Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з вищевказаним позовом до суду, який мотивують тим, що 20.09.2015 р. помер [PERSON], який [PERSON] є сином, а [PERSON] - батьком. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у виді двокімнатної квартири [ADDRESS]. Вони своєчасно звернулися до 3-ї Сумської держнотконтори за отриманням спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру та відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на належну йому квартиру. [PERSON] є дочкою [PERSON] від першого шлюбу і також звернулась до нотконтори за отриманням частки у спадковому майні померлого. Після розірвання шлюбу із [PERSON] в 1987 р. зазначена квартира була розділена між колишнім подружжям і відповідно до рішення Ковпаківського райсуду м.Суми від 14.12.1987 р. за [PERSON] було визнане право власності на паєнакопичення в розмірі 1379 руб. 50 коп. і виділена в користування кімната, площею 11,69 кв.м. Друга кімната, площею 17,02 кв.м, із лоджією була виділена в користування колишній дружині - [PERSON] із дочкою, [PERSON], та визнане право власності за [PERSON] на паєнакопичення в розмірі 1768 руб. 16 коп. У вересні 1988 р. [PERSON] покинула спадкову квартиру і отримала в цьому ж будинку №30 по вул.Курській квартиру №179 зі сплатою різниці у вартості кімнати в кв.30 і квартири №179. За заявою [PERSON] про закріплення за ним звільненої кімнати йому згідно протоколу зборів членів ЖБК була надана зазначена кімната, площею 17,02 кв.м, балансовою вартістю 4420 руб. 40 коп. За час проживання в квартирі [PERSON] сплатив паєнакопичення в повному обсязі, претензій до нього з боку ЖБК не було. [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності на належну йому квартиру і саме це стало підставою у відмовленні нотаріусом у отриманні свідоцтва про право на спадщину. У звязку з цим, позивачі просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 20.09.2015 р., на 1/3 частку квартири [ADDRESS] за кожним з них. Відповідач [PERSON] в судове засідання в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в які просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Також просила визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Представник третьої особи - Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області, в судове засідання не зявився, подав до суду лист, в якому просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи - ЖБК "Алмаз-7" в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського райнарсуду м.Суми від 14.12.1987 р. по справі №2-1239/87 визнано за [PERSON] право власності на 1379 руб. 50 коп. кооперативної позики і виділено у користування [PERSON] кімнату, площею 11,69 кв.м - 1887 руб. 55 коп. та 1/2 комунальних послуг - 1536 руб. 20 коп., а всього на 3423 руб. 75 коп., а розмір кооперативної позики складає 1379 руб. 50 коп.; визнано за [PERSON] право власності на 1768 руб. 16 коп. кооперативної позики та виділено в користування з дочкою, [PERSON], кімнату, площею 17,02 кв.м -2783 руб. 11 коп. + лоджію - 101 руб. 09 коп. та 1/2 комунальних послуг - 1536 руб. 20 коп., а всього на 4420 руб. 40 коп. і розміру кооперативної позики - 1768 руб. 16 коп. (а.с.13). В рішенні суду зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 11.1982 р. по 09.1987 р. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,- обставини, встановлені судовим рішення, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження відповідача (а.с. 91а, 91б). З виписки з протоколу №5 зборів уповноважених ЖБК 55 «Алмаз» від 16.02.1989 р. вбачається, що за [PERSON] закріплено другу кімнату в 2-х кімнатній квартирі №30 по просп.Курський буд.№41, жилою площею 17,02 кв.м, балансовою вартістю 4420 руб. 40 коп. (а.с.16). Згідно виписки з протоколу зборів уповноважених членів ЖБК-55 «Алмаз» від 28.09.1988 р.,- [PERSON] було надано 2-х кімнатну квартиру, житловою площею 28,71 кв.м, [ADDRESS], зі сплатою різниці у вартості кімнати в квартирі №30 та квартири №179 (а.с.19). Відповідно до архівного витягу рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 15.06.1989 р. №132,- надано [PERSON] другу кімнату, жилою площею 17,82 кв.м, що звільнилася, в двохкімнатній квартирі [ADDRESS] (а.с.17). [PERSON], [INFO], є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та іншими матеріалами справи (а.с.31). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 10.02.2016 р., справа 587/3039/15-ц встановлено факт визнання батьківства [PERSON], [INFO], померлим 20.09.2015 р. відносно [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Зі свідоцтва про смерть, серія І-БП № 244929, вбачається, що [PERSON] помер 20.09.2015 р. (а.с.6). Судом досліджено спадкову справу № 315/2015, заведену нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори, після померлого 20.09.2015 р. [PERSON], з якої вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулися: дочки померлого [PERSON], [PERSON], а також його мати - [PERSON] (а.с.64-72). З листа від 22.03.2016 р., виданого завідуючою Третьої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON], вбачається, що сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: м.Суми, просп.Курський, 41, кв.30, після померлого 20.09.2015 р. [PERSON], оскільки нотаріусу не було подано оригіналів правовстановлюючих документів на вище зазначене нерухоме майно (а.с.12). Відповідно до висновку про вартість обєкта нерухомості від 30.12.2016 р.,- ринкова вартість двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м.Суми, просп.Курський, 41, кв.30, складає 165700 грн. (а.с.44). Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України,- спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України,- до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України,- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України,- право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України,- право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України,- у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відсутність державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: м.Суми, просп.Курський, 41, кв.30, за померлим [PERSON], як на спадкове майно, позбавляє право позивачів та відповідача у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи, що [PERSON] є матірю померлого, а [PERSON] та [PERSON] є дочками померлого, позивачі та відповідач не заявляли про відмову від спадщини, то суд приходить до висновку про можливість задовольнити позов та визнати за [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] право власності за кожним з них на 1/3 частину квартири №30 в буд.41 по просп.Курський в м.Суми в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 20.09.2015 р.

Outcome: approved