Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся орган опіки та піклування Лисівської сільської ради з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа служба у справах дітей Покровської райдержадміністрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , має двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] записаний у свідоцтві про народження дитини відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України). Чоловік [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є батьком меншої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Лисівської сільської ради від 21.02.2020 № 5, малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вилучено із родини у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю. Причиною для прийняття рішення про негайне відібрання дітей у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю стало: антисанітарні умови проживання, відсутність їжі, відсутність опалення, залишення дітей без догляду в небезпечних умовах (обігрівались за рахунок відкритої газової духової шафи, відчувався стійкий запах газу у приміщенні). Малолітні на момент виявлення були голодні, просили допомоги, спостерігались ознаки респіраторного захворювання. Встановити місце перебування батьків не виявилось можливим. За час проживання на території сільської ради [PERSON] та [PERSON] проявили себе з негативної сторони, оскільки стосовно них часто надходили скарги зі сторони сусідів про неналежне виконання обов`язків по контролю та догляду за дітьми. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання родини від 25.09.2018, 11.01.2019, 07.05.2019, 30.05.2019, 21.02.2020 будинок, в якому проживає родина, знаходиться в незадовільному санітарному стані: в кімнатах безлад, є меблі, але у занедбаному стані. Не створено куточку для ігор та навчання, відсутня постільна білизна, дитячі речі брудні. Готової їжі, або продуктів харчування немає, умов для проживання та виховання дітей не створено. Родина [PERSON] та [PERSON] перебувала на контролі органу опіки та піклування декілька років. Діти перебували на обліку у службі у справах дітей райдержадміністрації як діти, які опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку із проживанням у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Спільно зі службою у справах дітей Покровської райдержадміністрації, Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, позивачем вживалися заходи впливу на батьків, зокрема проводились бесіди, ініційовано притягнення до адміністративної відповідальності згідно статті 184 КпАП за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов проживання, навчання та виховання дітей. Згідно інформації Покровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 28.02.2020 №01-51-11 родина перебувала під соціальним супроводом з 10.02.2019 по 11.07.2019. За даними Покровського ВП Головного Управління Національної поліції в Донецькій області від 24.02.2020 року № 5824 громадянку [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП 12.04.2018, 25.09.2018 та за ч. 2 ст. 184 КУпАП від 22.10.2018, 26.03.2019, 04.09.2019, 22.02.2020. Громадянина [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 22.02.2020р. Але проведена робота до позитивних зрушень не призвела. На теперішній час діти перебувають у дитячому відділенні Комунального некомерційного підприємства «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування». Згідно виписок із медичних карток стаціонарних хворих, діти знаходяться у стані середнього ступеня тяжкості, мають захворювання: [PERSON]. гострий бронхіт, [PERSON] первинна двобічна полісегментарна вогнищева пневмонія, гостра течія, ДН 1ст. Всі ці обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на них законом, про їх цинічне ставлення до власних дітей. Своєю поведінкою та вчинками відповідачі негативно впливають на дітей, принижують їх людську гідність. Відповідно до діючого законодавства, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Покровської райдержадміністрації (протокол № 2 від 25.02.2020 року) відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. За результатами розгляду питання, комісією рекомендовано надати до Красноармійського міськрайсуду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей. З огляду на все вищевказане, зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують їм необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що порушує нормальне їх самоусвідомлення, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання освіти, позивач просить суд позбавити батьківських прав: [PERSON] , [INFO] , стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , стосовно сина, [PERSON] , [INFO] . Також позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, на користь органу опіки та піклування Лисівської сільської ради, до повноліття дітей; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, на користь органу опіки та піклування Лисівської сільської ради, до повноліття дитини. Ухвалою суду від 05.03.2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочате підготовче провадження. Ухвалою суду від 13.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що протягом тривалого часу вона спостерігає за родиною. На родину відповідачів надходило багато скарг від сусідів, зі школи, де навчалась дівчинка, тому вона відвідувала часто цю родину, коли вони мешкали у селі Ріг на території Лисівської сільської ради. Коли приходила з комісією до будинку, як правило, діти були без догляду дорослих, в будинку було брудно, відсутня їжа, опалення. Донька відповідачки [PERSON] просила забрати її у матері та вітчима. Представник позивача попереджала відповідачів про те, що вони повинні змінити своє ставлення до дітей та здійснювати належний догляд, але відповідачі жодних висновків для себе не зробили, в будинку часто збирались компанії та вживали спиртні напої, тому було прийнято рішення про вилучення дітей. Коли приїхали вилучати дітей, в будинку опалення здійснювалось за допомогою відкритої газової плити, був наявний стійкий запах газу, діти були з ознаками респіраторних захворювань, відсутня будь-яка їжа та нормальний одяг. У родини, яка мешкала на цьому подвір`ї у літній кухні також було вилучено двох малолітніх дітей, яке перебували в таких же жахливих умовах. Відповідач [PERSON] не є рідним батьком дівчинки [PERSON] , у них нема порозуміння. Відповідач казав, що заберіть [PERSON] , сина поверніть. Тому, на думку представника позивача, єдиним можливим заходом впливу на відповідачів є позбавлення батьківських прав. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що нею та її чоловіком створені всі необхідні умови для дітей. Певний період вони мешкали у сілі Ріг Покровського району, у будинку який належить знайомому. Родина знайомого мешкала також за цією адресою, але у літній кухні. Чоловік знаходився на роботі, тому вона носила йому обід, та іноді залишала дітей, але вони перебували під наглядом. Донька відвідувала школу, іноді могла щось вкрасти, за що отримувала покарання від чоловіка та відповідачки. Жодної допомоги з боку державних установ у вихованні дітей не отримувала. На даний час вони з чоловіком орендують будинок з наступним викупом у місті Покровськ. В цьому будинку вони підготовили все необхідне для повернення дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбувалось 19 травня 2020 року, проти позовних вимог заперечував. Суду пояснив, що бажає щоб діти повернулись додому, вони з жінкою створили всі необхідні умови для дітей. Працював у ФОП [PERSON] , на даний час працює не офіційно, але отримує кошти, яких вистачає на утримання будинку та родини, на допомогу його старшим дітям, які з ним не проживають. До судового засідання 10 червня 2020 року відповідач [PERSON] не з`явився по невідомій суду причині, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 10.06.2020 року заявила про необхідність надання їй часу для залучення адвоката до участі у справі, просила відкласти розгляд справи. Суд, з урахуванням думки всіх учасників справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідачки та відкладення розгляду справи, оскільки, відповідно до статті 223 ЦПК України, підстави для цього були відсутні. Представник третьої особи - служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Вона також неодноразово відвідувала цю родину та бачила в яких жахливих умовах перебувають діти. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилась [INFO] у місті Красноармійськ Донецької області. У свідоцтві про народження батьками зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.12). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (а.с.15). [PERSON] народився [INFO] у місті Покровськ Донецької області. У свідоцтві про народження батьками зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.13). [PERSON] та [PERSON] 19 липня 2018 року зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.14). Але паспорт громадянина України на нове прізвище не отримувала. Виконавчим комітетом Лисівської сільської ради Покровського району прийнято рішення 21.02.2020 року за № 5 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ». Дане рішення прийнято за результатами розгляду клопотання служби у справах дітей Покровської райдержадміністрації від 21.02.2020 року № 77-01-28, актів оцінки рівня безпеки дітей, акту обстеження умов проживання родини від 21.02.2020 року. Виконком сільської ради вирішив відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю (а.с.16). Відповідно до характеристик [PERSON] та [PERSON] , які надані сільським головою Лисівської сільської ради, в селі Ріг вони проживають не постійно. Останній раз сім`я з дітьми появилась 17 лютого 2020 року. Сільському голові надходили скарги зі сторони сусідів та мешканців села щодо неналежного догляду за дітьми (а.с.17, 18). Акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 25.09.2018 року. У даному акті комісія у складі головного спеціаліста служби у справах дітей Васильчук Т.В. та інспектора Покровського ВП Алтухова М.О. провела обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] . Комісія встановила, що родина займає житлове приміщення, санітарний стан якого незадовільний, у будинку брудно, не прибрано, скрізь розкидані речі, у приміщенні не провітрюється, запас продуктів харчування мінімальний. Діти сплять разом з матір`ю на одному ліжку, постільна білизна брудна. Батьки не належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Висновок комісії: для проживання та виховання дітей не створені належні умови. Рекомендовано у тижневий термін навести лад у будинку. З актом ознайомлена [PERSON] (а.с.20). Акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 11.01.2019 року. У даному акті комісія у складі головного спеціаліста служби у справах дітей Васильчук Т.В. , представників Покровського ВП Алтухова М.О., Тимошенко Д.Ю. , соціального працівника [PERSON]. провела обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] . Комісія встановила, що родина займає житлове приміщення, санітарний стан якого незадовільний, у будинку розкидані речі, на підлозі сміття, запас продуктів харчування мінімальний, опалення пічне, запас твердого палива мінімальний. У дітей є ліжка, постільні речі в занедбаному стані, одяг та взуття не охайні. Батьки зловживають спиртними напоями, не займаються вихованням дітей. Висновок комісії: не створені належні умови для проживання та виховання дітей. З актом ознайомлена [PERSON] (а.с.21). Акт обстеження умов проживання від 07.05.2019 року. Комісія у складі: начальника служби у справах дітей РДА, головного спеціалісту служби, Лисівського сільського голови, фахівця соціальної роботи, з метою контролю за станом виховання дітей провела обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що умови проживання незадовільні, у кімнатах не прибрано, скрізь сміття, кімнати не провітрюються. З актом ознайомлена [PERSON] (а.с.22). Акт обстеження умов проживання від 30.05.2019 року. Комісією у складі начальника служби у справах дітей Покровської міської ради та спеціаліста служби на підставі листа служби у справах дітей Покровської РДА з метою обстеження умов проживання малолітніх дітей, провела обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Комісія встановила, що житло складається з 1-ї кімнати, водопостачанням, газопостачанням будинок не забезпечений, в наявності електропостачання, опалення пічне. Умови проживання: санітарно-гігієнічні умови не задовільні, постільна білизна брудна, меблі старі в незадовільному стані, в будинку відчувається неприємний запах. Для виховання та розвитку дітей не створені умови для проживання дітей, мати разом з сином сплять на одному дивані, робочий стіл відсутній, іграшок, канцелярського приладдя немає. За даною адресою проживають: [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] , бабуся [PERSON] . Висновки: умови для проживання і розвитку дітей не створені. З актом ознайомлена [PERSON] (а.с.23). Акт обстеження умов проживання від 21.02.2020 року. Комісія у складі начальника служби у справах дітей Покровської РДА, спеціаліста служби, інспекторів Покровського ВП, Лисівського сільського голови, з метою соціального захисту малолітніх дітей провела обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Комісія встановила, що умови проживання незадовільні, у будинку холодно, під час відвідування кімнати опалювались за рахунок відкритої духової (газової) шафи, у кімнатах стійкий запах газу, запас продуктів харчування відсутній, приготовленої їжі нема, діти сплять на одному ліжку, постільні речі дуже брудні, одяг та взуття дітей занедбаний, не за розміром, брудний. За даною адресою проживають: [PERSON] -батько, [PERSON] -мати, [PERSON] -донька, [PERSON] -син, [PERSON] -мати, [PERSON] -співмешканець, [PERSON] , [INFO] -син, [PERSON] , [INFO] -син, [PERSON] , [INFO] -донька, [PERSON] , [INFO] -син. Діти перебували без догляду дорослих, скаржились на те, що дуже хочуть їсти та на біль у животі (а.с.24). Покровський відділ поліції у листі від 24.02.2020 року повідомляє, що [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП 12.04.2018, 25.09.2018, та за ч.2 ст. 184 КУпАП 22.10.2018, 26.03.2019, 04.09.2019, 22.02.2020 (а.с.25). Покровський відділ поліції у листі від 24.02.2020 року повідомляє, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП 122.02.2020 (а.с.26). У листі Покровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 28.02.2020 року зазначено, що сім`я [PERSON] , [PERSON] , донька [PERSON] , та син [PERSON] , з 19.02.2019 року по 11.07.2019 знаходились під соціальним супроводом. Під час соціального супроводу регулярно проводилися бесіди щодо дотримання санітарно-гігієнічних умов у оселі, повноцінного та регулярного харчування, як шкідливі звички впливають на стан здоров`я, та відповідальне батьківство. Неодноразово надавалась допомога продуктами харчування, засобами гігієни та одягом б/у. Влаштування дівчинки до дитячого оздоровчого закладу «Смарагдове містечко» м. Святогірськ. Соціальний супровід завершено з причини зміни місця проживання. За період проживання родини на території Лисівської сільської ради неодноразово надходили скарги в телефонному режимі сільському голові від мешканців села Ріг, стосовно не належного догляду за дітьми. Під час соціального супроводу на зауваження фахівця не зважали, плану соціального супроводу не дотримувалися, поводились агресивно-зухвало, що не потребують допомоги фахівця (а.