Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

В січні 2015 року служба у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві вказують, що [PERSON] є матірю двох малолітніх двох дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], та проживає в с. Бережнівка Кобеляцького району Полтавської області. [PERSON] веде кочовий спосіб життя, залишила дітей на бабу - [PERSON]. 15.12.2014 р. малолітні діти були відібрані у матері [PERSON] у звязку з загрозою життю та здоровю дітей та направлені до Кобеляцької центральної районної лікарні для подальшого влаштування до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. 23.12.2014 р. комісійно було обстежене помешкання де мешкали діти, при обстежені виявлено, що в будинку холодно та брудно, відсутні меблі, відключено електроенергію, вугілля та дрова не заготовлені. Просять відібрати малолітніх дітей у матері без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти на їх утримання. Представник позивача Худенко Ю.Ф., в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи - Бутенківської сільської ради Кобеляцького району в судове засідання не зявився, від сільського голови надійшла заява, в якій він позов визнав та прохав справу розглядати без представника сільської ради. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12-13). Відомості про батька записано відповідно до ст.135 СК України (а.с.4, 7). [PERSON] належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, оскільки не приділяє увагу вихованню та розвитку своїх малолітніх дітей, залишила їх на тривалий час без догляду. Діти не забезпечені необхідним харчуванням, внаслідок чого мають проблеми із здоров'ям (а.с.8, 9). Неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків також підтверджується рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Кобеляцької районної державної адміністрації, з якого вбачається, що відповідач [PERSON], зникла та коли повернеться невідомо, залишила дітей з бабою [PERSON], яка зловживає спиртними напоями (а.с.37-39). З акту соціального інспектування та акту обстеження житлово-побутових умов вбачається, що житлово-побутові умови незадовільні, в будинку холодно і брудно, відсутні меблі, частково відсутні шибки, вікна завішені брудними ганчірками. В будинку відключено електроенергію та газ. Вугілля та дрова не заготовлені ( а.с. 5, 10). Вказане у сукупності негативно впливає на розвиток та виховання малолітніх дітей відповідача та загрожує їхньому життю та здоров'ю. 10.02.2014 р. постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов»язків щодо забезпечення виховання та догляду своїх неповнолітніх дітей (а.с.56). Рішенням виконавчого комітету Бутенківської сільської ради від 15 .12.2014 року о відібрано малолітніх [PERSON] та [PERSON] від [PERSON] (а.с.11 на звороті). З 22.02.2015 р. малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини (а.с.2, 3). Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а позивач просить суд відібрати дітей у відповідача [PERSON] без позбавлення батьківських прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з врахуванням інтересів дітей. У відповідності до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на утримання дитини. Враховуючи, що при зверненні до суду з даним позовом позивач в порядку ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved