Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

до суду надійшла заява [PERSON], згідно якої вона просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], 16 січня 2016 року в м. Шахтарськ Донецької області, вказуючи, що 16 січня 2016 року в м. Шахтарськ Донецької області помер її батько - [PERSON], [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 37 від 18.01.2016 року. Вказує, що вона звернулася до\~Артемівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть батька та надано письмові розяснення про те, що документ, який було предявлено заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024. Даний факт позбавляє її можливості зареєструвати належним чином факт смерті її батька та оформити спадщину. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник зацікавленої особи - Артемівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти позову заперечував, зазначив, що у заяві відсутня повна дата народження померлого, що унеможливлює ідентифікацію померлої особи (а.с. 20). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 14.05.1962 року [PERSON] народилась 7.04.1962 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 27.11.1986 року, [PERSON] 27.11.1986 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Куміща» (а.с.11). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 37 від 18.01.2016 року [PERSON] помер 16 січня 2016 року в м. Шахтарськ Донецької області від атеросклеротичного кардіосклерозу (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про поховання № 321, виданого 13.06.2016 року муніципальним підприємством «Транспортне підприємство «Партнер», 17.01.2016 року [PERSON] похований в м. Шахтарськ Донецької області (а.с. 11). \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Заявник вказує, що [PERSON] помер в м. Шахтарськ Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, вона отримала лікарське свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання спадщини після смерті її батька, оскільки воно затверджено наказом Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки, тобто органом, що перебуває на тимчасово окупованій території. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, заявник звернулася до Артемівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак їй було розяснено, що документ, який було предявлено заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с. 3). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі\~ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для встановлення факту смерті її батька та для оформлення спадщини. Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою. В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті її батька. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює факт смерті 16 січня 2016 року в м. Шахтарськ Донецької області [PERSON]. Згідно ч. 4 ст. 257-1ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. \~\~\~\~\~ \~\~\~\~

Outcome: approved