Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . У вище зазначеному будинку зареєстрований відповідач по справі. Однак з моменту прописки у житловому будинку, а саме, з серпня 2017 року у будинку не проживає. Догляду за будинком [PERSON] не здійснює за комунальні послуги коштів не сплачує. На даний час місце його проживання їй невідоме. Реєстрація відповідача в її житловому будинку перешкоджає здійсненню нею права власності, користування та розпорядження належним їй майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у її відсутность. Відповідач на підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність також у заяві вказав, що позов не визнає повністю. Про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. В судове засідання на розгляд справи відповідач не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву поданий не був. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав, позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Як стверджується копією з будинкової книги та актом обстеження житлового будинку у вище вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] . Згідно матеріалів справи, відповідач в зазначеному будинку не проживає, будь-яких витрат по утриманню будинку не несе, відсутні та будь-яких зв`язків з позивачем не підтримує. Відповідно до акту обстеження житлового будинку, відповідач у будинку позивача більше п`яти років не проживає. Згідно статті 317\~ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. Оскільки відповідач в зазначеному будинку не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несе, він втратив право користування жилою площею в даному житловому будинку та, в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України, підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житлом в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 768,40 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved