Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт її постійного проживання з батьком [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] з травня 2014 по [INFO] . В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Власівської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,29 га., яка розташована на території Власівської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області. На час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але проживав разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . Від імені позивача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся [PERSON] . За результатом звернення [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 вересня 2018 року. Підставою для такої відмови став факт пропущення строку на прийняття спадщини. Заявник та її представник Якуненко [PERSON] , належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, надавши суду клопотання в яких просили розглядати справу без їх участі. Заінтересована особа, орган місцевого самоврядування в особі Власівської сільської ради, Зіньківського району, Полтаської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направила. Від повноважного представника Власівської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування вимог, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як було встановлено судом, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Власівської сільської ради Зіньківського району, Полтавської області, [PERSON] помер у віці 50 років [INFO] у м. Полтаві. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , померлий [PERSON] є батьком заявниці [PERSON] . Відповідно до державного акта на право власності на землю серія [NUMBER] №615999 [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,29 га, розташована на території Власівської сільської ради Зіньківського району, Полтавської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Підтвердженням того, що спадкодавець [PERSON] проживав разом зі спадкоємницею [PERSON] є письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] . На підставі ч. 3, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2018 року приватного нотаріуса Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області Глушенка Вячеслава Васильовича вбачається, що заявнику відмовленого у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1\~ст. 1299 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч. 2\~ст. 1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні з письмових доказів встановлено, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на момент його смерті за місцем фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. \~\~\~\~\~\~ Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved