Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Приватного підприємства «ГВМ-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки загальною площею 2,1529 га кадастровий номер 6825889600:02:017:0074, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області та стягнення 13701,45 грн. заборгованості. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, зменшила позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості до розміру 3590,96 грн. зазначивши, що решта суми заборгованості була сплачена відповідачем після її звернення до суду. Представник відповідача в судові засідання не з`являвся, неодноразово клопотав про відкладення розгляду справи, востаннє - на дату не раніше 22.06.2020 р.. Про причини неявки в судове засідання 24.06.2020 р. представник віповідача суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. До вступу у шлюб позивач користувалась прізвищем " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.11.2018 р.. Позивач є власником земельної ділянки загальною площею 2,1529 га кадастровий номер 6825889600:02:017:0074, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.09.2016 р., посвідченим приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №959, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 20.03.2017 р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди землі, згідно із яким в момент державної реєстрації права оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну зазначену ділянку строком на 7 років (п. п. 1.1., 3.1., 6.3.) зі сплатою орендної плати у розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 4.1.) один раз на рік до 25 грудня поточного року (п. 4.4.). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 107767 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, а станом на дату розгляду справи - 101954,78 грн., що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.02.2020 р.. Згідно із п. 4.6. договору у разі невнесення орендної плати у визначені договором строки, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення. П. 12.4. договору передбачено можливість розірвання договору за рішенням суду у звязку із невиконанням другою стороною обовязків, перебачених договором. З матеріалів справи вбачається, що право оренди зазначеної земельної ділянки перейшло орендодавцеві 29.03.2017 р. у відповідності до п. 6.3. договору, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Доказів належної сплати орендної плати відповідач суду не надав. Позивачем визнано, що за 2018 р. відповідач сплатив їй 8000 грн., а 02.03.2020 р. після звернення із позовом - додатково 8800 грн.. Доказів інших оплат суду не надано. Позивач розаховує суму заборгованості виходячи нормативної грошової оцінки, зазначеної у свідоцтві про право на спадщину від 2016 р. без врахування подальшої індексації та із врахуванням математичного заокруглення сум, визначаючи загальний розмір заборгованості в сумі 3443,51 грн. (з врахуванням пені за 2018 р. - 110,80 грн., за 2019 р. - 36,65 грн. усього - 3590,96 грн. (а.с. 35)). Зазначена сума є меншою за суму, обчислену судом. Однак, згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи і на підставі доказів, поданих учасниками справи, та лише в межах заявлених нею вимог. Тому, в частині стягнення заборгованості по орендній платі та пені позов слід задовольнити. Згідно із ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строку володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із ст. 96 ЗК України, ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Невиплата відповідачем позивачу орендної плати є істотним порушенням умов укладеного між сторонами договору та порушує майнові права позивача. П. 12.4. договору оренди землі від 20.03.2017 р. передбачено можливість розірвання договору за рішенням суду у звязку із невиконанням другою стороною обовязків, перебачених договором. Таким чином, в частині вимоги про розірвання договору позов також слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved