Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] , звертаючись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто», Держаного реєстратора відділу держаної реєстрації юридичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гребенюк Олени Володимирівни, Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, просила суд «визнати недійсною, з моменту видання, довіреність видану ТОВ «Будівельне місто» від 19 липня 2016 року за підписом директора [PERSON], що уповноважує [PERSON] діяти від імені товариства; визнати недійсним, з моменту прийняття, рішення ТОВ «Будівельне місто», викладене у формі протоколу № 18/07/16 від 18 липня 2016 року, в частині призначення директора Товариства [PERSON] з 19 липня 2016 року; скасувати реєстраційну дію/запис в Єдиному державному реєстрі № 12661070010022721 від 26 липня 2016 року здійснений Державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гребенюк Оленою Володимирівною про зміну керівника юридичної особи ТОВ «Будівельне місто» шляхом зобов`язання Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру» Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на наступне, що в липні 2019 року позивач, за допомогою сайту Міністерства Юстиції України дізналась, що є керівником ТОВ «Будівельне місто» ( ЄДРПОУ 34777318), однак жодних заяв про прийняття на роботу до ТОВ «Будівельне місто» не подавала, трудових та інших договорів з товариством не укладала, в трудових чи інших відносинах з підприємством не перебувала, заробітну плату не отримувала, наказів про призначення не підписувала, на загальних зборах Товариства участі не приймала. Позивач, діючи через свого представника, звернулась до Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з вимогою отримати інформацію, у відповідь на звернення отримала копії документів - протоколу № 18/07/16 від 18 липня 2016 року (де п. 5 прийнято рішення про призначення позивача на посаду директора Товариства), довіреності Товариства від 19 липня 2016 року видана нібито від імені позивача, як директора товариства, та за її підписом, однак позивач жодних підписів на вказаній довіреності не ставила і підпис позивача не схожий на оригінальний, крім того, позивач в цей час працювала на іншому підприємстві, що підтверджується наданою копією трудової книжки, та не перебувала в трудових відносинах з іншими роботодавцями (фізичними чи юридичними особами). Згідно отриманих позивачем документів, вбачається, що на підставі незаконного Протоколу загальних зборів товариства № 18/07/16 від 18 липня 2016 року та підробленої довіреності від 19 липня 2019 року була проведена реєстраційна дія та внесено запис 26.07.2016 року № 12661070010022721 Державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гребенюк Оленою Володимирівною про зміну керівника та вказано керівником ТОВ «Будівельне місто» [PERSON] , вказані дії відповідачів, на переконання позивача, є незаконними та безпідставними, вчинені дії та прийняті рішення порушують законні права та інтереси позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. 30 серпня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва (суддя Астахова О.О.) постановлено ухвалу про відкрите провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто», держаного реєстратора відділу держаної реєстрації юридичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гребенюк Олени Володимирівни, державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції ум. Києві про визнання недійсними документів та зобов`язання вчинити дії, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто», Держаного реєстратора відділу держаної реєстрації юридичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гребенюк Олени Володимирівни, Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, процесуальним правом подати відзив на позов не скористались . 02 грудня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про витребування у Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві належним чином засвідчені копії реєстраційної справи ТОВ «Будівельне місто»( ЄДРПОУ 34777318). 20 грудня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про призначення у цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи виконаний підпис від імені [PERSON] у графі «Директор [PERSON] » у довіреності від 19 липня 2016 року, виданої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» (ЄДРПОУ: 34777318) [PERSON] чи іншою особою, проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. 16 квітня 2020 року судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру О.В. Тимошенко направлено до суду повідомлення про неможливість проведення судової експертизи за №19/17/3-28/СЕ/20. 21 травня 2020 року на підставі розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва, відповідно до пункту 19 розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.7.54 Розділу VII Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл вказаної цивільної справи, яка передана в провадження головуючого судді Гаврилової О.В. 23 липня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття провадження у цивільній справі. 10 вересня 2020 року Київським апеляційним судом винесено постанову про часткове задоволення апеляційної скарги [PERSON] . Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2020 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 24 вересня 2020 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано в провадження головуючого судді Савлук Т.В. 03 листопада 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про направлення матеріалів цивільної справи експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2019 року про призначення судової почеркознавчої експертизи, провадження у цивільній справі зупинено до проведення судової почеркознавчої експертизи. 19 лютого 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі. 10 березня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого судовго засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням висновків судової експертизи. Представники відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто», Держаного реєстратора відділу держаної реєстрації юридичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гребенюк Олени Володимирівни, Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, процесуальним правом подати відзив на позов не скористались, інші заяви (клопотання) з процесуальних питань до суду не подавали. Відповідно до положень ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників цивільного процесу та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України, юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Статтею 113 ЦК України встановлено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» за своєю організаційно-правовою формою відноситься до господарських товариств. Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018, який набрав чинності 17.06.2018, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про господарські товариства» у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, а також внесені зміни зокрема до Цивільного кодексу України, а саме назву підрозділу 4 § 1 глави 8 «4. Товариство з обмеженою відповідальністю» та статті 140-151 виключено. Разом з тим на момент виникнення та існування спірних правовідносин, зазначені зміни чинності ще не набули, а тому суд застосовує норми законодавства, в редакціях чинних на момент прийняття оспорюваних рішень загальних зборів. Відповідно до 11-1 Закону України «Про господарські товариства», законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів. Відповідно до ст. 97 Цивільного кодексу України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто», затвердженого загальними зборами учасників, протокол №18/07/16 від 18 липня 2016 року, а саме п. 8.15 «Дирекція»: Керівництво і керування поточною діяльністю Товариства здійснює Дирекція Товариства, очолювана директором, що обирається Загальними зборами Учасників. Директор підзвітний Зборам і організовує виконання його рішення. Він не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників Товариства. У п. 8.16 Статуту Товариства «Директор товариства» визначено повноваження директора, а саме: здійснює оперативне керівництво всією роботою Товариства відповідно до розроблених Загальними зборами планами; розпоряджається всім майном Товариства, включаючи фінансові засоби Товариства, відповідно до чинного Статуту і законодавства; без доручення діє від імені Товариства; чинить усякого роду угоди, передбачені законодавством, у тому числі одержання кредитів, угод по відчуженню та інші юридичні акти, видає доручення; відкриває в банку поточні та інші рахунки від імені Товариства; контролює режим праці і відпочинку персоналу Товариства; бере участь у підписанні і розірванні колективного і індивідуального договорів із робітниками Товариства; застосовує до робітників заходи заохочення і стягнення відповідно до Правил внутрішнього розпорядку і Положенням про персонал Товариства; приймає рішення і видає накази по оперативним питанням внутрішньої діяльності Товариства; бере участь у реалізації планів і заходів щодо навчання персоналу Товариства; чинить будь-які інші дії, необхідні для досягнення цілей Товариства, за винятком тих, що відповідно до дійсного Статуту ставиться до виняткової компетенції Зборів. Як з`ясовано судом, підтверджується матеріалами реєстраційної справи юридичної особи, 18 липня 2016 року відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» (код ЄДРПОУ 34777318), які оформлено Протоколом № 18/07/16 від 18 липня 2016 року, за участі засновників [PERSON] , [PERSON] , в особі представника за довіреністю [PERSON] , прийнято рішення відповідно до порядку денного, серед іншого, про затвердження нової редакції статуту Товариства з урахуванням затвердженого у даному протоколі рішення; звільнення з посади директора Товариства [PERSON] з 18.07.2016 року та призначення [PERSON] з 19.07.2016 року; уповноважено новопризначеного керівника Товариства [PERSON] для проведення зміни установчих документів Товариства з правом залучення третіх осіб на свій власний розсуд. 01 серпня 2019 року сформований Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1005609200 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто», код ЄДРПОУ 34777318. В графі: Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: [PERSON] , [INFO] - керівник. Згідно з ч. 5 ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду. Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Верховний суд України у постанові від 13 березня 2017р. у справі № 6-147цс17 зробив висновки, що рішення загальних зборів учасників товариства є актами, що зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання відносин у різних питаннях діяльності товариства, вони мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Таким чином, якщо суд визнає недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, воно є недійсним з моменту його прийняття. Протокол загальних зборів дійсно є підставою для прийняття (звільнення), невідповідність протоколу трудовому законодавству - є підставою для відновлення трудових прав фізичної особи. Отже порушення трудового законодавства не впливає на дійсність рішення загальних зборів та корпоративні права позивача, однак таке порушення є підставою для відновлення трудових прав фізичної особи - працівника. Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (ч. 1 ст. 92 ЦК України). Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до частини першої та абзацу першого і другого частини третьої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно із статтею 245 Цивільного кодексу України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, форма довіреності може бути звичайною письмовою або письмовою нотаріальною. Нотаріально посвідчена довіреність вимагається на вчинення правочину, який потребує нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом або домовленістю сторін. Представництво за довіреністю припиняється у разі закінчення строку довіреності; скасування довіреності особою, яка її видала; відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; припинення юридичної особи, яка видала довіреність; припинення юридичної особи, якій видана довіреність; смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності, смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1), особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2), волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3), правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В той же час згідно з положеннями ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України , правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Так, в матеріалах реєстраційної справи наявна довіреність від 19 липня 2016 року видана директором ТОВ «Будівельне місто» [PERSON], що діє на підставі Статуту, даною довіреністю уповноважує Шрамка Сергія Миколайовича бути представником в державних органах, Відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. З тексту вище зазначеної довіреності слідує дослівно: «Для виконання цієї довіреності уповноважую здійснити реєстраційні дії зі зміни засновників, директора, засобу зв`язку Товариства, розписуватись за мене, сплачувати державне мито та інші платежі, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням даної довіреності». Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. ( ст.1 Закону України «Про судову експертизу») Виходячи з положень статті 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. В межах розгляду цивільної справи, судом постановлено ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення експертів постановлено наступні питання: - чи виконано підпис від імені [PERSON] у графі «Директор [PERSON] » у довіреності від 19.07.2016 року, виданої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» (ЄДРПОУ: 34777318) [PERSON] чи іншою особою? Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19-20/37969-ПЧ від 08 лютого 2021 року, експерти дійшли до наступних висновків: - підпис від імені [PERSON] у графі «Директор» довіреності від 19 липня 2016 року, виданої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» (ЄДРПОУ: 34777318) виконано не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням якомусь справжньому її підпису. Оцінюючи висновок експерта з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку у сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, суд визнає його вірним, мотивованим достатньо переконливо та таким, що не суперечить іншим доказам у справі. Відповідно до ст. 21 КЗпП України (в редакції, яка діяла станом 18 липня 2016 року) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом положень ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», питання про обрання директора та встановлення розміру його винагороди стосується компетенції загальних зборів учасників. Підставою виникнення трудових відносин між Товариством та обраним керівником товариства є рішення загальних зборів, оформлене відповідним протоколом. Разом з тим, судом встановлено, що позивач не зверталась до товариства із заявою про прийняття на роботу та обрання її керівника товариства, наказ про призначення позивача на посаду керівника товариства не видавався, в свою чергу відповідач - ТОВ «Будівельне місто» не надав суду докази на підтвердження того, що при прийнятті позивача на роботу роботодавцем виконано вимоги регламентовані статтями 21, 23, 24 КЗпП України (винесені всі необхідні організаційно - розпорядчі акти, для констатації факту прийняття позивача на роботу за безстроковим (строковим) трудовим договором), відсутні відомості про нарахування і виплату заробітної плати, що у сукупності є доказом виникнення трудових відносин між працівником та работодавцем. За даними, які внесені до трудової книжки позивача , в період 03 серпня 2015 року по 26 травня 20127 року позивач обіймала посаду головного бухгалтера в ТОВ «ЕлТРейд», отримувала заробітну плату та сплачувала обов`язкові платежі та податки. За пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. За даними, які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» зареєстроване 06 грудня 2006 року, номер запису №12661020000022721, в графі: «прізвище, ім`я по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи», є [PERSON] , [INFO] - керівник. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера). Тобто необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. На позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, з врахуванням обраного позивачем способу захисту, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним, з моменту прийняття, рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» (код ЄДРПРОУ 34777318), викладене у формі протоколу № 18/07/16 від 18 липня 2016 року, в частині призначення директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» [PERSON] [INFO] , оскільки приймаючи рішення щодо обрання керівника товариства учасники діяли без попередньої згоди особи, яка претендувала на посаду (заява про прийняття на роботу відсутня) , наказ (розпорядження) про прийняття на роботу директора видано не було, трудовий договір (контракт) з визначенням строку найму, права, обов`язки та відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення з посади, інші умови найму сторонами не погоджувались, тому в сукупності наведених обставин трудові відносини між позивачем та товариством не виникли. З урахуванням викладеного, оцінивши наведені позивачем підстави та долучені до справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої вимоги в частині визнання недійсною, з моменту видання, довіреність видану ТОВ «Будівельне місто», ЄДРПОУ 34777318, від 19 липня 2016 року за підписом директора [PERSON], що уповноважує [PERSON] діяти від імені Товариства, оскільки зазначена вимога підтверджується висновком судової експертизи та іншими належними та допустимими доказам. Щодо заявленої вимого стосовно скасування реєстраційної дії/запис в Єдиному державному реєстрі № 12661070010022721 від 26 липня 2016 року здійснений державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гребенюк Оленою Володимирівною про зміну керівника юридичної особи ТОВ «Будівельне місто», ЄДРПОУ 34777318, шляхом зобов`язання державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві ввести відповідний запис , слід зазначити наступне. Згідно з п. п. 2, 5, 10 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи: - відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів; - примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; - примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державний реєстратор: приймає документи, перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів, перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру, веде Єдиний державний реєстр, веде реєстраційні справи, здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Судом враховується, що за ч. 2 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що підтверджує його повноваження, однак в межах даного спору довіреність від 19 липня 2016 року на підставі якої діяв [PERSON] визнана судом недійсною з підстав наведених у мотивувальній частині судового рішення. Виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено підстави для відмови у державній реєстрації, в тому числі: документи подано особою, яка не має на це повноважень; документи суперечать вимогам Конституції та законів України. Так, судом встановлено, що на підставі протоколу № 18/07/16 від 18 липня 2016 року та довіреності від 19 липня 2019 року, який визнано судом недійсними була проведена реєстраційна дія та внесено запис 26 липня 2016 року №12661070010022721 Державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гребенюк Оленою Володимирівною про зміну керівника та вказано керівником [PERSON] . При цьому, факт державної реєстрації внесення змін до складу керівних органів ТОВ «Будівель місто» підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб №1005609200 станом на 01.083.2019р. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що державний реєстратор Гребенюк Оленою Володимирівною протиправно здійснено реєстраційну дію № 12661070010022721 від 26.07.2016р щодо змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб щодо відомостей про керівника ТОВ «Будівельне місто», тому обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі № 12661070010022721 від 26 липня 2016 року щодо зміни керівника юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне місто» (код ЄДРПРОУ 34777318) та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру є правомірним, узгоджується з нормами чинного законодавства, які регулюються відносини в сфері здійснення державної реєстрації , тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню. За нормою частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне - 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»). Проте таке доведення може впливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між особою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини») Аналізуючи зазначені норми матеріального та процесуального права, роз`яснення Верховного Суду України, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, з`ясовуючи вказані обставини та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів кожний окремо й у їх сукупності, у тому числі, вище приведені докази,

Outcome: approved