Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 22.05.1999 року у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району за актовим записом №5. Від шлюбу народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Причиною звернення до суду позивачка вказує різні характери та погляди на життя, постійні сварки та непорозуміння, байдужість відповідача до позивачки. Відповідача не цікавлять ні побутові, ні життєві, ні інші сімейні питання та потреби. Позивачка разом з синами та відповідачем протягом останніх 13 років проживають в одному будинку, але в різних кімнатах. Позивачка вважає, що постійні сварки та конфлікти будуть негативно впливати на виховання та розвиток дітей. Неодноразово сторони проживали окремо, позивачка надавала відповідачу можливість повернутися до нормального спільного подружнього життя, але останній не зробив жодної спроби для цього. Вказані обставини свідчать про формальних характер шлюбних відносин сторін. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала повністю та просила суд задоволити її вимоги, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав повністю, показав, що бажає зберегти поноцінну сім"ю, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо вимог позивачки. Вказала, що позов є безпідставним та необгрунтованим, тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог . Відповідач в судовому засіданні письмово клопотав про надання строку на примирення. Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали це клопотання. Позивачка заперечила щодо надання строку на примирення. Пояснила, що на протязі трьох років не проживала з відповідачем. Цю обставину було визнано відповідачем. Причиною непроживання спільним подружнім життям з відповідачем вказує аморальний спосіб життя останнього. Окрім цього, відповідач в присутності сина ображав її нецензурними словами, принижував її гідність, зокрема намагаючись нанести їй травму електрошокером. В подальшому пояснила, що намагалася зберегти сім"ю шляхом спільного проживання. Однак їхнє статеве життя носило характер згвалтування. Таким чином, судом встановлено обставини, які суперечать моральним засадам суспільства, тому строк на примирення не надавався. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.05.1999 року сторони уклали шлюб у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району за актовим записом №5. Від шлюбу народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Як встановлено судом із наявних доказів, подружні відносини між сторонами не склалися, сім'я розпалася через різні характери та погляди на життя, ведення відпвоідачем аморального способу життя. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Отже, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи такий зберігати, такі вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved