Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до суду відповідно до якого просить, визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок по вул.. Підгірна, 9, с. Бажани, Петропавлівського району, Дніпропетровської області з господарськими будівлями та спорудами. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне нерухоме майно складається з житлового будинку, розташованого по вул.. Підгірна, 9 с. Бажани, Петропавлівського району Дніпропетровської області з господарськими та будівлями та спорудами: - сіни (позначені літерою «а» за схематичним планом технічного паспорту БТІ); - сарай (позначений літерою «Б» за схематичним планом технічного паспорту БТІ); - погріб (позначені літерою «пдБ» за схематичним планом технічного паспорту БТІ); - колодязь (позначені літерою «к» за схематичним планом технічного паспорту БТІ); - огорожа (позначені цифрою «1» за схематичним планом технічного паспорту БТІ). Починаючи з 2001 року позивачка, з дозволу власників спірного майна [PERSON] та [PERSON], розпочала проживати та користуватися вказаним житловим будинком та прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, які і на даний час перебувають у безперервному, відкритому та добросовісному володінні та користуванні Позивачки. У 2003 році Позивачка зареєструвала своє місце проживання у вказаному будинку. Доказами перебування спірного нерухомого майна у власності [PERSON] та [PERSON] є рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2001 року, серії 02АБ № 117516. На даний час [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.02.2012 року серії 1-КИ №435490. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради від 01.02.2017 року № 01.02.2017 року №235. Спадкоємцями [PERSON], за законом є її чоловік [PERSON] та її донька [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON], вказані особи прийняли, оскільки на дату смерті були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем, що підтверджуються довідкою Дмитрівської сільської ради від 01.02.2017 року № 234. Відповідачі не заперечують проти того, що позивачка проживає в спірному житловому будинку. Починаючи з 2001 року по даний час відповідачі не вжили жодних дій, які б перешкоджали позивачці і надалі користуватися вказаним житловим будинком, у тому числі не вирішували питання щодо витребування цього майна з чужого володіння. Таким чином, спірне нерухоме майно понад 10 років перебуває у безперервному та добросовісному володінні та користуванні Позивачки. Але на даний час вона не може належно розпоряджатися даним майном у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, позов підтримує просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, направили письмові заяви, відповідно до якох просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, позов підтримує просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2001 року продовжено строк на прийняття спадщини [PERSON], [PERSON], як спадкоємцям померлого [PERSON], 11.02.2000 року. Визнано в рівних долях за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частині домоволодіння за адресою вул.. Підгірна, 9 с. Бажани Петропавлівського району Дніпропетровської області. (а.с.13-14). Відповідно до технічного паспорту встановлено, що власниками житлового будинку по вул.. Підгірна, 9 є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.15-17). Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-КИ №435490 виданого 27.02.2012 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 13 встановлено, що [PERSON] померла 25.02.2012року. (а.с. 18). Відповідно до довідок виданих Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, встановлено, що на час смерті [PERSON] разом з нею проживали чоловік [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON] та онук [PERSON], які і по цей час проживають за адресою [INFO]. А також встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою [INFO], заповіт в виконкомі Дмитрівської сільської ради не посвідчувала. (а.с.19). Відповідно до довідки виданої Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області від 28.02.2017 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 2001 року. (а.с.20). Відповідно до акту складеного депутатом Дмитрівської сільської ради від 10.02.2017 року встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO] з 2001 року. (а.с.21). Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, власником спірного майна є [PERSON], який не заперечує проти проживання позивача в домоволодінні № 9 по вул.Підгірна с. Бажани Петропавлівського району Дніпропетровської області та визнає позов в повному обсязі. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно, відкрито коритувалась нерухомим майном понад 16 років і продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами розташований за адресою: вул..Підгірна, 9 с. Бажани, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача.

Outcome: approved