Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Заявник 04.03.2015 року звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому [PERSON], [INFO] трудової книжки від 08.02.1971 року на ім'я [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що він працював в Шуригінському радгоспі Черепанівського району Новосибірської області, Росії. Після виходу на пенсію він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області з метою призначення йому пенсії, однак отримав відмову оскільки виправлення по-батькові в трудовій книжці не завірені печаткою. Оскільки Шуригінський радгосп Черепанівського району Новосибірської області, Росії, в якому він працював вже давно ліквідовано, тобто внести виправлення у позасудовому порядку до трудової книжки не має можливості, а виявлені розбіжності в написанні його по-батькові призвели до неможливості призначити йому пенсію з урахуванням стажу, який зазначений у вказаній трудовій книжці, заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Заявник подав до суду 16.06.2015 року заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вказуючи, що заявлені вимоги він підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволені (а.с. 20). Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечували (а.с.19). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних законних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 25.05.1998 року N 15), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] з 08.02.1971 року працював в Шуригінському радгоспі Черепанівського району Новосибірської області, Росії (а.с.6). Як вказував заявник, при виході на пенсію він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області з метою отримання пенсійних виплат, однак він отримав відмову оскільки виправлення по-батькові в трудовій книжці з «[PERSON]» та «[PERSON]» не завірені печаткою (а.с.5). Як встановлено судом та що вбачається з копії паспорту заявника [NUMBER] виданого Криворізьким РВ УМВ України у Дніпропетровській області, копії свідоцтва про народження останнього [NUMBER], копії атестату про середню освіту [NUMBER] від 24.06.1985 року, копії атестату [NUMBER] від 30.06.1988 року, реєстраційний номер 25, копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 21.01.1980 року, копії свідоцтва про закінчення курсів навчання [NUMBER] від 30.06.1938 року (а.с.3,4,8,9,10,11) вірне по-батькові заявника «[PERSON]», а не «[PERSON]» як помилково вказано в трудовій книжці. Згідно з п. 2.6, 2.8, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58 працівник повинен звернутися до роботодавця, який неправильно зробив запис у трудовій книжці. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Оскільки, як вказував заявник, Шуригінський радгосп Черепанівського району Новосибірської області, Росії вже давно ліквідовано, тому виправити вказану помилку у написанні прізвища заявника у трудовій книжці у позасудовому порядку не має можливості. Таким чином, викладені обставини призвели до виникнення перешкод в здійсненні права заявника на призначення та отримання пенсії, які можуть бути усунені лише в судовому порядку, адже внести виправлення чи застереження в трудову книжку у позасудовому порядку є неможливим. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 та п.5 ч,1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт належності саме [PERSON], [INFO], уродженцю с. Шуригіно Черепанівського району Новосибірської області трудової книжки від 08.02.1971 року виданої на ім'я [PERSON], [INFO] підтверджується самим фактом наявності вказаної трудової книжки у заявника, тим фактом, що збігаються ім'я та прізвище, дата народження вказані у паспорті заявника та у трудовій книжці, в якій в подальшому робились записи про його працевлаштування в радгоспі ім.. Шевченко, який знаходився в Криворізькому районі та знаходився на обліку в Криворізькому районному центрі занятості (а.с. 5-7,21). Крім того, Шуригінський радгосп Черепанівського району Новосибірської області, Росії був розташований за місцем народження заявника, що свідчить про те, що саме заявник працював у вказаному колгоспі (а.с.3,5). Оскільки судом встановлено, що встановлення факту належності вказаного документу необхідно заявнику з метою реалізації його прав на нарахування та отримання пенсії, а організація, яка здійснювала оформлення та видачу трудової книжки ліквідована, у позасудовому порядку внести виправлення неможливо, тому суд з метою усунення порушень прав заявника, вважає за необхідне встановити факт, що трудова книжка від 08.02.1971 року, яка видана на ім'я [PERSON], [INFO] належить [PERSON], [INFO], уродженцю с. Шуригіно Черепанівського району Новосибірської області. На підставі викладеного й

Outcome: approved