с.28). Згідно виписки № 1194/184 із медичної стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , 21.02.2020 року надійшов до педіатричного відділення КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування». Дитина доставлена у відділення бригадою швидкої медичної допомоги у супроводі районної служби у справах дітей та голови сільської ради. Стан дитини при надходженні середнього ступеня тяжкості, затримання розвитку, правильної статури, зниженого харчування. Кашель частий, продуктивний. Зі слів старшої сестри кашляє протягом 2-х тижнів, не лікувались. Дитина у брудному одязі, з жахливим запахом. Шкірні покрови брудні. Нігті не підстрижені, під ними бруд. Слизова зіву гіперемована, язик чистий. З носа рясне слизове виділення. Повний діагноз: проблеми пов`язані із близьким оточенням. Первинна двобічна полі сегментарна вогнищева пневмонія, гостра течія, ДН1ст. Анемія середнього ступеня (а.с.29). Згідно виписки № 1193/183 із медичної стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , 21.02.2020 року надійшла до педіатричного відділення КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування». Дитина доставлена у відділення бригадою швидкої медичної допомоги у супроводі районної служби у справах дітей та голови сільської ради. При надходженні дитина була у брудній одежі, з жахливим запахом. Шкірні покрови брудні. На лівому стегні "квітучі" гематоми, праворуч практично над всією зовнішньою поверхнею стегна велика гематома синюшного кольору. Нігті не підстрижені, під ними бруд. Повний діагноз: проблеми пов`язані із близьким оточенням. Гострий бронхіт (а.с.30). Відповідачка [PERSON] на питання суду про те, чому діти перебували в такому стані та відкіля гематоми у доньки, пояснила, що діти почували себе добре, син іноді кашляв, вона давала йому сироп. Гематоми у доньки від того, що її побив відповідач за те, що вона крала у школі. Заперечує те, що діти були у брудному одязі та з жахливим запахом. Суд критично відноситься до пояснень відповідачки, оскільки вони повністю спростовуються медичним документами, поясненнями представника позивача та третьої особи, показаннями свідків. Органом опіки та піклування Покровської райдержадміністрації підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даного висновку [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , має двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] записаний у свідоцтві про народження дитини відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України) Її чоловік, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є батьком, меншої дитини, [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Лисівської сільської ради від 21.02.2020 № 5, малолітніх [PERSON] та [PERSON] вилучено із родини у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю. Причиною для прийняття рішення про негайне відібрання дітей у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю стало: антисанітарні умови проживання, відсутність їжі, відсутність опалення, залишення дітей без догляду в небезпечних умовах (обігрівались за рахунок відкритої газової духової шафи, відчувався стійкий запах газу у приміщенні). Малолітні на момент виявлення були голодні, просили допомоги, спостерігались ознаки респіраторного захворювання. Встановити місце перебування батьків не виявилось можливим. Батьки дітей, [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання характеризуються негативно, зловживають спиртними напоями. Згідно, актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 25.09.2018, 11.01.2019, 07.05.2019, 21.02.2020 будинок, в якому проживає родина, знаходиться в незадовільному санітарному стані, умов для проживання та виховання дітей не створено. За даними Покровського ВП Головного Управління Національної поліції в Донецькій області, громадянку [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП 12.04.2018, 25.09.2018 та за ч. 2 ст. 184 КУпАП від 22.10.2018, 26.03.2019, 04.09.2019, 22.02.2020. Громадянина [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 22.02.2020. Вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на неї законом, про її цинічне ставлення до власних дітей. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Покровської райдержадміністрації (протокол № 2 від 25.02.2020 року) відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. За результатами розгляду питання, комісією рекомендовано надати до Красноармійського міськрайсуду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей (а.с.32-33). На виконання ухвали суду від 13 квітня 2020 року про витребування інформації ВСП КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Покровськ надано інформацію про те, що [PERSON] на обліку не перебуває, знаходиться у консультативній групі нагляду. [PERSON] з 05.06.2018 року на «Д» обліку перебуває з приводу синдрому залежності від поєднаного вживання опіатів, психостимуляторів, лікарських засобів (а.с.60). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснював, що вживав наркотичні засоби ще до знайомства з [PERSON] . Проте таке твердження відповідача спростовується саме датою постановки на облік 05.06.2018 року, оскільки на цей період вони вже проживали разом, та відповідачка перебувала у стані вагітності. У житловому будинку, який розташовано за адресою: [ADDRESS] , та в якому, зі слів відповідачів, вони на даний час проживають, відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.05.2020 року частково створені умови для проживання малолітніх дітей, однак ознак проживання родини [PERSON] за даною адресою немає (а.с.64). Відповідачка [PERSON] відповідно до довідки від 15.05.2020 року у період з 21.04.2020 року по 28.04.2020 року працювала у ФОП [PERSON] за цивільно-правовим договором (а.с.65). Про те, що вона продовжує там працювати доказів суду не надала. Вироком Красноармійського міськрайонного суду від 27 вересня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Вирок набрав законної сили 30.10.2020 року (а.с.78-79). Вироком Красноармійського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 статті 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 08.08.2019 року вирок змінено в частині призначення покарання, а саме відповідно до статті 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік (а.с.80-84). Вироком Красноармійського міськрайонного суду від 29 травня 2019 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 статті 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.85-86). Суд не приймає до уваги пояснення відповідачки про те, що це працівники поліції запропонували їй взяти на себе такий злочин, оскільки в іншому випадку вони притягнуть до відповідальності [PERSON] . Це твердження спростовується вироком суду та обставинами, які встановлені судом під час розгляду кримінального провадження. Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 02.11.2018 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 184 КУпАП та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 34 гривні (а.с.87). Судом було встановлено, що [PERSON] не надала необхідних умов для проживання і розвитку дитини, у будинку антисанітарні умови, дитина ходить до школи не охайно, у брудних речах. [PERSON] у судовому засіданні свою вину визнала та пояснила, що безлад зумовлений проведенням ремонту. Проте, як вбачається з неодноразових актів обстеження умов проживання, ремонту протягом 2018-2020 р. відповідачами у будинку не проводилось, стан будинку залишався у непридатному для проживання малолітніх дітей стані. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі неодноразово протягом 2018-2020 років змінювали місце проживання, але так і не забезпечили належні умови для проживання дітей. Свідок [PERSON]. , яка працює у Покровському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, суду пояснила, що вона займалась соціальним супроводом родини [PERSON] з 19.02.2019 року по 11.07.2019 року. На цю родину надходили скарги від депутатів сільської ради, зі школи на те, що батьки не здійснюють належний догляд за дітьми. Зі школи надходили скарги, що донька [PERSON] часто пропускала школу, а коли приходила мала неохайний вигляд, у брудній одежі. Свідок, як соціальний працівник намагалась спілкуватися з батьками, пояснювати як треба змінити відношення до дітей. Але батьки порад не слухали, спілкуватися відмовлялись. У червня 2019 року влаштували дівчинку до дитячого оздоровчого закладу «Смарагдове містечко», але коли закінчилася зміна, мати дівчинки не поїхала її забирати. Центр домовився, що дівчинку залишать і на наступну зміну. Відвозила дитину до табору голова сільської ради, і дівчинка була задоволена своїм перебуванням у таборі. Забирала дівчинку з табору голова сільської ради. Свідок відвідувала родину у складі комісії за місцем мешкання у с. Ріг. У будинку було брудно, антисанітарні умови, запас продуктів харчування відсутній. Свідок [PERSON] , який є депутатом Лисівської сільської ради, суду пояснив, що у будинку, де мешкали відповідачі, часто збиралися компанії та вживали спиртні напої. Свідок неодноразово питав у господаря будинку, що у них відбувається. Часто малі діти залишались у будинку самі, без догляду дорослих. Діти, батьки яких також мешкали за цією адресою, прибігали до нього просили дати їм роботу та погодувати їх. Свідок [PERSON] , яка працює спеціалістом служби у справах дітей Покровської міської ради, суду пояснила, що за родиною відповідачів ведеться нагляд з 27.03.2018 року, коли зі школи № 15 м. Покровська надійшла скарга про те, що мати дівчинки ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Такі повідомлення надходили 18.09.2018 та 16.04.2018р. У повідомленнях йшлось про те, що мати дитини не створила умов для виховання дитини, наявні негативні прояви у поведінці дитини. 18.01.2019 року надійшло на телефон контакт-центру міської ради надійшло повідомлення від сусідів про те, що дівчинка не доглянута, голодна, іноді в сінцях. Оскільки родина мешкала на території району, тому профілактичну роботу проводили спеціалісти райдержадміністрації, доводили до відома міську раду та просили взяти дітей на облік, як таких що опинилися в складних життєвих обставинах, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Проводились бесіди з відповідачкою, але вона жодним чином не реагувала. Свідок двічі була за адресою мешкання відповідачів, коли вдавалось потрапити до будинку бачила, що у будинку не задовільні санітарно-гігієнічні умови, купи мотлоху, обмаль їжі, але наявні пусті пляшки з-під алкоголю. Попереджала відповідачку про відповідальність, запрошувала на бесіду, але відповідачка ігнорувала, на бесіду не приходила. На певний час родина поїхала до м.Мирноград та мешкала там у реабілітаційному центрі, дівчинка ходили до школи № 8, але і від туди надходили повідомлення про те, що не систематично відвідує заняття. До відвідувань родини запрошували спеціалістів, працівників поліції, керівника наркодиспансеру. Проводили обстеження за адресою: [ADDRESS] , де зі слів відповідачів вони зараз проживають. При обстеженні будинку у свідка склалось враження, що у будинку ніхто не мешкає, відсутній одяг, їжа. У суду відсутні підстави не довіряти показам свідків, оскільки вони узгоджуються з іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини 1 статті 151 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Частиною 4 цієї статті передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) у параграфі 100 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulinger and Shuruk v. Switzerland), ([ВП], заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року). Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany), [ВП], заява № 25735/94, п. 50, ЄСПЛ 2000-VIII, та у справі «Марсалек проти Чехії» (Marsalek v. the Czech Republic), заява № 8153/04, п. 71, від 4 квітня 2006 року). Суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, а саме не забезпечили належного догляду, харчуванням, чистим одягом, санітарно-гігієнічними умовами тощо. Дівчинка [PERSON] , яка має право на здобуття освіти фактично позбавлена реалізувати це право, оскільки відповідачі з дітьми неодноразово змінювали місце проживання, як наслідок змінювались навчальні заклади. Крім того, брудний одяг, недотримання звичайних правил гігієни заважають соціальній адаптації малолітньої дитини у дитячому колективі. Відповідачі не забезпечили дітям необхідний медичний догляд та належне лікування, у медичних документах детально описаний стан дітей. Невтручання соціальних служб та не вчасне поміщення дітей до лікувального закладу могло привести до тяжких наслідків. Як встановлено судом, дівчинка мала сінці та гематоми, які виявив лікар під час огляду у педіатричному відділенні. Відповідачка на питання суду про те звідки ці гематоми з`явились, пояснила, що її чоловік - відповідач [PERSON] з метою виховання побив дівчинку за те, що вона крала. Відповідачка [PERSON] знаходиться у консультативній групі нагляду. Відповідач [PERSON] з 05.06.2018 року на «Д» обліку перебуває з приводу синдрому залежності від поєднаного вживання опіатів, психостимуляторів, лікарських засобів. Відповідачка засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України (незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту). Відповідач засуджений за ч. 1 ст.185 КК України (таємне викрадання чужого майна (крадіжка),за ч. 3 ст. 185 КК України (таємне викрадання чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення. Відповідачка неодноразово притягнулась до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 статті 184 КУпАП. В даному випадку факту заперечення відповідачами проти позову недостатньо для відмови у його задоволенні. Протягом 2018-2020 років відповідачі не зробили висновки, не змінили своє відношення до дітей, навпаки ситуації тільки погіршувалась. Під час розгляду справи судом відповідачі, не надали жодного доказу, який би свідчив про дійсне бажання повернути дітей та усвідомлення ситуації, в якій опинилась родина. Також суд не почув співчуття та каяття у поясненнях відповідачів. Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що аргументи наведені на переконання щодо позбавлення батьківських прав є достатніми для виправдання застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки це є в інтересах малолітніх дітей. Проте як, відмова у задоволенні позову та повернення дітей, може привести до тяжких наслідків. Суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Статтею 169 СК України передбачено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Частина 4 цієї статті передбачає, що суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Таким чином, відповідачі не позбавлені права поновити батьківські права. Відповідно до частин 2, 3 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв`язку з чим суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання дітей. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved