Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

В березні 2016 року в Рівненський міський суд надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості коштів у розмірі 38 299,44 грн. за кредитним договором б/н від 10.03.2011 року, за яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн., зі платою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та судових витрат в сумі 1 378 грн. 00 коп. В позовній заяві зазначається, що відповідачем умови договору та вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України не виконувались, що призвело до виникнення простроченої заборгованості станом на 30 листопада 2015 року на вказану позовом суму, що складалася із 11 212 грн. 16 коп. заборгованості за кредитом, 21 741 грн. 87 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 3 045 грн. 44 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 799 грн. 97 коп. (процентна складова), згідно доданого розрахунку. Письмове заперечення відповідача на позовну заяву суду не надане. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Відповідно до наданого клопотання, підтримав повністю позовні вимоги, вважає їх доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. У разі неявки відповідача, просив справу розглянути з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим в [ADDRESS], відповідно до довідки ГУДМС, УДМС України від 10.03.2016 року, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток, в судове засідання повторно не з'явився, заяв та клопотань до суду не подав, що підтверджено доказами, наявними у справі, а тому суд вважає, що сторона належним чином повідомлена про день судового засідання. За таких обставин, суд вважає за можливе за згодою позивача розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Підстави для відкладення розгляду справи не встановлені. За згодою представника позивача суд ухвалив можливим розгляд справи на підставі наявних доказів, без участі відповідача. Оцінюючи долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав. Встановлено, що між сторонами на підставі заяви відповідача укладено кредитний договір б\\н від 10.03.2011 року, за яким [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн., зі платою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає свою згоду Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно наданого суду розрахунку вбачається, що Банком змінений кредитний ліміт та 22.04.2011 року Клієнт використав кредитні кошти на загальну суму 6 670,4 грн. кошти Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між позичальником і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, а також оплачувати комісії і штрафні санкції на умовах, передбачених договором. Згідно договору у випадках порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку винагороду. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Судом встановлено, що відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорювався. Із пункту 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Розрахунок заборгованості згідно кредитного договору б/н від 10.03.2011 року свідчить про наявність заборгованості по кредиту наданому відповідачу станом на 30 листопада 2015 року на вказану позовом суму, що складалася із 11 212 грн. 16 коп. заборгованості за кредитом, 21 741 грн. 87 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 3 045 грн. 44 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 799 грн. 97 коп. (процентна складова). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно частини 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 10 березня 2011 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком. Таким чином, сукупністю достовірно підтверджених наведених доказів доведено, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в сумі 38 299 грн. 44 коп., яка підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачем. Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп., в порядку ст. 88 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню за рішенням суду. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved