Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

до суду звернулося ПАТ ,,[PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові вказано, що 03.09.2013 року між ПАТ ,,[PERSON] та відповідачкою було укладено кредитний договір №300531047293001, відповідно до якого відповідачці було надано кредитні кошти в сумі 64530 грн. на строк з 03.09.2013 року до 03.08.2017 року з розрахунку 15,7% річних за користування кредитом. 02.12.2013 року між ПАТ ,,[PERSON] та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору. Тому позивач просив стягнути з відповідачки 48160 грн. 68 коп., яка складає заборгованість за кредитом - 47524 грн. 40 коп. та відсотками - 636 грн. 28 коп. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі ,,[PERSON] проти України (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за її участі. Отже вона реалізувала своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів, доводів, заперечень та їх обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. 03.09.2013 року між ПАТ ,,[PERSON] та відповідачкою було укладено кредитний договір №300531047293001, відповідно до якого відповідачці було надано кредитні кошти в сумі 64530 грн. на строк з 03.09.2013 року до 03.08.2017 року з розрахунку 15,7% річних за користування кредитом. Заборгованість відповідачки за кредитним договором №300531047293001 станом на 06.04.2015 року становить 48160 грн. 68 коп., з них тіло кредиту - 47524 грн. 40 коп. та відсотки - 636 грн. 28 коп. За змістом ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦПК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.513 ЦПК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст.514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦПК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 02.12.2013 року між ПАТ ,,[PERSON] та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів на спростування підстав позову та розрахунку позивача відповідачка суду не надала. Згідно копії рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 року з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року. Згідно копії рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 року внесено зміни у вищевказане рішення, запроваджено тимчасову адміністрацію строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved