Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.10.2007 року між ними було укладено шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач згідно вироку Бахмацького районного суду від 25.06.2011 року перебуває в місцях позбавлення волі за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Ще до порушення кримінальної справи та до ухвалення вищевказаного вироку сумісне життя сторін зіпсувалось, оскільки відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не піклувався про позивача та про створення в сім»ї сприятливої морально-психологічної атмосфери, допускав аморальні вчинки та подружню невірність, тому сторони припинили фактичні шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство, наразі вони сумісних інтересів не мають, разом не проживають, що унеможливлює їх подальше подружнє життя, а тому позивач просить шлюб розірвати, поклавши судові витрати на відповідача. [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами провадження, в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав, надав суду заяву про розгляд справи без його участі не заперечує проти задоволення позову. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позов згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 20.10.2007 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом ДРАЦС РС Бахмацького РУЮ за актовим записом №152. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір"ю. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 03.07.2014 року відділом ДРАЦС РС Бахмацького РУЮ, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.10.2007 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.01.2010 року. Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.06.2011 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання із застосуванням положень ст.71 КК України у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Наразі він відбуває покарання в Старобабанівській виправній колонії №92 в с.Старі Бабани Уманського району Черкаської області. На даний час, сторони разом не проживають, подружніх відносин фактично не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, шлюб між ними носить формальний характер, позивач фактично створила нову сім»ю і має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved