Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маневицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про скасування усиновлення та визнання його недійсним. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на підставі рішення Маневицького райвиконкому № 141 від 15 травня 1986 року про усиновлення [PERSON] було оголошено її усиновлювачем та внесено зміни до актового запису про народження дитини № 17 від 6 серпня 1980 року, а саме: змінено її прізвище, ім'я та по батькові з [PERSON] на [INFO]. Вказане усиновлення, на думку позивача, слід визнати недійсним, оскільки воно було проведено без наміру породити відносини, встановлені для батьків і дітей, або його скасувати як таке, що було проведене без згоди дитини та її матері [PERSON] Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просила суд визнати недійсним або скасувати її усиновлення [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження дитини № 17 від 6 серпня 1980 року, а саме: змінити прізвище з [PERSON] на [PERSON], ім?я з [PERSON] на [PERSON], а по батькові з [PERSON] на [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, а також їх уточнила, просила скасувати її усиновлення [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження дитини № 17 від 6 серпня 1980 року, а саме: змінити прізвище з [PERSON] на [PERSON], ім?я з [PERSON] на [PERSON], а по батькові з [PERSON] на [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Підтвердив, що між ним та позивачем склались неприязнені відносини, вони проживають окремо. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маневицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не з'явилася, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, подала до суду заяву, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вона не заперечує, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності вказаного представника третьої особи, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маневицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім?ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав і обов?язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов?язки визначаються на підставах, передбачених Сімейним кодексом України. Враховуючи те, що підстави визнання усиновлення недійсним та його скасування, які вказані в Сімейному кодексі України, істотно відрізняються від підстав, визначених Кодексом про шлюб і сім'ю України, який діяв на момент усиновлення [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність застосування до вказаних правовідносин норм Кодексу про шлюб і сім'ю України. Відповідно до ст. 120 КпШС України усиновлення визнається недійсним, якщо воно було проведено на підставі підроблених документів, або без наміру породити відносини, встановлені для батьків і дітей (фіктивне усиновлення), або особою, яка не може бути усиновителем. Згідно ст. 121 КпШС України усиновлення може бути визнано недійсним лише за заявою особи, права якої були порушені усиновленням, а також за заявою органів опіки і піклування та прокурора. Відповідно до ст. 122 КпШС України усиновлення, визнане недійсним, вважається таким з моменту прийняття рішення про усиновлення. В цьому разі щодо усиновителя і його родичів та усиновленого ніяких прав і обов?язків, що випливають з усиновлення, не виникає. Дитина за рішенням суду передається батькам, а якщо це суперечить її інтересам - на опікування органів опіки і піклування. Згідно ст. 124 КпШС України скасування усиновлення не допускається, якщо до моменту пред?явлення вимоги про його скасування усиновлений досяг повноліття. Скасування усиновлення після досягнення усиновленим повноліття допускається, якщо діяння усиновленого (усиновителя) загрожують життю або здоров?ю усиновителя (усиновленого), другому з подружжя або їх дітям. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Маневицького райвиконкому № 141 від 15 травня 1986 року про усиновлення [PERSON] було оголошено усиновлювачем [PERSON] та внесено зміни до актового запису про народження дитини № 17 від 6 серпня 1980 року, а саме: змінено прізвище, ім'я та по батькові з [PERSON] на [INFO]. Вказане усиновлення було проведено без наміру породити відносини, встановлені для батьків і дітей. Між позивачем та відповідачем в подальшому склались неприязнені відносини, вони тривалий час з вини [PERSON] проживали окремо. Відповідач не виконував свої батьківські обов?язки. Зазначені обставини підтвердила позивач в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачем, а також це встановлено з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, зокрема, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.1986 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію усиновлення (удочеріння) № 00018273696 від 27.06.2017 року, повідомлення Маневицького ВП ГУНП у Волинській області № 2259/62/01-2018 від 31.05.2018 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід скасувати усиновлення [PERSON] (після одруження - [PERSON], до усиновлення - [PERSON].) [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження дитини № 17 від 6 серпня 1980 року, а саме: змінити прізвище з [PERSON] на [PERSON]", ім?я з [PERSON] на [PERSON], по батькові з [PERSON] на [PERSON].

Outcome: approved