Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся до суду з із заявою про визнання [PERSON], [INFO], уродженця с. Забарівка Корюківського району Чернігівської області, недієздатним, мотивуючи свої вимоги тим, що заявник народився [INFO] року в ст. Якимівка, Уваровського району, Гомельської області, [PERSON], є братом [PERSON], їхніми батьками були: батько [PERSON], який помер у 1973 році, мати [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Забарівською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області. До смерті матері [PERSON] проживав разом з матір"ю в [ADDRESS]. Після смерті матері його брат залишився проживати один, тому [PERSON] переїхав до нього і проживає разом з ним. [PERSON] має громадянство Республіки Білорусь та має право знаходитись на території України 90 днів, доглядає брата, потім пересікає кордон, та знову повертається на Україну. Брат знаходиться на обліку в психоневрологічному кабінеті Корюківської центральної районної лікарні з діагнозом: олігофренія в стадії глибокої дебільності, є інвалідом другої групи з дитинства, він є непрацездатним, потребує постійного догляду його захворювання підтверджується довідкою ВТЕК від 22 лютого 1969 року серії Д-68 №067157, якою інвалідність встановлена безстроково. Поки брат проживав з матір'ю, опікун йому не був потрібний і не призначався. [INFO] року мати померла, брат залишився проживати один. Поведінка [PERSON], із-за хвороби була дивна, він не визнавав свого хворобливого стану, не усвідомлював значення своїх дій, вів дивні розмови, зміст яких незрозумілий. Тому враховуючи психічнохворий стан [PERSON] і з метою належної охорони і захисту його прав та інтересів заявник вирішив звернутися до суду з заявою для визнання [PERSON] недієздатним та про призначення його опікуном брата. Відповідно до ст.39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким чином враховуючи психічно хворий стан [PERSON], заявник вимушений звернутися з даною заявою до суду для визнання [PERSON] недієздатним та про призначення [PERSON] опікуном брата. Так як [PERSON] є рідним братом хворого, який перебуває на його утриманні, здійснює догляд за ним, на обліку в психічно-неврологічному та наркологічному кабінетах Корюківської центральної районної лікарні заявник не перебуває, має нормальний стан здоров'я, забезпечений житлом, має доходи, тому може і хоче бути опікуном рідного брата. Заявляючи прохання про призначення опікуном заявник не переслідує будь-яких матеріальних благ, а орієнтується на суто моральні принципи. Органом опіки та піклування за місцем реєстрації брата є Забарівська сільська рада, на території якої зареєстрований і проживає його хворий брат. Забарівська сільська рада не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном хворого брата. Згідно з ч.1 ст.56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Пунктом 1.3 Правил опіки та піклування, які затверджено наказом Держаного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України й Міністерства та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88 (зареєстрований у Мін'юсті України 17.06.1999 року за №387/3680), встановлено, що органами, які приймають рішення щодо опіки та піклування, є районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Отже, органом опіки та піклування є Забарівська селищна ради, на території якої зареєстрований і проживає хворий [PERSON]. Забарівська селищна рада не заперечує проти здійснення [PERSON] опіки над [PERSON], звертається до суду з відповідним поданням, яке [PERSON] просить витребувати. В судове засідання заявник [PERSON] не з"явився, подав письмову заяву про слухання справи без його участі, просить суд визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном його, тобто [PERSON] . Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування Забарівської сільської ради в судове засідання не з'явились подали письмову заяву про слухання справи без їх участі в якій зазначили, що вони не заперечують в визнанні недієздатним [PERSON] та встановлення над ним опіки, не заперечують в разі визнання недієздатним [PERSON] в призначенні його опікуном [PERSON]. В зв'язку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], звернувся до суду з із заявою про визнання [PERSON], [INFO], уродженця с. Забарівка, Корюківського району, Чернігівської області, недієздатним, мотивуючи свої вимоги тим, що заявник народився [INFO] року в ст. Якимівка, Уваровського району, Гомельської області, [PERSON], є братом [PERSON], їхніми батьками були: батько [PERSON], який помер у 1973 році, мати [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Забарівською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області. До смерті матері [PERSON] проживав разом з нею в [ADDRESS]. Після смерті матері його брат залишився проживати один, тому [PERSON] переїхав до нього і проживає разом з ним. [PERSON] має громадянство Республіки Білорусь та має право знаходитись на території України 90 днів, доглядає брата, потім пересікає кордон, та знову повертається на Україну. Брат знаходиться на обліку в психоневрологічному кабінеті Корюківської центральної районної лікарні з діагнозом: олігофренія в стадії глибокої дебільності, є інвалідом другої групи з дитинства, він є непрацездатним, потребує постійного догляду його захворювання підтверджується довідкою ВТЕК від 22 лютого 1969 року серії Д-68 №067157, якою інвалідність встановлена безстроково. Поки брат проживав з матір'ю, опікун йому не був потрібний і не призначався. [INFO] року мати померла, брат залишився проживати один. Поведінка [PERSON], із-за хвороби була дивна, він не визнавав свого хворобливого стану, не усвідомлював значення своїх дій, вів дивні розмови, зміст яких незрозумілий. Тому враховуючи психічнохворий стан [PERSON] і з метою належної охорони і захисту його прав та інтересів заявник вирішив звернутися до суду з заявою для визнання [PERSON] недієздатним та про призначення його опікуном брата. Відповідно до ст.39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким чином враховуючи психічно хворий стан [PERSON], заявник вимушений звернутися з даною заявою до суду для визнання [PERSON] недієздатним та про призначення [PERSON] опікуном брата. Так як [PERSON] є рідним братом хворого, який перебуває на його утриманні, здійснює догляд за ним, на обліку в психічно-неврологічному та наркологічному кабінетах Корюківської центральної районної лікарні заявник не перебуває, має нормальний стан здоров'я, забезпечений житлом, має доходи, тому може бути опікуном рідного брата. Заявляючи прохання про призначення опікуном заявник не переслідує будь-яких матеріальних благ, а орієнтується на суто моральні принципи. Органом опіки та піклування за місцем реєстрації брата є Забарівська сільська рада, на території якої зареєстрований і проживає його хворий брат. Забарівська сільська рада не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном хворого брата. Згідно з ч.1 ст.56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Пунктом 1.3 Правил опіки та піклування, які затверджено наказом Держаного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України й Міністерства та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88 (зареєстрований у Мін'юсті України 17.06.1999 року за №387/3680), встановлено, що органами, які приймають рішення щодо опіки та піклування, є районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Отже, органом опіки та піклування є Забарівська селищна ради, на території якої зареєстрований і проживає хворий [PERSON]. Відповідно до висновку (акту) №36 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 23.01.2015 року у [PERSON] має місце стійка помірна розумова відсталість (Ф 71 - за міжнародною Квалифікацією Хвороб 10 перегляду), за своїм психічним станом він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та встановити піклування над ним та призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. Витрати по розгляду даної справи слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved