Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на дитину починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Позов обґрунтовує тим, що перебувала із відповідачем в шлюбі, що 24.06.2016 року рішенням Корецького районного суду Рівненської області розірвано. За час дії шлюбу у них [INFO] народився син, [PERSON] . Вказує, що відповідач жодним чином не підтримує її у питанні вихованні та матеріального забезпечення сина. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну підтримку. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення відповідного повідомлення на веб-порталі «Судова влада України». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 26 лютого 2010 4 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Корецького районного управління юстиції Рівнеської області, актовий запис № 05. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 24 червня 2016 року шлюб між між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час дії шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 липня 2010 року. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другоїстатті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ізст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2 218,00 грн., з 1 липня - 2 318,00 грн., з 1 грудня - 2 395,00 грн. Оцінюючи надані сторонами по справі докази, та враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання своїх дітей у розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимогст. 141 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 840,80 грн.

Outcome: approved