Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 08 лютого 2006 року між нею і відповідачем по справі у виконавчому комітеті Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №2. Від спільного проживання в шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON], [INFO] син [PERSON]. Діти проживають разом з нею і перебувають на її утриманні і вихованні. Спільне проживання між нею і відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя стали причиною непорозумінь. Відповідач зловживає спиртними напоями, а перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння влаштовував безпідставні сварки. Все це відбувається у присутності малолітніх дітей, що негативно впливає на їхню психіку. На її прохання змінити поведінку відповідач не реагує. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що за наданий судом термін вони не помирилися, відповідач не змінив поведінки. Спільно не проживають понад два місяці.Просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, зі згоди позивачки по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивачки по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 08 лютого 2006 року виконавчим комітетом Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, 08 лютого 2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №2. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5). [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народився [INFO]. Батьки дітей - [PERSON] і [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER], виданими відповідно 06 грудня 2006 року і 01 серпня 2010 року виконавчим комітетом Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області (а.с.7-8). [PERSON], [INFO], уродженець с.Мечищів Бережанського району Тернопільської області зареєстрований за адресою с.Малинівка Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою №20/15/14, виданою 15.01.2014 року Рогатинським РС УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.10). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до роз'яснень, даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", якщо після закінчення призначеного судом строку, примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, позивачка не бажає проживати разом з відповідачем, у неї наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. За ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору. Позивачем по справі сплачено 243,60 грн. судового збору (а.с.1-2). Ці кошти є судовими витратами і підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved