Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер позивача чоловік [PERSON] , який проживав за адресою [ADDRESS] . Перед смертю спадкодавець залишив заповіт, від 15 жовтня 2015 року, яким все майно заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На час смерті спадкодавця, з ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані 3 особи, а саме: [PERSON] - дружина, [INFO] ; [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - внучка, [INFO] . Разом з тим, позивач зазначає, що згідно довідки від 19.08.2021 р. №1205 виданої виконкомом Вилоцької селищної ради, на момент смерті громадянина [PERSON] , який помер [INFO] , з ним за адресою: [ADDRESS] фактично проживала одна особа [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем, яким прийнято спадщини. Державний нотаріус відмовила у видачі свідорцтва про право на спадщину, внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. У зв`язку з цим позивач не може оформити своїх спадкові права, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 36). Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, з урахуванням того, що відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що [INFO] помер позивача чоловік [PERSON] , який проживав за адресою [ADDRESS] (а.с.12, 20). Перед смертю спадкодавець залишив заповіт, від 15 жовтня 2015 року, яким все майно заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). На час смерті спадкодавця, з ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані 3 особи, а саме: [PERSON] - дружина, [INFO] ; [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - внучка, [INFO] (а.с.13) Разом з тим, згідно довідки від 19.08.2021 р. №1205 виданої виконкомом Вилоцької селищної ради, на момент смерті громадянина [PERSON] , який помер [INFO] , з ним за адресою: [ADDRESS] фактично проживала одна особа [PERSON] (а.с.14). Відповідач, як спадкоємець за заповітом та за законом спадщину після смерті спадкодавця в порядку ст. 1268, 1269 ЦК України не прийняв, що стверджується довідкою виконкому Вилоцької селищної ради № 1205 від 19.08.2021 року, витягом Спадкового реєстру, заявою [PERSON] (а.с.14, 22, 36). Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. За встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приймає рішення про задоволення позову.

Outcome: approved