overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідач користується електроенергією та є її споживачем на підставі особового рахунку [NUMBER] про користування електроенергією, однак свої обов'язки по оплаті за її використання не виконує, тому представник просить суд стягнути з відповідачки - мешканки [ADDRESS], заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в кількості 1049 кВт/год, що утворилась за період часу з 20.04.2012 р. по 21.10.2013 р. у розмірі 293,92 грн. з урахуванням зроблених оплат. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Заслухавши представника позивача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: У відповідності з п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 29.07.1999 р. розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами /цінами/ для населення на підставі фактичних показань приладів обліку Як установлено у судовому засіданні, в [ADDRESS] зареєстрована та проживає: [PERSON], особовий рахунок зареєстрований на її ім'я, та вона є відповідальним споживачем /а.с.3,4/. За період часу з 20.04.2012 р. по 21.10.2013 р. за відповідачем утворилась заборгованість за спожиту електроенергію в кількості 1049 кВт/год. та вона складає 293,92 грн. /а.с.4/ з урахуванням зроблених відповідачкою оплат. Неодноразові спроби працівників РЕМ вирішити суперечку в добровільному порядку результату не надали, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та оцінивши усі докази у сукупності, суд вважає, що оскільки, на відповідачку зареєстровано особовий рахунок [NUMBER] про користування електроенергією, але тривалий час в добровільному порядку у повному обсязі не сплачує заборгованість за спожиту електроенергію, з неї на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" необхідно в судовому порядку стягнути цю заборгованість, яка станом на 21.10.2013 р. становить 293,92 грн., з урахуванням зроблених відповідачем оплат. Крім того, з відповідачки слід стягнути і витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. /а.с.1/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідач користується електроенергією та є її споживачем на підставі особового рахунку [NUMBER] про користування електроенергією, однак свої обов'язки по оплаті за її використання не виконує, тому представник просить суд стягнути з відповідачки - мешканки [ADDRESS], заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в кількості 1302 кВт/год, що утворилась за період часу з 27.01.2006р. по 30.11.2014 р. у розмірі 480,23 грн. з урахуванням зроблених оплат. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Заслухавши представника позивача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: У відповідності з п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 29.07.1999 р. розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами /цінами/ для населення на підставі фактичних показань приладів обліку Як установлено у судовому засіданні, в [ADDRESS] зареєстрована та проживає: [PERSON], особовий рахунок зареєстрований на її ім'я, та вона є відповідальним споживачем /а.с. 3-5/. За період часу з 27.01.2006 р. по 30.11.2014 р. за відповідачем утворилась заборгованість за спожиту електроенергію в кількості 1302 кВт/год. та вона складає 480,23 грн. /а.с.4/ з урахуванням зроблених відповідачкою оплат. Неодноразові спроби працівників РЕМ вирішити суперечку в добровільному порядку результату не надали, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та оцінивши усі докази у сукупності, суд вважає, що оскільки, на відповідачку зареєстровано особовий рахунок [NUMBER] про користування електроенергією, але тривалий час в добровільному порядку у повному обсязі не сплачує заборгованість за спожиту електроенергію, з неї на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" необхідно в судовому порядку стягнути цю заборгованість, яка станом на 30.11.2014 р. становить 480,23 грн., з урахуванням зроблених відповідачем оплат. Крім того, з відповідачки слід стягнути і витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. /а.с.1/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідач користується електроенергією та є її споживачем на підставі особового рахунку [NUMBER] про користування електроенергією, однак свої обов'язки по оплаті за її використання не виконує, тому представник просить суд стягнути з відповідачки - мешканки [ADDRESS], заборгованість по оплаті за спожиту електроенергію в кількості 8355 кВт/год, що утворилась за період часу з 28.02.2005 р. по 06.09.2006 р. у розмірі 971,49 грн з урахуванням оплат. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Заслухавши представника позивача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: У відповідності з п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 29.07.1999 р. розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами /цінами/ для населення на підставі фактичних показань приладів обліку Як установлено у судовому засіданні, в [ADDRESS] зареєстрована та проживає: [PERSON], особовий рахунок зареєстрований на її ім'я, та вона є відповідальним споживачем /а.с.6,7/. За період часу з 28.02.2005 р. по 06.09.2006 р. за відповідачем утворилась заборгованість за спожиту електроенергію в кількості 8255 кВт/год. та вона складає 971,49 грн. /а.с.5/ з урахуванням зроблених відповідачкою оплат в сумі 341,33 грн. Неодноразові спроби працівників РЕМ вирішити суперечку в добровільному порядку результату не надали, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та оцінивши усі докази у сукупності, суд вважає, що оскільки, на відповідачку зареєстровано особовий рахунок [NUMBER] про користування електроенергією, але тривалий час в добровільному порядку у повному обсязі не сплачує заборгованість за спожиту електроенергію, з неї на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" необхідно в судовому порядку стягнути цю заборгованість, яка станом на 06.09.2006р. становить 971,49 грн., з урахуванням зроблених відповідачем оплат. Крім того, з відповідачки слід стягнути і витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. /а.