Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до виконавчого комітету Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області про визначення додаткового строку в два місяці для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті 17.10.2003р. [PERSON]. В обґрунтування позову посилалась на те, що 17.10.2003 р. померла [PERSON], яка за своє життя мала право на земельну частку (пай), площею 3,66 умовних кадастрових гектарів землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря», та знаходиться на території Миронівської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачу все своє майно. Але позивач пропустила строк на звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки не мала грошових коштів для оформлення спадщини на земельний пай. На даний час у неї виникла така можливість, а тому вона одразу звернулася до суду для продовження строку прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явилась. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач через канцелярію суду подав заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. З матеріалів справи встановлено, що 17.10.2003 р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №172083 від 17 жовтня 2003 року /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), площею 3,66 га, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря», що підтверджується відповідним сертифікатом /а.с. 10/. За життя [PERSON] заповідала все своє майно позивачу згідно із заповітом, посвідченим виконкомом Миронівської сільської ради Шосткинського району 02.12.1997 року за реєстровим № 79/а.с. 7/. Цей заповіт не змінений, не скасований та не визнаний недійсним. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], відсутні /а.с.18-19/. З довідки Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області від 04 вересня 2017 року № 1033 та інформаційної довідки із спадкового реєстру вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] позивач не прийняла, оскільки на момент смерті разом із нею зареєстрована не була і заяву про прийняття спадщини не подавала /а.с.8/. Доказів на підтвердження фактичного вступу позивача в управління або володіння спадковим майном матеріали справи не містять. Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з роз'ясненнями, наданими судам Пленумом ВСУ у п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності\~ЦК України\~і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи, що спадщина після [PERSON] відкрилася 17 жовтня 2003 року, а 6-місячний строк для її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, скінчився після набрання чинності ЦК України, то правовідносини у справі мають врегульовуватися Цивільним кодексом України. Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даному випадку суд приймає до уваги причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище і визнає її поважною. Наявність даних обставин підтверджено копією пенсійного посвідчення серія №137053 від 13.05.1996 р., виданого відділом Соціального захисту населення виконкому Шосткинської міської ради народних депутатів, з якого вбачається, що позивач отримувала мінімальну пенсію за віком, наявність даних обставин підтверджено і відомостями з Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 07.12.2017 р. за № 2978, з яких вбачається, що з січня 2004 по вересень 2017 року доходи позивача були незначними, і лише в останній час (з жовтня по грудень 2017 роки ) вона стала отримувати порівняно значні доходи. Крім того, суд бере до уваги, що позивач є юридично необізнаною особою. Розглядаючи питання про можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини суд бере також до уваги те, що з заявою про відмову від спадщини в нотаріальну контору позивач не зверталась, а інших живих спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], судом не встановлено. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі на нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. На підставі викладеного і

Outcome: approved