Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на дітей просить присудити від дня предявлення позову та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В позовній заяві зазначила, що 29.09.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис № 5. Від спільного проживання народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її вихованні і утриманні. [PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу. В даний час діти сторін не досягли повноліття. Відповідач так як і позивачка має обовязки щодо дітей, зокрема й відносно їх утримання. Проте він ніякої допомоги дітям не надає, навідується до них рідко, їхнім життям не цікавиться зовсім. Діти періодично хворіють. Для нормального, здорового розвитку їм необхідно добре харчуватися, одягатися. А [PERSON] фактично поклав вирішення всіх цих питань лише на [PERSON] Сам відповідач живе в своє задоволення, в нього немає проблем із здоровям, пристойне матеріальне становище (періодично їздить за кордон на заробітки), інших дітей чи непрацездатних осіб, які б перебували на його утриманні немає. В свою чергу, через брак грошей, позивачці одній важко забезпечити дітей, що й спонукало її звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 024873, виданого 29 вересня 2006 р. Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Москалик) [PERSON], [INFO], зареєстровано 29 вересня 2006 року у Луківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 116418, виданого 25 листопада 2008 р. та дочку [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 188659, виданого 21 липня 2011 року. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сімї, в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Даних про те, що відповідач працює офіційно та має регулярний дохід суд не має, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 30.04.2015 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved