Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тисменицького районного суду з позовом до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Тисменицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що від шлюбу з відповідачем у них народився син, [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Ще до народження сина відповідач покинув сім'ю. А після його народження ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, так як не приймає участі та не цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини, не спілкується з нею та не надає жодної матріальної допомоги. Позивачка стверджує, що вихованням та утриманням сина [PERSON] з дня його народження займається сама. У зв'язку із вищевказаним позивачка була змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Від неї надійшла заява, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. Представник Служби у справах дітей Тисменицької районної державної адміністрації подав заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того, надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в шлюбі, який розірвано 17.05.2016 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. В даному шлюбі в них народився син, [PERSON], [INFO], батьками якого є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження виданого 08.11.2016 року серія [NUMBER]. На даний час дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Ще до народження сина відповідач покинув сім'ю. А після його народження ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, так як не приймає участі та не цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини, не спілкується з нею та не надає жодної матеріальної допомоги. Вихованням та утриманням сина [PERSON] з дня його народження позивачка займається сама. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 05.03.2018 року комісією Ямницької сільської ради ОТГ, умови проживання позивачки задовільні, дитина доглянута та проживає у відповідних умовах. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Вимогами ст.ст. 150, 157 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує, які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА своїм Висновком від 15.12.2017 року №22-17/02-22 вирішила вважати за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, оскільки відповідач, всупереч вимогам чинного сімейного законодавства, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі в його матеріальному утриманні, то суд вважає позов обґрунтованим, доведеним і підставним, а отже таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із вищевказаним із відповідача слід стягнути в користь позивачки судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати повязані із розглядом справи в розмірі 750 грн. 00 коп. На підставі наведенного, ст.ст. 164, 165, 166 СК України та постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved