Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

В 1997 році [PERSON] уклала шлюб з братом позивачки [PERSON] Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], однак подружнє життя не склалося та у 2001 році відповідачка залишила сім'ю та поїхала проживати до матері в с. Шляхова Бершадського району Вінницької області. Син залишився проживати з батьком, який займався його вихованням та утриманням. Мати дитиною не цікавилась, не спілкувалась та не допомагала матеріально. [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], однак мати не взяла дитину до себе та не змінила своє ставлення. На даний час [PERSON] навчається в Гайворонському професійному аграрному ліцеї та після смерті батька перебуває на утриманні тітки -[PERSON] З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, оскільки це відповідає інтересам дитини, яка взагалі позбавлена спілкування з матір'ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак за її місцем проживання було направлено судові повістки, які повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що вказує на те, що вона будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась та не повідомила причини неявки. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розгляд справи проводити без участі відповідача. Представник служби у справах дітей Бершадської РДА Струтинський М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав суду письмовий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.3) [PERSON] народився [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. З довідки Тирлівської сільської ради №379 від 05.10.2015 року (а.с.9) вбачається, що мати [PERSON] - [PERSON] з 2001 року і по даний час з дитиною не проживає, не приймає участі у його вихованні та утриманні. З цієї ж довідки вбачається, що з 2001 року [PERSON] проживав в с. Тирлівка Бершадського району з батьком [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] помер [INFO] в с. Тирлівка Бершадського району у віці 41 рік. Після його смерті син -[PERSON] залишився проживати з тіткою - [PERSON] в с. Тирлівка та з її дітьми, що вказано у довідках Тирлівської сільської ради №432 від 09.11.23015 року (а.с.10), №380 від 05.10.2015 року (а.с.11)та №353 від 22.09.2015 року (а.с.12). Крім того, з довідки Гайворонського професійного аграрного ліцею (а.с.15) вбачається, що [PERSON] 1998 року народження навчається в даному навчальному закладі на 2 курсі та його успіхами та життям цікавився батько, який відвідував батьківські збори та підтримував зв'язок з викладачами по телефону. За період його перебування в АТО та після його смерті [PERSON] перебував на утриманні тітки [PERSON], яка постійно цікавилась його життям та успіхами. Мати [PERSON] не цікавилась дитиною та не приймала участь у його вихованні та утриманні під час навчання у дошкільному навчальному закладі та школі, що відображено у довідках відповідних навчальних закладів (а.с.13-14). Відповідно до висновку служби у справах дітей Бершадської РДА, як виконавця функцій опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №01-11-15 від 11.01.2016 року, враховуючи те, що остання з 2001 року і по даний час не приймала участь у вихованні та утриманні дитини, є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини. Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Суд вважає, що під час розгляду справи позивачем доведено, що існують виняткові обставини для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки вона фактично з 2001 року самоусунулась від участі в його житті, вихованні та утриманні і не спілкувалась з ним навіть після смерті батька. Крім того, вона не виявляла наміру спілкуватись з дитиною, так як не відвідувала навчальні заклади, в яких він навчався та навчається на даний час. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими.

Outcome: approved