Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

до суду надійшла заява [PERSON], згідно якої вона просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Горлівка Донецької області, який помер [INFO] в м. Горлівка Донецької області. В обґрунтування заяви вказує, що [PERSON] є чоловіком заявника, який [INFO] помер в м. Горлівка Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території. Заявник поховала чоловіка в м. Горлівка і там їй було видане лікарське свідоцтво про смерть № 690 від [INFO] та свідоцтво про смерть.Після смерті чоловіка заявника відкрилася спадщина на його нараховану, але не виплачену пенсію в Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Донецької області, нежитлове майно, які заявник не має можливості отримати, як спадкоємець, оскільки держава України не визнає документи документи, видані на тимчасово окупованій території. 24.04.2018 року заявник звернувся до Бахмутського МВ ДРАЦС для проведення державної реєстрації смерті її чоловіка, де вона отримала відмову, оскільки свідоцтво про смерть, виданого у м. Горлівка Донецької області та лікарське свідоцтво про смерть не відповідають ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та наказу Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 р № 345 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р за № 1150/13024. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті чоловіка, отримання свідоцтва про його смерть у відповідності до чинного законодавства України та оформлення спадщини. За цих обставин [PERSON] змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Представник заінтересованої особи, Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, в судове засідання не з'явився. Разом з тим, 26.07.2018 року надав до суду заяву (вх. № 23358), згідно якої просив справу розглядати без участі представника відділу та винести рішення у відповідності до діючого законодавства, проти заявлених вимог не заперечував. Представник заінтересованої особи, Бахмутсько-Лиманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з'явилася, однак 25.07.2018 року (вх. № 23314) надала до суду клопотання, згідно якого просив справу розглядати без участі представника управління, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO], та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], згідно копії паспорта серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО № 1419037341 від 13.02.2015 року, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.03.1985 року, [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], актовий запис № 177. Після укладення шлюбу [PERSON] залишила прізвище «[PERSON]» (а.с.25). Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 690) від 23.03.2018 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років, причина смерті - інтоксикація, злоякісне новоутворення правої нирки з метастазами у внутрішні органи (а.с.10). Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Заявник вказує, що [PERSON] помер в м. Горлівка Донецької області, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, 23.03.2018 року вона отримала свідоцтво про смерть серії [NUMBER], (а.с.11), однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки воно видане на тимчасово окупованій території, де органи влади України не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, відповідно до листа № 15.14-96/2336 від 24.04.2018 року, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], та вказано, що документ, наданий заявником, а саме: свідоцтво про смерть [NUMBER] від 23.03.2018 року, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.12). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов'язків (оформлення спадщини). Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою. В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті [PERSON] Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Горлівка Донецької області. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved