Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні 3/100 частини комплексу будівель та споруд бази, що знаходиться по [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі договору дарування від 04.10.2006 року, посвідченого 24.10.2006 року приватним нотаріусом [PERSON], номер у реєстрі нотаріальних дій 5393, є власником зазначеного вище нерухомого майна, що підтверджуєть витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 199303. Відповідач своїми діями, а саме користуючись на власний розсуд 3/100 частинами комплексу будівель та споруд бази, що знаходиться по [ADDRESS] чинить перешкоди позивачу у реалізації її права власності на зазначене нерухоме майно. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно письмової заяви її представника, просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно письмової заяви її представника, просить справу розглядати у її відсутності, в повному обсязі позовні вимоги не визнають. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2006 року мiж позивачем та вiдповiдачем було укладено договiр дарування вiдповiдно до якого [PERSON] прийняла у дар 3/l00 частини комплексу будiвель та споруд бази, що знаходиться в [ADDRESS] Вiдповiдно до даного договору позивачем було зареєстровано у державному peєcтpi прав на нерухоме майно про реєстрацію права власностi вищевказане майно, що підтверджуєть витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 199303. Не зважаючи на той факт, що позивач є власником 3/100 частин комплексу відповідач продовжує без відповідного на те дозволу позивача користуватися зазначеним майном на власний розсуд. Факт користування спірним нерухомим майном відповідачем підтверджується письмовими поясненнями свідків: [PERSON], яка вказує, що [PERSON] не надає позивачу можливості потрапити до своїх приміщень по [ADDRESS] також не допускала працівників земельних ресурсів для здійснення необхідних обмірів; [PERSON], який зазначив, що [PERSON] чинить перешкоди у користуванні позивачем належною їй частиною комплексу та не допускає на територію даних приміщень працівників працівників КП "Білгород-Дністровське БТІ" та спеціалістів - техніків відповідних спеціалізовани землевпорядних організацій. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що використовуючи 3/100 частини комплексу будівель та споруд на власий розсуд відповідач порушує права позивача, як власника зазначеного майна, а саме право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, яке підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог [PERSON] поному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved