Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дітей, вказавши, що в період часу з квітня 2008 року по листопад 2013 року вона з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у належній ї квартирі за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Дітей відповідач визнавав як своїх біологічних дітей, особисто забирав з пологового будинку, піклувався про них, виконував свої батьківські обов`язки по вихованню дітей, але відмовився подавати заяву про реєстрацію свого батьківства, у зв`язку з чим, запис про батька дітей був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 СК України. В листопаді 2013 року відповідач покинув родину забравши свої особисті речі. В подальшому вона неодноразово зверталася до відповідача щодо прийняття участі у вихованні дітей та надання матеріальної допомоги на їх утримання, проте відповідач дітьми не цікавиться, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просить визнати відповідача батьком дітей та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] раніше звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден. Представник третьої особи - Довгинцівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі начальника відділу Камєнєва С. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~Суд, розглянувши матеріали справ та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , народження якого зареєстровано Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 02.02.2010 року, актовий запис №84 (а.с. 10 копія свідоцтва про народження). [INFO] народилася [PERSON] , народження якої зареєстровано Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 01.11.2012 року, актовий запис №983 (а.с. 12 копія свідоцтва про народження). Матір`ю дітей записана [PERSON] . Батьком дитини записаний [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 11,13 - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у зареєстрованому шлюбі між собою не перебували. Починаючи з квітня 2008 року по листопад 2013 року проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , та за час їх спільного проживання в них народилося двоє дітей, що вбачається з акту сусідів від 08.01.2020 року (а.с. 15) Ст.\~126\~СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.\~128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Ст.\~135\~СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття (п. 5). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них (п. 9). У підтвердження позовних вимог позивачем додані копії сімейних фотознімків, на яких відображені сторони разом з дітьми (а.с. 17-20). На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи що відповідач позов визнав, суд вважає підтвердженими наведені [PERSON] обставини про народження дітей від [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] законні, обґрунтовані, визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1 / 3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду. Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 16 січня 2020 року. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 840,80 грн., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved