівельно-технічної експертизи від 22.04.2011р. зеленим кольором); [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 302 кв.м, з окремим заїздом (виїздом) на пров. Високовольтний (як зазначено на додатку №5 висновку № 9980\\1615\\1616 судової будівельно-технічної експертизи від 22.04.2011р. блакитним кольором); [PERSON] з боку будинковолодіння № 44 по вул. Високовольтній земельну ділянку площею 329 кв.м, з окремим заїздом (виїздом) на вул. Високовольтну (як зазначено на додатку №5 висновку № 9980\\1615\\1616 судової будівельно-технічної експертизи від 22.04.2011р. жовтим кольором). При зазначеному варіанті землекористування межа розподілу прокладається: по вул. Високовольтній відрізки розмірами 10,75м (без урахування самозахоплення 9,4 м), 3,7 м та 8,8 м; від огорожі т.Б до житлового будинку літ. А-1відрізок розміром 3,55 м; по лінії розподілу житлового будинку літ. А-1 , літ. а; відрізок розміром 2,35м перпендикулярно літ. а; під кутом відрізок розміром 5,5м; по прямій відрізок розміром 6,25м до правої межі, на відстані 16,9м від межі по вул. Високовольтній; від огорожі т.А до житлового будинку літ. А-1 відрізок розміром 3,55м, далі по фактичній межі земельної ділянки у користуванні [PERSON] до тильної межі, поділивши огорожу на відрізки розмірами 14,2м (без урахування самозахоплення 13,2м) та 8,9 м. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до заповіту від 15 липня 2010 року на випадок своєї смерті [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 401686, виданого 28 травня 2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] померла 27 травня 2013 в м. Харкові, про що зроблений відповідний актовий запис № 7373. Державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку, що знаходиться в м. Харкові, вул. Високовольтна, 42, після [PERSON], оскільки в матеріалах спадкової справи відсутній правоустановчий документ на імя спадкодавця на вищезазначений житловий будинок. Пункт 23 постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах «Про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може вернутися до суду за правилами позовного провадження. Пункт 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, радо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),\~\~ до\~\~ інших\~\~ осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~ спадщини\~\~ і\~\~ не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 67\~Закону України "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Після смерті [PERSON], яка померла 27 травня 2013 року, відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно, яке складається з частки житлового будинку, що знаходиться в м. Харкові, вул. Високовольтна, 42, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31.08.1978 за № 1-3745, але рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкові від 21.10.2011 року частки власників було перерозподілено та зазначене рішення суду не було зареєстровано належним чином. У відповідності до ч. 1\~ст. 328ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~25\~та\~346 ЦК України\~право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. На даний час документ, що стверджує право власності на житловий будинок з надвірними будівлями не може бути виданий у зв'язку зі смертю власника [PERSON] Через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок, та неможливість зареєструвати його у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оформити спадщину нотаріальна контора не може. У цьому випадку питання має бути вирішене у судовому порядку. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 573/2016 від 19.07.2016 року, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 27 травня 2013 року [PERSON], звернувся лише [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений 15 липня 2010 [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, за реєстровим № 1607, на імя [PERSON]. Відповідно до даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповітів інші заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися.\~\~ З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 липня 2016 року вбачається, що у позивача були відсутні правоустановчи документи на імя спадкодавця на житловий будинок, що належить до спадкової маси, а тому нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] інші спадкоємці не звертались, [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкоємцем, протягом встановленого шестимісячного строку не заявив про відмову від неї, крім того, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про достатність правових підстав для визнання за [PERSON] право власності на 18/100 частин житлового будинку літ. «А-1», з надвірними прибудовами, що розташований на земельній ділянці площею 302 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Високовольтна, 42, до складу яких входять: приміщення 2-5, 2-4 площею 16,4 кв.м, в прибудові літ. «а» приміщення 2-1, 2-6 площею 8,1 кв.м, з службових будівель тамбур літ. «а'», ганок літ «а3», літню кухню літ. «М», сарай літ. «Н», по спорудах частину огорожі № 2, частину огорожі № 3, частину замощення № 9, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 27 травня 2013 року. Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Крім того, ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки докази свідчать про право власності померлого [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Високовольтна, 42. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем померлої за заповітом, який прийняв спадщину, проте позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у без судовому порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судовий збір залишити за рахунок позивача [PERSON].

Outcome: approved