с.1/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 12 жовтня 2001 року в с.Жилівка Новоселицького району помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по вул.Д.Галицького №3 с.Жилівка Новоселицького району, що складається з житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, літньої кухні літ.Г., сараю літ.Д, сараю літ.Е, сараю літ.Є, навісу літ.Ж. сараю літ.З, навісу літ.І, вбиральні літ.И. погребу літ.Пг, колодязя №1, огорожі №2-4.Позивач просив визнати за нею право власності на вищевказане домоволодіння, оскільки він як спадкоємець за заповітом спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачі позов визнали. Суд вислухавли пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 12 жовтня 2001 року в с.Жилівка по вул. Д.Галицького №3 Новоселицького району відкрилась спадщина на вищевказане домоволодіння. Позивач як спадкоємець за заповітом своєчасно її прийняв. Однак не може оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім'я заповідача. Відповідачі спадщину не прийняли і не претендують на неї .За таких обставин суд вважає, що права власності на спадщину слід визнати за позивачем На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст.17 Закону України "Про власність", суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тарасівської сільської ради Новоселицького району про визнання право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 10 лютого 2001 року в с.Тарасівці Новоселицького району померла [PERSON] , а 2 грудня 2009 року в цьому ж сілі помер її син [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по вулиці Чкалова N'3 с.Тарасівці Новоселицького району, що складається з житлового будинку літ.А, навісу літ.Б., вбиральні літ.В. огорожі №1- 4 Вона як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла спадщину Просила визнати за нею право власності на вищевказане домоволодіння, оскільки інших спадкоємців які мають права на обов'язкову частку в спадщині не має, В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав Тарасівецька сільська ради Новоселицького району позов визнала Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 цього ж Кодексу .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], а після смерті останнього позивачка як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла своєчасно. Однак не може оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім' я спадкодавця . Оскільки інших спадкоємців які мають права на обов' язкову частку в спадщині не має, то суд вважає, що право власності на спадщину слід визнати за позивачкою На підставі ст. ст. 328, 1268, 1270, 1272 , 1296 ЦК України, ст.17 Закону України "Про власність", суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Зеленогайської сільської ради Новоселицького району, про визнання права власності на 1\\2 частку на домоволодіння , яке розташоване в с.Зегений Гай Новоселицького району по вул. . Щорса №61, що складається з житлового будинку літ.А, сараїв літ.Б.В.Г.Д., літної кухні літЄ, колодязя №1, огорожі №2-3 , посилаючись на те, що 6 жовтня 1995 року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1\\2 частку вищевказаного домоволодіння, вони як спадкоємці першої черги спадщину прийняли своєчасно. Позивач [PERSON] О також просив встановити факт , що померлий [PERSON] був його батьком. В попередньому судовому засіданні позивачі позов підтримала Зеленогайська сільська рада позов визнала. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вислухавши пояснення позивачів,перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] з яким позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі і від якого вона народила сина [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване в с.Зегений Гай Новоселицького району по вул. Щорса №61, що складається з житлового будинку літ.А, сараїв літ.Б.В.Г.Д., літної кухні літЄ, колодязя №1, огорожі №2-3 Позивачі спадщину прийняли своєчасно Оскільки інших спадкоємців які мають права на обов'язкову частку в спадщині не має, то суд вважає, що право власності на спадщину слід визнати за позивачами. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270. 1296 ЦК України, ст.17 Закону України "Про власність",ст.. 22, 28 КпШс, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В травні 2013 року позивач ПАТ „ЕК Одесаобленерго" в особі його Центрального РЕМ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у розмірі 2478,60 грн., завданих внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не проводить оплату за невраховану електричну енергію за виписаним йому додатковим рахунком на підставі актів № 013154 від 23.05.2011 року та № 023088 від 19.10.2012 року. Представник позивача - Жук В.О. підтримала позов і просила розглянути справу без участі представника позивача, про що подала адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за відомою судові адресою його місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою : [ADDRESS], а Південний РЕМ ПАТ „ЕК „Одесаобленерго" поставляє електричну енергію у квартиру за вказаною адресою, у зв'язку з чим позивачем було відкрито на ім'я відповідача особовий рахунок [NUMBER]. Таким чином, сторони перебувають у договірних відносинах. Відповідно до п.42.5 ПКЕЕН споживач повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. Також судом установлено, що при перевірці уповноваженими представниками позивача за вищевказаною адресою 23 травня 2011 року було встановлено факт порушення ПКЕЕН, а саме встановлено факт самовільного підключення електричних приладів до електромереж, що не є власністю споживача, що зафіксовано актом № 013154 від 23.05.2011 року. Крім того, при повторній перевірці уповноваженими представниками позивача за згаданою адресою 19 жовтня 2012 року було встановлено факт порушення ПКЕЕН, а саме встановлено факт самовільного підключення електричних приладів до електромереж, що не є власністю споживача, що зафіксовано актом № 023088 від 19.10.2012 року. У зв'язку з порушенням п.42 ПКЕЕН та згідно п.53 Правил та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. № 562, відповідачеві було виписано додатковий рахунок на суму 2171,28 грн. на підставі акту № 013154 від 23.03.2011 р. та додатковий рахунок на суму на суму 307,32 грн. на підставі акту № 023088 від 19.10.2012 р., але ці додаткові рахунки не сплачені відповідачем. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 229,40 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, визнання права власності на квартиру. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29 березня 2002 року між ним, його дружиною [PERSON] та [PERSON] письмово укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який розташований по вулиці Радянській в смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області. Посилаючись на те, що згаданий договір зареєстровано всупереч вимогам закону не в нотаріальній конторі, а на товарній біржі, в зв'язку з чим розпорядитися квартирою він не може, позивач просить задовольнити позов. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги. Відповідачка в надісланій письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши представників позивача, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 29 березня 2002 року між позивачем, його дружиною [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладена письмова угода № 941 про купівлю-продаж квартири [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстровано на Первомайській філії Універсальної біржі "Південь". В послідуючому, 24 квітня 2002 року проведена державна реєстрація про те, що квартира [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON] в рівних долях кожному на праві приватної власності , реєстровий номер 3909. Вказане підтверджується оригіналом договору № 941 (а.с.23), реєстраційним посвідченням Первомайського БТІ (а.с. 24), даними технічного паспорту на нерухомість (а.с. 5-6). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.12), [PERSON] [INFO] року померла. Відповідно до довідки нотаріуса Краснодарського нотаріального округа № 495 від 19.12.2012 року (а.с. 14), заповіту (а.с. 13) єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач. Виконати вимоги закону, передбаченого ст. 227 ЦК України (1963 року) щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири неможливо, так як позивач проживає в іншій державі (Росії) , є людиною похилого віку. Враховуючи, що взяті сторонами зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири виконані, нерухомість передана покупцям, які прийняли її, оплатили за неї грошові кошти, угода укладена письмово, проведена державна реєстрація нерухомості, тому на підставі ст. 153 Цивільного кодексу України (1963 року), договір вважається укладеним та дійсним. З огляду на викладені обставини, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири укладеним та визнання права власності на квартиру за позивачем, як її співвласника та в порядку спадкування за заповітом на частку належну [PERSON], яка померла [INFO] року, згідно ст. 534 ЦК України (1963 року). На підставі ст.ст. 47, 153, 534 ЦК України (1963 року),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 11 993,72 грн., посилаючись на те, що відповідач прострочив сплату по кредитному договору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності з зазначенням згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.02.2011 року [PERSON] уклав з ПАТ «Акцент-Банк» кредитний договір №А31ХСС9F5Н0059, згідно якого йому було видано кредит в сумі 19 990 грн., при умові сплати відсотків за користування кредитом 0,12 річних. Сплату по кредиту відповідач провів частково та допустив заборгованість по сплаті кредиту, яка станом на 17.04.2014 року складає 11 993,72 грн., з яких 3 361,75 грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,38 грн. заборгованість по відсотках, 799,60 грн. заборгованість з комісії, також банком нараховано пеню за прострочення внесення платежів за договором в сумі: 6 784,67 грн. та штрафи - 500 грн. фіксована частина та 547,32 грн. процентна складова. Вказані обставини підтверджуються: заявою позичальника №А31ХСС9F5Н0059 від 08.02.2011 року; умовами надання споживчого кредиту; розрахунком заборгованості, паспортом позичальника. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики, процентів комісії та неустойки. Судові витрати становлять 243,60 грн. і відповідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 21 685,81 грн., посилаючись на те, що відповідач прострочив сплату по кредитному договору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності з зазначенням згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2011 року [PERSON] уклав з ПАТ «Акцент-Банк» кредитний договір №АN3ХСС9Н2S0052, згідно якого йому було видано кредит в сумі 20 000 грн., при умові сплати відсотків за користування кредитом 0,12 річних. Сплату по кредиту відповідач провів частково та допустив заборгованість по сплаті кредиту, яка станом на 14.03.2043 року складає 21 685,81 грн., з яких 13 235,03 грн. заборгованість по тілу кредиту, 10,29 грн. заборгованість по відсотках, 4 272,25 грн. заборгованість з комісії, також банком нараховано пеню за прострочення внесення платежів за договором в сумі: 2 659,39 грн. та штрафи - 500 грн. фіксована частина та 1 008,85 грн. процентна складова. Вказані обставини підтверджуються: заявою позичальника №АN3ХСС9Н2S0052 від 24.10.2011 року; умовами надання споживчого кредиту; розрахунком заборгованості, паспортом позичальника. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики, процентів комісії та неустойки. Судові витрати становлять 243,60 грн. і відповідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved