Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог заявниця вказує, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. З 1988 року по червень місяць 2000 року батько проживав однією сім»єю з заявницею у вищезгаданій квартирі. Квартира на праві приватної власності належить членам сім»ї заявниці та її батькові. На початку 2000 року [PERSON] переїхав проживати в [ADDRESS] де і зареєстрував своє місце проживання. В квітні місяці 2003 року батько захворів, потребував стороннього догляду, а тому заявниця перевезла його до себе на квартиру, де він проживав до смерті. Вказує, що встановлення даного факту їй необхідне для можливості оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] подану заяву підтримали, просять її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення поданої заяви. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження № 044212 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. 23.11.1974 року вона уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.11.1998 року, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року у віці 90 років в м. Ковелі Волинської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦС Ковельського міського управління юстиції від 21.09.2004 року ( свідоцтво [NUMBER] ). В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, так як вважала себе фактично такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем на день його смерті, доглядала за ним. Даний факт підтверджується також показами свідків [PERSON], [PERSON], даних ними в судовому засіданні. Відповіднодо ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень викладних у. п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Таким чином, оскільки заявниця [PERSON] як спадкоємець постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Outcome: approved