Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду із згаданою заявою, в якій прохає встановити факт смерті\~її батька - [PERSON], який помер 21 вересня 2015 року на тимчасово окупованій території України в місті Суходільськ Луганської області. Ухвалою суду від 26 лютого 2016 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі та в порядку підготовки справи до судового розгляду залучено в якості заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції (а.с.13). Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився. Розглянувши заяву [PERSON] та дослідивши приєднані до неї докази, судом встановлено, що вимоги заявника про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розярень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкав за адресою: [ADDRESS], помер 19 вересня 2015 року на тимчасово окупованій території Суходільської міської ради міста Краснодону Луганської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЕД №440498 та лікарське свідоцтво про смерть №159 (а.с.2,9). З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], визначає датою його смерті 19 вересня 2015 року та місцем смерті місто Суходільськ Луганської області. Відповідно до розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року №1085-р місто Краснодон та інші населені пункт Краснодонського району, в тому числі Суходільськ, віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції №115/03-18 від 15 березня 2016 року [PERSON] відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] з підстав підтвердження факту його смерті документами, наданими та території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.16). Приписами п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч.1 ст.2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її батька. З огляду на викладене та враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. У відповідності до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved