Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зіспадкодавцем однією сім`єю та факту родинних відносин. Заява обґрунтована тим, що 22 листопада 1975 року батьки заявника [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу мати прийняла прізвище батька заявника і стала іменуватися як [PERSON] . [INFO] від спільного проживання батьків в шлюбі, народився заявник [PERSON] . В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 1976 року відділом ЗАГС м. Кіровограда, яке заповнене лише російською мовою та в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис про народження [PERSON] , а також те, що його батьками записані батько [PERSON] та мати [PERSON] . 04 жовтня 1995 року заявник отримав паспорт [NUMBER] виданий Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області на ім`я [PERSON] , [INFO] . 31 серпня 1983 року батьки заявника придбали кооперативну квартиру номер [ADDRESS] , на яку 07.06.2012 року мати отримала свідоцтво про право власності та постійно проживала в ній до 13 лютого 2019 року, тобто по день смерті. У вказаній квартирі заявник проживав разом з батьками до 22 травня 2002 року. З 10 серпня 2016 року батько заявника був прописаний по [ADDRESS] , але він фактично проживав разом з його матір`ю до дня її смерті по [ADDRESS] . Заявник вважає, що факт проживання однією сім`єю його батьків підтверджується і тим, що в період з 2009 року по день його смерті батько хворів різними захворюваннями, що підтверджується відповідними медичними документами, а тому за ним постійно доглядала його мати. Під час спільного сімейного проживання, батьки заявника придбали квартиру номер [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 березня 2007 року, де вказано, що набувачем вказаної квартири є [PERSON] . Крім цього, [PERSON] 22 жовтня 2007 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, від спадкодавця [PERSON] перейшло спадкове майно, яке складається з 1/2 житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 22 жовтня 2007 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, від спадкодавця [PERSON] матері заявника перейшло спадкове майно, яке складається з права власності на земельну ділянку, площею 3,88 гектарів під номером [NUMBER] , кадастровий номер 3522587200:02:000:0743, розташованої на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 543, виданим 16 лютого 2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області. Після смерті матері, відповідно до ст.. 1216, ст. 1220 та ст.. 1225 ЦК України відкрилася спадщина на зазначене майно. Відповідно до ст..1261 ЦК України заявник та його батько [PERSON] одержали право на спадкування за законом. Але заявник , свідоцтво про право на спадщину не отримував, оскільки вказану спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв його батько, який постійно проживав з його матір`ю на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство. Заяву про прийняття спадщини батько заявника також не подавав, оскільки фактично проживав разом з матір`ю і вважав, що таким чином прийняв спадщину. [INFO] [PERSON] помер. На підставі заяви заявника від 01 липня 2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Звіздун Н.К. заведена спадкова справа №24/2020 про прийняття спадщини після смерті батька. Але оформити нотаріально цю процедуру не представляється можливим у зв`язку з вищевказаними розбіжностями, які полягають в тому, що в свідоцтвах про смерть батьків заявника мати зазначена як [PERSON] , а батько як [PERSON] , а заявник, згідно свідоцтва про народження та паспорту, вказаний як [PERSON] . Тому був вимушений звернутися до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня 2020 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито окреме провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник та його представник - адвокат Туровський С.К. заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені в ній. Просили задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 543, виданим 16 лютого 2019 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області /а.с. 16/. 22 листопада 1975 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб /а.с. 9, 15/. 21 вересня 1976 року від спільного проживання в шлюбі, народився [PERSON] , батьками якого записані батько [PERSON] та мати [PERSON] /а.с. 14/. Відповідно до довідки ОЖБК від 01.07.2020 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.06.2012 року [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] , в якій постійно проживала до 13 лютого 2019 року, тобто по день смерті /а.с. 23-24, 32/. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 березня 2007 року [PERSON] придбала у власність квартиру за адресою по [ADDRESS] /а.с. 19-21/. Крім цього, [PERSON] 22 жовтня 2007 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, від спадкодавця [PERSON] перейшло спадкове майно, яке складається з 1/2 житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку, площею 3,88 гектарів під номером [NUMBER] , кадастровий номер 3522587200:02:000:0743, розташованої на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області/а.с. 24-31/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначене майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявник та його батько [PERSON] одержали право на спадкування за законом. Але заявник, свідоцтво про право на спадщину не отримував, оскільки вказану спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв його батько, який постійно проживав з його матір`ю на час відкриття спадщини та вів з нею спільне господарство. Заяву про прийняття спадщини батько заявника також не подавав, оскільки фактично проживав разом з дружиною і вважав, що таким чином прийняв спадщину. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.01.2020 року /а.с. 17/ 01.07.2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Звіздун Н.К. заведена спадкова справа №24/2020 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с. 18/. 06.07.2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Звіздун Н.К. щодо роз`яснення порядку оформлення спадщини, яка в свою чергу повідомила, що у зв`язку з розбіжностями прізвищ у свідоцтвах про смерть батьків заявника, неможливо підтвердити факт родинних відносин між ними /а.с. 40/. Нормами ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. Заявник не заявив про відмову від спадщини та звернувся до нотаріальної контори з метою її оформлення. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але за час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриттяспадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі з оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення фалу постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація,яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання,неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Факти, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав, як спадкоємця і підтверджений в судовому засіданні наданими доказами. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обґрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника.

Outcome: approved