Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що позивачка в період з 18.01.2005 року по 11.04.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилося п'ятеро дітей: син [PERSON] - [INFO], донька [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. Рішенням Виноградівського районного суду від 11.04.2014 року, шлюб між сторонами розірвано, а рішенням Виноградівського районного суду від 13.01.2014 року частково задоволено позов про стягнення з відповідача аліментів на дітей сина [PERSON] - [INFO], доньки [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO]. Після розірвання шлюбу, у сторін народилася ще одна дитина, син [PERSON] - [INFO]. На даний час діти проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні, а тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач офіційно ніде не працює, його дохід носить нерегулярний та мінливий характер, вважає, що з нього треба стягувати аліменти у вигляді твердої грошової суми. Позивачка, в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач будучи у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.20), у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у сторін народилося п'ятеро дітей: син [PERSON] - [INFO], донька [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO] син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] (а.с.5-9). Рішенням Виноградівського районного суду від 11.04.2014 року, шлюб між сторонами розірвано (13-14), а рішенням Виноградівського районного суду від 13.01.2014 року частково задоволено позов про стягнення з відповідача аліментів на дітей сина [PERSON] - [INFO], доньки [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] (а.с.11-12). Після розірвання шлюбу, у сторін народилася ще дитина, син [PERSON] - [INFO] (а.с.9). На даний час діти проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні (а.с.10) Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд,

Outcome: approved