Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

до суду надійшла заява [PERSON], згідно якої він просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця с. Козирівка Суржанського району Курської області, який помер [INFO] в м. Донецьк. В обґрунтування заяви вказує, що заявник є сином [PERSON] [INFO]. Батько, як вимушений переселенець, був зареєстрований в м. Бахмут, Донецької області там і отримував пенсію. В останній час він погано себе почував, хворів. Заявник доглядав за ним та для зручності догляду перевіз його до додому, за місцем його постійного проживання. Там він і помер [INFO], і заявник поховав його на місцевому кладовищі в м. Донецьк. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Крім того довідка про смерть не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його батька та отримання свідоцтва про смерть у відповідності до чинного законодавства України, та оформлення спадщини. За цих обставин [PERSON] змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник заінтересованої особи, Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, в судове засідання не з'явився. Разом з тим, 2.08.2018 року надав до суду заяву (вх. № 24347), згідно якої просив справу розглядати без участі представника відділу, проти заявлених вимог не заперечував. Представник заінтересованої особи, Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з'явилася, однак 2.08.2018 року (вх. № 24303) надала до суду клопотання, згідно якого просив справу розглядати без участі представника управління, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є внутрішньо переміщеної особою, що підтверджується довідкою № 1419120475 від 8.08.2018 року, та фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.1983 року, заявник [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний запис за № 1620. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 658) від 24.02.2018 року, [PERSON] помер [INFO] поєднана травма тіла із залученням декількох ділянок тіла (а.с.10). Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Заявник вказує, що [PERSON] помер в м. Донецьк, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, 24.02.2018 року він отримав свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.7), однак отримане свідоцтво перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки воно видане на тимчасово окупованій території, де органи влади України не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, відповідно до листа № 15.14-96/3347 від 1.06.2018 року, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], та вказано, що документ, наданий заявником, а саме: свідоцтво про смерть [NUMBER] від 24.02.2018 року, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.8). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов'язків (прийняття спадщини). Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою. В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний ним факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті [PERSON] Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Донецьк. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved