Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 17.06.2009 року; від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 26.03.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] (3 особа) у твердій грошовій сумі - по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з червня 2012 року і до [INFO] - досягнення сином 23-річного віку, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2009 року з відповідача вже були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], який після досягнення повноліття продовжував навчання, зазначене рішення виконувалось по червень 2012 року; оскільки син [PERSON] продовжував навчання після червня 2012 року у тому ж вищому навчальному закладі - Київському Національному економічному університеті ім.Вадима Гетьмана, денної форми навчання, у зв»язку з чим потребував допомоги від батька (відповідача), термін закінчення університету 30.06.2014 року, відповідач добровільно таку допомогу надавати фактично відмовився, у зв»язку з чим вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та 3 особа - [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, уточнивши дату початку стягнення аліментів - з 01.07.2012 року і до [INFO]; пояснили, що причиною не звернення до суду з аналогічним позовом після 30.06.2012 року є та обставина, що державний виконавець в порядку виконання рішення суду від 18.09.2009 року продовжував нараховувати аліменти до листопада 2012 року; далі ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2013 року на звернення державного виконавця щодо роз»яснення рішення суду - було роз»яснено про виконання зазначеного рішення суду саме до 30.06.2012 року, на підставі чого розрахунок заборгованості за аліментами було скориговано до 30.06.2012 року; відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] - позов не визнав, стверджуючи, що він не може надавати матеріальну допомогу (аліменти) за період навчання сина [PERSON] з 01.07.2012 року по [INFO], оскільки перебуває у скрутному матеріальному положенні, як суб»єкт господарської діяльності, останні два роки він фактично не має доходів, також має допомагати хворій матері, утримувати дружину (у цивільному шлюбі), тощо; просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивачки, 3-ої особи, представника відповідача - [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено: [PERSON] (позивачка) і [PERSON] (відповідач) перебували в зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 17.06.2009 року (а.с.4, 6); від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з позивачкою (матір»ю). На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2009 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.06.2012 року (а.с.6-8) з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], який після досягнення повноліття продовжував навчання, у розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.04.2009 року і до закінчення сином [PERSON] навчання, а саме - до червня 2012 року; зазначене рішення виконувалось по червень 2012 року (а.с.53). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Згідно довідки №531 від 04.06.2014 року - [PERSON] (3 особа) продовжував навчання після червня 2012 року у тому ж (попередньому) вищому навчальному закладі - Київському Національному економічному університеті ім.Вадима Гетьмана, денної форми навчання та навчається по теперішній час, термін закінчення університету 30.06.2014 року; при цьому, [PERSON] досяг 23-річного віку [INFO]. Ствердження позивачки [PERSON] та 3-ої особи [PERSON] про те, що причиною не звернення до суду з аналогічним позовом після 30.06.2012 року є та обставина, що державний виконавець в порядку виконання рішення суду від 18.09.2009 року продовжував нараховувати аліменти до листопада 2012 року (а.с.11); після чого ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2013 року (а.с.9) на звернення державного виконавця щодо роз»яснення рішення суду - було роз»яснено про виконання зазначеного рішення суду саме до 30.06.2012 року, на підставі чого розрахунок заборгованості за аліментами було скориговано до 30.06.2012 року (а.с.44), підтверджуються матеріалами справи і також не заперечуються сторонами. Оскільки відповідач [PERSON] був зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до закінчення навчання у вищому навчальному закладі, син не припиняв навчання з червня 2012 року; ствердження відповідача щодо погіршення його матеріального становища після червня 2012 року не підтверджено фактично належними доказами; відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.16), тому, за встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, підлягають задоволенню за період з 01.07.2012 року по [INFO] (у тому числі за минулий час - відповідно до положень ч.2 ст.191 СК України) у попередньо визначеному розмірі - по 1000,00 грн. щомісячно. При цьому, судом враховується матеріальне становище позивачки, матеріальне становище сина [PERSON], можливість надання утримання синові матір»ю (позивачкою), тощо.

Outcome: approved