Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлений розмір позовних вимог зменшили та повністю підтримали. Суду позивач пояснила, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року шлюб між ними розірвано. Всі питання щодо утримання та розвитку їхніх дітей нею вирішуються самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Домовитись з відповідачем про надання матеріальної допомоги дітям вона не може, оскільки останній взагалі ігнорує її прохання щодо матеріального забезпечення їх дітей. Він постійно їздить на заробітки за кордон, однак жодної копійки із зароблених коштів не виділяє дітям. Тому, враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду 14 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні відповідач зменшений розмір позовних вимог визнав та не заперечив проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про\~народження серії 1-ГЮ №145494 виданим 21 вересня 2011 року Злазненською сільською радою Костопільського району Рівненської області з якого вбачається, що [PERSON] народився 11 вересня 2011 року в с.Злазне Костопільського району Рівненської області про що складено відповідний актовий запис №34. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №214348 виданим 17 червня 2014 року виконавчим комітетом Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області з якого вбачається, що [PERSON] народилася 14 червня 2014 року в с.Злазне Костопільського району Рівненської області про що складено відповідний актовий запис №21. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладені обставини у їх сукупності та те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог, а відповідач не заперечив проти сплати аліментів на користь позивача на утримання дітей по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати повязані з правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, яка сплатила за надання правової допомоги адвокату 2600,00 грн., що підтверджується квитанцією №П20718 від 19 жовтня 2018 року, тому дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved