Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо - транспортної пригоди, позивач зазначає, що 05 липня 2014 року, близько 20-30 години, по вул.. Кравця в с. Підгірне Василівського району Запорізької області, [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], не вибравши безпечного інтервалу, при зміні напрямку руху з лівої смуги руху на праву, не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю ВАЗ 111730 ЗНГ, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача, який належить йому на праві приватної власності, який рухався з правої сторони по смузі руху, на яку позивач перестроювався, в результаті чого автомобілі зіткнулись, отримавши механічні пошкодження. Крім того, [PERSON] самовільно залишив місце ДТП. Постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.. 122-4 КпАП України та піддано, із застосуванням ст.. 36 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн. При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експерта-товарознавця від 18.07.2014 року № 253, величина матеріальних збитків, завданих належному йому автомобілю, становить 6522 гривень 77 копійок, вартість проведення цієї експертизи становить 400 гривень, витрати на правову допомогу складають 400 гривень, витрати, пов`язані з викликом телефонограмами [PERSON] на місце проведення експертизи складають 173,22 грн., судові витрати складають 243,60 гривні. Крім того, позивач зазначає, що в результаті ДТП йому заподіяно моральну шкоду в сумі 500 грн. В позовній заяві позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь вищевказані суми. Ухвалою суду від 06.10.2014 року позовні вимоги щодо відповідача [PERSON] залишені без розгляду за заявою позивача. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути позовну заяву у його відсутності, а також уточнив позовні вимоги, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, - 6000 грн., в іншій частині від позовних вимог відмовився. Ухвалою суду від 06.10.2014 року в частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача таких витрат як: матеріальна шкода в сумі 522 гривень 77 копійок, вартість проведення експертизи в сумі 400 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 400 гривень, витрати, пов`язані з викликом телефонограмами [PERSON] на місце проведення експертизи в сумі 173,22 грн., судові витрати в сумі 243,60 гривні, моральної шкоди в сумі 500 грн.,- закрито провадження за заявою позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності. Уточнені позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в сумі 6000 грн. визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Як встановлено судом, 05 липня 2014 року, о 20-30 години, по вул.. Кравця в с. Підгірне Василівського району Запорізької області, [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], не вибравши безпечного інтервалу, при зміні напрямку руху з лівої смуги руху на праву, не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю ВАЗ 111730 ЗНГ, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача, який належить йому на праві приватної власності, який рухався з правої сторони по смузі руху, на яку позивач перестроювався, в результаті чого автомобілі зіткнулись, отримавши механічні пошкодження. Крім того, [PERSON] самовільно залишив місце ДТП. Зазначені факти підтверджуються: постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.. 122-4 КпАП України та піддано, із застосуванням ст.. 36 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн.; довідкою відділення ДАІ Василівського району ГУМВС України в Запорізькій області; схемою ДТП; рапортом інспектора ДАІ, копії яких є у справі. Постанова судді оскаржена не була, вона набрала законної сили. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у ДТП, яка є предметом даного позову, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Той факт, що автомобіль ВАЗ 111730 ЗНГ, державний номер [NUMBER] належать позивачеві, підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого є у справі. В результаті ДТП, яка є предметом даного спору, автомобіль позивача отримав технічні ушкодження. Згідно з висновком експерта-товарознавця від 18.07.2014 року № 253, копія якого є у справі, розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачеві в результаті пошкодження автомобіля, становить 6522 гривень 77 копійок. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою цивільно - правової відповідальності є - правопорушення, яке включає в себе : шкоду, протиправну поведінку, причинний зв'язок, вину. Відповідно до п.4 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. зі змінами, під володільцем джерела підвищеної небезпеки мається на увазі юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського ведення, оперативного управління або за інших підстав (договорів оренди, довіреностей…). Відповідно до ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, у тому числі, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження всі складові цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON], а саме: факт адміністративного правопорушення, в результаті якого було заподіяною шкоду позивачеві, протиправна поведінка відповідача, яка виразилася у порушенні ним ПДР України, причинний зв'язок між його протиправною поведінкою та її наслідком у вигляді заподіяної позивачеві шкоди, а також вина відповідача. Таким чином, суд вважає, що позивач несе цивільно-правову відповідальність перед позивачем. При цьому, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає позов в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем заявлено уточнені вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 6000 грн., ці вимоги визнані у повному обсязі відповідачем, тому, суд вважає можливим задовольнити ці вимоги та стягнути зазначену суму з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved