Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до Начальника інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», за яким просив визнати та встановити факт, що 21 липня 2017 року з командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , стався нещасний випадок (отримана травма) при виконанні службових обов`язків, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [PERSON] , полковник, виконував обов`язки начальника науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» з вересня 2014 року, який з 2016 року по 01 листопада 2018 року безпосередньо підпорядковувався Командувачу Військово-Морських Сил Збройних Сил України. 24 липня 2017 року позивач звернувся до лікаря ВМКЦ Південного регіону з приводу болі у правому колінному суглобі. Після огляду лікарем, був встановлений діагноз - гемартроз - правого колінного суглоба, здійснена медична допомога (викачано кров з колінного суглобу) та надані рекомендації щодо звільнення від виконання службових обов`язків з 24 липня терміном на 5 діб. Враховуючи відсутність у військовому лікувальному закладі - ВМКЦ ПР відповідного обладнання для здійснення МРТ на 24 липня 2017 року, медичний заклад не здійснив детальне дослідження правого колінного суглобу для встановлення детального діагнозу. На 28 липня 2017 року при повній іммобілізації правої ноги та пересування на костилях, біль не зменшилась, лікарем надано рекомендації щодо звільнення від виконання службових обов`язків з 28 липня терміном на 5 діб. При огляді лікарем його стан погіршився, крім болю в колінному суглобі, він відчував біль у голові та в районі підшлункової залози, але не придав цьому значення, 02 серпня 2017 року було надано рекомендації щодо звільнення від виконання службових обов`язків з 02 серпня терміном на 5 діб та рекомендовано здійснити дослідження МРТ. Також лікарем було приписано прибути на КАПД ВМКЦ ПР з 07 серпня 2017 року, рішенням якої позивача було звільнено від виконання службових обов`язків на 15 календарних днів. При здійснені дослідження МРТ, 03 серпня 2017 року було надано висновок: "МР- признаки контузии латеральных мыщелков большеберцовой и бедренной костей с наличием краевого перелома латерального мыщелка большеберцовой кости и «скрытого» перелома латерального мыщелка бедренной кости, субтотальною разрыва передней крестообразной и частичного повреждении задней крестообразной связок, латеропозиции надколенника, растяжения медиального удерживателя в надколенника, постконтузионных изменений атерального мениска, тендопатия сухожилия квадрацепсиса с отеком прилежащего упрапателлярного жировою тела, синовита, бурсита, отека параартикулярных мягких тканей правого каленного сустава". Причиною стало падіння на сходах на вході до будівлі за адресою Армійська 18, де розташована військова частина [NUMBER] . Так, [PERSON] , полковник, 21 липня 2017 року, піднімався по сходах на вході до будівлі Армійська, 18. Ступивши на сходи правою ногою, вона послизнулась, вага тіла за інерцією перенеслась на праву ногу, яка вивернулась, втративши рівновагу впав з опорою на праву руку та вдарився головою і частиною живота. Піднявшись позивач відчув біль нижче правого коліна та нижньому суглобі. Через 5-10 хвилин біль зменшилась, позивач продовжив рух до робочого місця. Свідком даної ситуації був науковий співробітник, капітан 2 рангу [PERSON] . Після закінчення робочого дня позивач убув додому. Вдома, у вихідні дні (22-23 липня), після прикладання льоду, лікування мазями позитивної динаміки лікування не надали, коліно та голеностоп набрякли - неможливо було наступати на ногу. Сподівався, що нічого особливого, щоб шкодило значно здоров`ю не відбулося, так маючи досвід стрибків з парашутом (32 стрибки, де було два стрибки що приводило до травмування, відповідно даному випадку не придав значення. З даного питання 21 липня не здійснив доповідь безпосередньому командиру, вважаючи, що наслідків падіння немає та до початку робочого дня 24 липня 2017 року біль пройде. Доповідь була здійснена, після звернення до лікаря ВМКЦ Південного регіону з приводу болі у правому колінному суглобі, за рапортом 24 липня 2017 року з наданням відповідної медичної довідки до адміністративного відділу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, про звільнення від службових обов`язків. Довідкою, яка видана 07 серпня 2017 року № 15 44 КАПД ВМКЦ ПР зроблений висновок та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) - гемартроз правого колінного суглобу, захворювання так, пов`язане з проходженням військової служби та на підставі статті 65 графи III розладу хвороб потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 15 календарних днів. До 21 липня 2017 року позивач проблем з захворюванням правого колінного суглобу не мав, що підтверджується медичною книжкою, таким чином різке погіршення стану здоров`я відбулося у результаті нещасного випадку та його наслідки мають місце і на даний час. У вересні\~2018\~року позивач\~звернувся до\~лікарів ВМКЦ\~ПР зі\~скаргами на\~постійні болі\~у правому колінному суглобі\~та неможливості\~пересуватись та\~був направлений\~на КТ\~на якому\~було зроблено висновки: «Правый коленный сустав: соотношение костей в суставе правильное. Эпифизы бедренной и большеберцовая костей имеют типичную конфигурации. Контуры эпифизов бедренной и большеберцовой костей, надколенника незначительно деформированы за счет костных разрастаний. Суставная щель неравномерно сужена, отмечается субхондральный склероз суставных поверхностей, заострение межмыщелковых возвышений. В полости сустава определяется краевой дефект нижне-внутренней поверхности медиального мыщелка бедренной кости с образованием свободного костного фрагмента с ровными, склерозированными краями, размерами - 0,5 х 0,9 см. В полости сустава, определяются еще свободные фрагменты костно хрящевой плотности размерами от 0,4 до 0,2 см. Вне полости сустава, по задней поверхности латерального мыщелка бедренной кости, определяется свободный округлый фрагменты костно-хрящевой плотности размерами 0,7 х 0,5 см. Отмечается незначительное увеличение количества жидкости в полости сустава, утолщение суставной капсулы, связок сустава. Заключение: КТпризнаки деформирующего остеоартроза 2 ст., болезни Кенига правого коленного сустава». 27 листопада 2018 року за наслідками травми, яка була 21 липня 2017 року, позивачу була зроблена операція, що підтверджується випискою з карти стаціонарного хворого № 17874 від 30 листопада 2018 року ВМКЦ ПР, довідкою ВЛК КАПД ВМКЦ Південного регіону № 2020 від 29 листопада 2018 року, випискою з карти стаціонарного хворого №3552 від 07 березня 2019 року ВМКЦ ПР, в яких підкреслюється наявність травми правого колінного суглобу та зазначено, що довідка командира про обставини травми не надана. Також дані факти підтверджуються листом ВМКЦ Південного регіону про обставини травми від 14 лютого 2019 року. Посилаючись на вищенаведене, дійсним фактом є те, що 21 липня 2017 року із позивачем, командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , стався нещасний випадок при виконанні службових обов`язків, у результаті якого на даний час в нього є наслідки закритої травми правого колінного суглоба у вигляді деформуючого артрозу правого колінного суглобу II ст. з частковим пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки. Проблемним питанням\~щодо отримання\~довідки про\~травму (визнання\~травмування,\~нещасного випадку)\~є ті\~обставини,\~що станом\~на 24\~липня 2019\~року,\~позивач не\~був обізнаний,\~що діагноз\~гемартроз є\~травмуванням,\~тому рапорт\~про звільнення\~від службових\~обов`язків за\~станом здоров`я\~написаний у\~довільній формі\~про що\~був сповіщений\~безпосередній командир.\~Довідково:\~Гемартроз - крововилив у порожнину суглоба. Виникає при ударі, частіше при внутрішньосуглобових ушкодженнях суглоба (розриви капсули, меніска, вивихи, підвивихи, преломи). Найчастіша локалізація - колінний суглоб. Втрата\~працездатності:\~-\~після безпосереднього\~травмування у\~2017\~році -\~30\~діб;\~-\~втрата працездатності\~за наслідками\~травмування настала\~не відразу\~у 2018\~році -\~40 діб, у 2019 році - 9 діб; - загальна втрата працездатності - 79 діб. Довідково: нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з Наказом Міністра оборони України 06 лютого 2001 року № 36 (у редакції наказу (Міністерства оборони України 11 грудня 2017 року № 656) ''Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси. Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси. У разі переформування військової частини, у якій стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться її правонаступником, а у разі ліквідації військової частини за відсутності її правонаступника встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Якщо рішенням суду встановлено факт настання нещасного випадку, розслідування організовує та проводить вищий орган військового управління, якому підпорядковувалась ліквідована військова частина. Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України належним чином службового розслідування не провело, не здійснило за доведеними фактами зміни чи видання відповідного наказу та проявило бездіяльність щодо ненадання довідки про травму за нещасний випадок (отриманої травми), що стався 21 липня 2017 року з [PERSON] при виконанні службових обов`язків. Вважаючи, що науково-дослідний центр Збройних Сил України «Державний океанаріум» ліквідовано, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 09 вересня 2018 року № 479 щодо реорганізації науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» ліквідовано, а правонаступником (Інститут Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія) відмовлено в проведенні службового розслідування чи клопотанні перед Командуванням Військово-Морських Сил Збройних Сил України з цього приводу (Доказ у додатку 14), позивач вимушений звернутись до суду щодо визнання факту, що 21 липня 2017 року із ним, командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] стався нещасний випадок (отримання травма) при виконанні службових обов`язків. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позовну заяву [PERSON] залишити без задоволення, зазначивши, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов: Заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає доказ на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би йому в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови. Відповідно до\~п.\~1\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~в порядку\~окремого провадження\~розглядаються справи\~про встановлення\~фактів,\~якщо:\~-\~заявник не\~має іншої\~можливості одержати\~або відновити\~загублений чи\~знищений документ,\~який посвідчує\~факт,\~що має\~юридичне значення.\~Відповідно до\~п.\~3\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 32\~березня 1995\~року -\~Якщо в\~заяві не\~зазначено,\~який конкретно\~факт просить\~встановити заявник,\~з яких\~причин неможливо\~одержати або\~відновити документ,\~що посвідчує\~даний факт,\~якими доказами\~цей факт\~підтверджується або\~до заяви\~не приєднано\~довідки про\~неможливість одержання\~чи відновлення\~необхідних документів,\~суддя постановляє\~ухвалу про\~залишення заяви\~без руху\~і надає\~заявникові строк\~для виправлення\~недоліків.\~У разі\~невиконання цих\~вказівок заява\~вважається неподаною\~і повертається\~заявникові,\~про що\~суддя постановляє\~мотивовану ухвалу.\~Також,\~згідно п.\~2\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~318\~ЦПК України\~у заяві\~повинно бути\~зазначено причини\~неможливості одержання\~або відновлення\~документів,\~що посвідчують\~цей Факт.\~До заяви\~додаються докази,\~що підтверджують\~викладені в\~заяві обставини,\~і довідка\~про неможливість\~відновлення втрачених\~документів. Заявником до позовної заяви додано копію відповіді Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» № 460/227 від 08 лютого 2019 року. Однак, заявником навмисно не надано копію рапорту від 31 січня 2019 року (вхідний Д-3 від 31 січня 2019 року), з яким він звертався на адресу Інституту ВМС НУ «ОМА». В своєму рапорті [PERSON] зазначає той факт, що 29 січня 2019 року йому був доведений наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 177 від 21 грудня 2018 року «Про результати розслідування нещасного випадку». В даному наказі зазначалося, що факт настання нещасного випадку, пов`язаного з травмуванням командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] 21 липня 2017 року, вважати не підтвердженим. Також, в зазначену рапорті заявник просив клопотати перед Командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України про внесення змін у зазначений вище наказ. На адресу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України заявник не звертався з вимогою видати документ про травмування при виконанні службових обов`язків. Доказів у відмові від видачі документу, який посвідчував би такий факт не надав. Відповідно до абз. 7 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року - не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому ЦПК України. Позивач, в свою чергу, просить встановити факт травмування при виконанні службових обов`язків, тобто встановити зв`язок з отриманням пошкоджень і виконанням ним обов`язків військової служби. З метою підтвердження факту отримання травми позивачем 21 липня 2017 року, наказом начальника Інституту від 04 лютого 2018 року № 31 призначена комісія, яка провела перевірку наявності документів у військовій частині [NUMBER] за 2017 рік. За результатами роботи комісії документів, які передбачені Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 зі змінами діючими на 21 липня 2017 року, у військовій частині [NUMBER] не виявлено. За висновком комісії факт травмування 21 липня 2017 року у військовій частині [NUMBER] не отримав документального підтвердження. Відповідно Інструкції, діючої на час отримання травми Позивачем, він являвся командиром військової частини (згідно наказу №134 від 21 липня 2017 року Повернувся з відрядження та приступив до виконання обов`язків командира частини) і зобов`язаний були протягом однієї години передати повідомлення з використанням засобів зв`язку та протягом доби на паперовому носії повідомити про нещасний випадок старшого начальника, наказом по військовій частині протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку у складі голови комісії (одного із своїх заступників). Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом трьох робочих днів. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; установити обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (закони, статути, положення, правила, інструкції, настанови тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; скласти акт у п`яти примірниках, і передати його на затвердження командиру військової частини. За результатами розслідування командир військової частини видає наказ по військовій частині. Заклад охорони здоров`я обов`язково проводить у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, необхідні дослідження і складає протокол про наявність в організмі потерпілого алкоголю (наркотичних засобів чи отруйних речовин) та визначає ступінь його сп`яніння. Відповідний висновок чи витяг з протоколу, а також висновок про ступінь тяжкості травми (із зазначенням коду діагнозу згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я (МКХ-10)) подаються на запит командира військової частини до утворення комісії з проведення розслідування нещасного випадку або голові комісії після її утворення протягом однієї доби з моменту одержання запиту. Після закінчення тимчасової непрацездатності потерпілого або в разі смерті потерпілого, що спричинена нещасним випадком, командир військової частини, де взято на облік нещасний випадок, складає повідомлення про наслідки нещасного випадку та в десятиденний термін надсилає (надає) його посадовим особам, указаним у пункті 2.8 Інструкції. Якщо позивач вважає, що втрата працездатності від нещасного випадку настала не відразу, а 24 липня 2017 року, то він повинен був наказом призначити комісію з розслідування нещасного випадку, але цього не зробив. Крім того, до 31 січня 2019 року військова частина [NUMBER] підпорядковувалася Командуванню Військово-Морських Сил Збройних Сил України. Позивачем лише 08 серпня 2018 року була здійснена доповідь про отримання травми 21 липня 2017 року. Наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України 287/АГЧ від 11 вересня 2019 року було призначене розслідування відносно нещасного випадку, що привело до погіршення стану здоров`я при виконанні службових обов`язків. В ході розслідування було встановлено, що факт настання нещасного випадку, пов`язаного з травмуванням командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] 21 липня 2017 року, не підтвердився. Даний висновок затверджений наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 177 від 21 грудня 2018 року «Про результати розслідування нещасного випадку». Отже, Інститут ВМС НУ «ОМА» є неналежним відповідачем у даній категорії справ. Позивач [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що стосовно твердження відповідача, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов. Відповідач вважає, що він є неналежним відповідачем у даній категорії справ. Це не відповідає дійсності, тому що правові відносини та порядок підпорядкованості, позивача як військовослужбовця («працівника», який проходить службу в Збройних Силах України) змінився з 01 листопада 2018 року, відповідно до розпорядження КМУ від 11 липня 2018 року №490-р «Про реорганізацію Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», наказу Міністерства оборони України від 19 вересня 2018 року № 479 щодо реорганізації науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» шляхом приєднання його до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 10 жовтня 2018 року №Д-322/1/15дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2018 році» з 01 листопада 2018 року Науково-дослідний центр Збройних Сил України «Державний океанаріум» (умовне найменування - військова частина [NUMBER] ) було перепідпорядковано Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та знаходиться на його фінансовому забезпеченні. Тобто, всі питання у тому числі особисті, трудові тощо, відносно позивача, як Начальника Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» вирішує начальник Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» з 01 листопада 2018 року. Так, 31 січня 2019 року позивач вперше звернувся до відповідача з проханням щодо клопотання перед Командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України, про врахування вищезазначених фактів, підтверджуючих документів та доручення відповідальним особам внесення змін до вищевказаного наказу з наступним наданням довідки про травму за нещасним випадком, але позивачу в цьому було відмовлено у відповіді. Позивач звертався\~неодноразово до\~відповідача за\~даним питанням,\~але ці\~питання не\~стосуються справи\~по суті\~та належать\~до розгляду\~адміністративним судочинством.\~Тому,\~твердження відповідача\~про навмисне\~приховування (не\~надання)\~будь яких\~документів,\~що стосуються\~справи є\~невірним.\~Відповідач сам\~собі суперечить,\~так на\~сторінці 4\~3-й\~абзац в\~своєму відзиві,\~відповідач сам\~стверджує,\~що позивач\~звертався до\~Командування Військово-Морських\~Сил Збройних\~Сил України\~з доповіддю щодо отримання травми, але ця доповідь є не чим іншим, як зверненням (рапортом) про видачу документу про травмування при виконанні службових обов`язків. Крім того, з цього приводу, позивачем від 19 лютого 2019 року була надана позовна заява про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до Одеського окружного адміністративного суду, визначена справа 420/937/19, в якій відповідачем по справі є Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, в якій позивач вимагає визнати дії Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України протиправними щодо проведення належним чином службового розслідування, видання відповідного наказу та бездіяльним щодо ненадання довідки про травму за нещасний випадок (отриманої травми), що стався 21 липня 2017 року з [PERSON] при виконанні службових обов`язків та скасування наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України №177 від 21 грудня 2018 року «Про результати розслідування нещасного випадку», та зобов`язання Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України видати довідку про травму за нещасний випадок (отриманої травми), що стався 21 липня 2017 року при виконанні службових обов`язків, але ці питання не стосуються цивільного судочинства та даної справи, містять лише факти, які мають відношення до справи, що є спробою відповідача уникнути відповідальності (зацікавленості) по даній справі. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача. Представник відповідача в судовму засіданні заперечував проти задовлення позовних вимог, в подальшому в судове засідання не з`явився. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при застосуванні п. 3 ст. 273 ЦПК, яким передбачено встановлення каліцтва на виробницті або у зв`язку з виконанням державних чи громадських обов`язків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України «Про охорону праці» (з 24 листопада 1992 року) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов`язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв`язку з виконанням державних чи громадських обов`язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів. Позов поданий в порядку позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених ними письмових доказів. [PERSON] виконував обов`язки начальника науково-дослідного центру Збройних Сил України Державний океанаріум з вересня 2014 року, який з 2016 року по 01 листопада 2018 року безпосередньо підпорядковувався Командувачу Військово-Морських Сил Збройних Сил України. 21 липня 2017 року [PERSON] піднімався по сходах на вході будівлі до військової частини [NUMBER] та оступившись правою ногою, втративши рівновагу, впав, після чого тривалий час проходив лікування та був звільнений від виконання службових обов`язків. 08 серпня 2018 року полковник [PERSON] звернувся з рапортом про проведення розслідування за фактом настання нещасного випадку з ним 21 липня 2017 року Наказом Командування Військово-морських сил Збройних сил України №177 від 21 грудня 2018 року вирішено факт настання нещасного випадку, пов`язаного з травмуванням командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] 21 липня 2017 року, вважати непідтвердженим. Законом України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частини перша статті 1 Закону). Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями і військовозобов`язаними, які призвані на збори, професійних захворювань, отриманих ними під час проходження військової служби (зборів), та аварій, що сталися у військових частинах, військово-навчальних закладах, установах, організаціях Збройних Сил України, структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України передбачено Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 6 лютого 2001 року № 36 , зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360. Відповідно п. 1.5 Інструкції №2 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, що сталися під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми , у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень (заподіяних іншою особою), гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також випадки смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби. Пунктом 2.5 вказаної Інструкції № 2 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом трьох робочих днів. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; установити обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (закони, статути, положення, правила, інструкції, настанови тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; скласти акт (додаток 1 до Інструкції) у п`яти примірниках або шести, якщо військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини, і передати його на затвердження командиру військової частини. Усі примірники акта (додаток 1 до Інструкції) підписуються головою комісії та всіма її членами. Тобто зі змісту даного пункту вбачається, що в разі настання нещасного випадку з військовослужбовцем командуванням частини зобов`язано провести розслідування та скласти відповідний акт. При цьому, Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року за №36 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360, встановлено, що комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3 (пункт 5 Розділу V Особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення антитерористичної операції Інструкції). Відповідно до пункту 18 Розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини видає наказ. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом №402. Тобто, виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, визначена вказаною Інструкцією, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку. Так, у наказі №177 від 21 грудня 2018 року «Про результати розслідування нещасного випадку» зазначено, що матеріали, які б свідчили (підтверджували) факт настання нещасного випадку, пов`язаного з отриманням травми 21 липня 2017 року командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України не надходили, у своїх рапортах про хворобу полковник [PERSON] факт травмування не зазначав. Вмотивовуючи свої висновки в наказі щодо непідтвердженості факту настання нещасного випадку [PERSON] , відповідач виходив з того, що в порушення вимог п.5 розділу ІІ Інструкції [PERSON] був зобов`язаний негайно повідомити про нещасний випадок старшого командира та протягом доби надати йому письмове повідомлення про нещасний випадок за формою НВ-1 з фіксуванням відповідних обставин травмування, проте цього не зробив. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а по можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за необхідності його доставку до військового або найближчого лікувального закладу; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на момент настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків. Разом з цим, згідно п. 3 розділу ІІ Інструкції нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси. У разі переформування військової частини, у якій стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться її правонаступником, а у разі ліквідації військової частини за відсутності її правонаступника встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Якщо рішенням суду встановлено факт настання нещасного випадку, розслідування організовує та проводить вищий орган військового управління, якому підпорядковувалась ліквідована військова частина. Отже відсутність негайного (вчасного) повідомлення про нещасний випадок з боку потерпілого не є підставою для не проведення розслідування і таке розслідування у разі надходження відповідного запиту має бути проведено. Відповідно до пунктів 8-11, 15-18, 19-21 розділу ІІ Інструкції комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти діб з моменту її утворення. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (законів, військових статутів, положень, правил, інструкцій, настанов тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 згідно з додатком 3 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину. До акта додаються письмові пояснення свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин. Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2. Обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні; виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, в тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; перебування потерпілого військовослужбовця строкової служби або курсанта військового навчального закладу на території військової частини у час, визначений розпорядком дня для загартування і фізичного розвитку, додержання правил особистої гігієни, банно-прального обслуговування, відпочинку та інших заходів повсякденної діяльності; перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду; виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами; прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби пішки, на транспортному засобі військової частини, на транспортному засобі загального користування або на власному транспортному засобі; виконання дій, що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникнення аварій або урятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням вищого командування; прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці 8 цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком компетентних органів; отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду; смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим. Обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби: перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання у гуртожитках військових частин казарменого типу; перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час при вчиненні ним дій з урятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування у технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником); алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку; використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею; навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження; навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самовільне залишення військовослужбовцем місця служби; природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Комісія з розслідування нещасного випадку має право: отримувати письмові та усні пояснення від свідків та усіх осіб, причетних до нещасного випадку, для з`ясування його обставин та причин; залучати за узгодженням з командиром військової частини до участі в розслідуванні необхідних спеціалістів військової частини та сторонніх організацій. Військова частина, де стався нещасний випадок, забезпечує фотографування місця події, складання ескізів та схем, проведення експертних досліджень тощо. Командир військової частини у строк до п`яти діб після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Затверджені акти разом з матеріалами розслідування зберігаються у діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються): безпосередньому командиру; начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю; командиру підрозділу (батальйону, дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де проходить службу потерпілий внаслідок нещасного випадку військовослужбовець; командиру підрозділу (служби, роти, батареї, ланки тощо), де проходить службу потерпілий внаслідок нещасного випадку військовослужбовець, для вручення потерпілому або особі, яка представляє його інтереси; командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини. Притягнення до відповідальності потерпілого від нещасного випадку військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби за ненавмисне порушення вимог безпеки, внаслідок якого стався нещасний випадок, не може бути підставою для відмови в складенні і затвердженні акта за формою НВ-3 та взятті на облік цього нещасного випадку за умови, що за висновком комісії з розслідування нещасного випадку, зазначеним у акті за формою НВ-2, випадок визнаний таким, що пов`язаний із виконанням обов`язків військової служби. У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати ознайомлення з актом за формою НВ-2, подати скаргу вищому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і правильним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк. За результатами розслідування командир військової частини видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, ім`я, по батькові та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин тощо; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому; вжиті заходи дисциплінарного впливу щодо осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів, внаслідок яких стався нещасний випадок. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року N 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за N 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу). 19. Акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з матеріалами розслідування, журнал реєстрації потерпілих від нещасних випадків підлягають зберіганню протягом 45 років. Інші примірники актів та їх копії зберігаються до виконання всіх зазначених у них заходів, але не менше п`яти років. Матеріали розслідування подій, пов`язаних зі значними матеріальними збитками, зберігаються протягом 45 років. У разі ліквідації військової частини акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з матеріалами розслідування, журнал реєстрації потерпілих від нещасних випадків передаються до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, а їх копії - правонаступнику (за його наявності), який бере на облік ці нещасні випадки. Якщо виявлено факт приховування посадовими особами нещасного випадку, командир військової частини повинен негайно організувати та забезпечити проведення розслідування нещасного випадку згідно з вимогами цієї Інструкції. Після закінчення періоду тимчасової непрацездатності потерпілого військовослужбовця або в разі його смерті, що спричинена нещасним випадком, командир військової частини складає повідомлення про наслідки нещасного випадку (зникнення, смерть) за формою НВ-4, зазначеною у додатку 7 до цієї Інструкції (далі - повідомлення про наслідки за формою НВ-4), та у десятиденний термін надсилає (надає) його посадовим особам, зазначеним у пункті 17 цього розділу. Повідомлення про наслідки за формою НВ-4 є обов`язковим додатком до акта за формою НВ-3 і підлягає зберіганню разом з ним протягом часу, зазначеного в пункті 19 цього розділу. Як вбачається із наведених приписів Інструкції, такого результату розслідування нещасного випадку як непідтвердження факту настання нещасного випадку, тим більше, із мотивів відсутності вчасного повідомлення про це з боку потерпілого, Інструкцією взагалі не передбачено. Судом встановлено, що 24 липня 2017 року [PERSON] звернувся за медичною допомогою та був оглянутий травматологом відділення травматології ВМКЦ ПР, хірургом клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги, встановлено діагноз Гемартроз правого колінного суглоба , виконана пукція колінного суглоба. Отримав рекомендації щодо подальшого лікування та контрольного огляду, звільнення від виконання службових обов`язків на 5 діб. Командир військової частини [NUMBER] полковник [PERSON] 24 липня 2017 року звернувся до начальника штабу - першого заступника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з рапортом щодо звільнення його від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою на підставі довідки про хворобу (з діагнозом - гемартроз правого колінного суглобу). 28 липня 2017 року [PERSON] прибув на контрольний огляд хірурга КАПД, отримав рекомендації продовжити лікування, звільнення від виконання службових обов`язків на 5 діб, направлений на Військово-лікарську комісію. [PERSON] звернувся з рапортом щодо звільнення його від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою на підставі відповідних медичних довідок 28 липня 2017 року та 02 серпня 2017 року. 07 серпня 2017 року проведена Військово-лікарська комісія при клініці амбулаторно-поліклінічної допомоги та з діагнозом Гемартроз правого колінного суглобу, був звільнений від виконання службових обов`язків на 15 діб, у зв`язку з хворобою на підставі довідки військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 07 серпня 2017 року №1544, в якій було встановлено діагноз (гемартроз правого колінного суглобу) та визначено, що захворювання пов`язано з проходженням військової служби. У наказі №177 від 21 грудня 2018 року вказано, 07 серпня 2017 року полковник [PERSON] звернувся з рапортом щодо звільнення його від службових обов`язків на 15 діб у зв`язку з хворобою на підставі довідки військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 07 серпня 2017 року №1544, в якій було встановлено діагноз (гемартроз правого колінного суглобу) та визначено, що захворювання пов`язано з проходженням військової служби. Отже, під час розслідування нещасного випадку було встановлено, що захворювання пов`язано із проходженням військової служби, про що позивач повідомляв Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України у своїх рапортах про факт травмування, пов`язаного з отриманням травми 21 липня 2017 року, яке пов`язано з проходженням військової служби. 19 лютого 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов [PERSON] до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, в якому позивач просив суд визнати дії Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України протиправними щодо проведення належним чином службового розслідування, видання відповідного наказу та бездіяльність щодо ненадання довідки про травму за нещасний випадок (отриманої травми), що стався 21 липня 2017 року з [PERSON] при виконанні службових обов`язків; скасувати наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України №177 від 21 грудня 2018 року «Про результати розслідування нещасного випадку»; визнати рішенням суду факт, що 21 лшипня 2017 року з командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] стався нещасний випадок (отримана травма) при виконанні службових обов`язків; зобов`язати Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України видати довідку про травму за нещасний випадок (отриманої травми), що стався 21 липня 2017 року при виконанні службових обов`язків. За рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року визнано протиправним та скасувано наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України №177 від 21.12.2018 року «Про результати розслідування нещасного випадку». Зобов`язано Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України повторно провести розслідування за зверненням [PERSON] від 08.08.2018 р. щодо проведення службового розслідування стосовно отриманої ним 21.07.2017р. травми відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 06.02.2001р. №36 (в редакції наказу від 11.12.2017р. №656). Щодо належного відповідача. Правові відносини та порядок підпорядкованості позивача як військовослужбовця, який проходить службу в Збройних Силах України, змінився з 01 листопада 2018 року відповідно до розпорядження КМУ від 11 липня 2018 року №490-р «Про реорганізацію Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум», наказу Міністерства оборони України від 19 вересня 2018 року № 479 щодо реорганізації науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» шляхом приєднання його до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 10 жовтня 2018 року №Д-322/1/15дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2018 році» з 01 листопада 2018 року Науково-дослідний центр Збройних Сил України «Державний океанаріум» (військова частина [NUMBER] ) було перепідпорядковано Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та перебуває на його фінансовому забезпеченні. Тобто, всі питання у тому числі особисті, трудові тощо, відносно позивача, як Начальника Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» вирішує начальник Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» з 01 листопада 2018 року. 31 січня 2019 року позивач вперше звернувся до відповідача з проханням щодо клопотання перед Командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України, про врахування вищезазначених фактів, підтверджуючих документів та доручення відповідальним особам внесення змін до вищевказаного наказу з наступним наданням довідки про травму за нещасним випадком, але позивачу в цьому було відмовлено у відповіді. До суду надано письмові пояснення свідка [PERSON] , в яких він зазначив, що [PERSON] , 1975 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт серія [NUMBER] (ІНН: [NUMBER] ), пенсіонер МОУ. [PERSON] , станом на 21 липня 2017 року був науковим співробітником науково-дослідного відділу використання морських тварин військової частини [NUMBER] та не був у безпосередньому підпорядкуванні у командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] . За фактом травмування, нещасного випадку (отримання травми) при виконанні службових обов`язків [PERSON] , що стався 21 липня 2017 року, пояснив таке: 21 липня 2017 року під час обідньої перерви він знаходився біля входу до військової частини [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Командир військової частини [NUMBER] полковник [PERSON] в цей час повертався зі службового відрядження, та, привітавшись із [PERSON] , почав підніматись по сходах у зазначену будівлю. Раптом він оступився на сходах та впав на правий бік з опорою на праву руку, при цьому чітко було видно, як він травмував праву ногу у колінному та голеностопному суглобах. [PERSON] підбіг до [PERSON] , допоміг йому встати та провів його до ліфта та потім до його робочого кабінету на 4-му поверсі будівлі. Полковник [PERSON] скаржився на сильний біль у правій нозі. Від виклику швидкої медичної допомоги він відмовився, заважаючи на те, що біль згодом пройде. Після чого [PERSON] приступив до виконання своїх службових обов`язків. Згідно довідки МСЕК від 10.06.2019 року серії 12ААБ № 237547 [PERSON] встановлена беззстроково друга група інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати та встановити факт, що 21 липня 2017 року з командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , стався нещасний випадок (отримана травма) при виконанні службових обов`язків. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 6 цієї статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved