Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача, аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] та доньки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовує тим, що під час шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей. На даний час шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вказує, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її як представника, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до рішення Корецького районного суду Рівненськаої області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю [PERSON]. Батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджують свідоцтва про народження серії І-ГЮ №073457 та серії І-ГЮ №108621 відповідно. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітнього сина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, про те що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі який вона просить згідно позовних вимог. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, суд вважає позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500,00 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Згідно частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією спорів, з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved