Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась із заявою\~ про встановлення юридичного факту. Заява мотивована тим, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Каменка Глибокського району Черновицької області, про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 01.12.1955 р. 09.08.1972 року [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила своє дівоче прізвище [PERSON] , взявши прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У теперішній час [PERSON] звернулася до управління пенсійного фонду України в Одеській області з метою перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи в ТОВ «Одеська мехколона №10» з 17.07.1968 року по 28.02.1969 р.. Але листом УПФ України в Одеській області від 09.09.2020 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що в первинних документах підприємства вона значуся як [PERSON] (її дошлюбне прізвище), і їй рекомендовано звернутися до суду. Факт роботи [PERSON] в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Одеська мехколона №10» підтверджується записом в трудовій книзі від 01.07.1968 року на підставі наказу №46 від 10.07.1968 р. Крім того, у трудовій книзі на першій сторінці внесені записи про зміну прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 09.08.1972 р. та імені з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.12.1955 р., посвідчені належним чином. А також довідками підприємства №02/2 і №03/2 від 02.04.2020 року, які підтверджують факт її роботи на ТОВ «Одеська мехколона №10» з 01.07.1968 року по 28.02.1969 р. на посаді електромонтера 3 розряду. В судове засідання заявник подав заяву, згідно якої просив задовольнити заяву у повному обсязі, справу слухати за його відсутності Представники оловне управління пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, відзив не подавали. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вищевказана заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень пункту 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України N\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з статтею 48\~КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 4, 5, 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка набрала чинності 01 січня 1975 року (була чинною на момент влаштування заявника на роботу вперше), робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов`язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. Особи, які приймаються на роботу в якості робітника або службовця вперше, зобов`язані подати адміністрації довідку про останнє місце роботи, видану за місцем проживання відповідним житлово-комунальним органом, сільським чи селищним Радою депутатів трудящих, вуличним комітетом (довідка, видана вуличним комітетом, повинна бути завірена райвиконкомом), а звільнені з лав Збройних Сил СРСР зобов`язані пред`явити адміністрації військовий квиток. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників відповідно до найменувань професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиній номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Питання щодо трудових книжок в Україні регулюються постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 27\~квітня 1993\~р.\~№ 301\~"Про\~трудові книжки\~працівників" та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до яких, при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у різні періоди роботи заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи. Так судом встановлено, що\~ [PERSON] народилася [INFO] в с. Каменка Глибокського району Черновицької області, про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 01.12.1955 р. 09.08.1972 року [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила своє дівоче прізвище [PERSON] , взявши прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У теперішній час [PERSON] звернулася до управління пенсійного фонду України в Одеській області з метою перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи в ТОВ «Одеська мехколона №10» з 17.07.1968 року по 28.02.1969 р.. Але листом УПФ України в Одеській області від 09.09.2020 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що в первинних документах підприємства вона значуся як [PERSON] (її дошлюбне прізвище), і їй рекомендовано звернутися до суду. Факт роботи [PERSON] в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Одеська мехколона №10» підтверджується записом в трудовій книзі від 01.07.1968 року на підставі наказу №46 від 10.07.1968 р. Крім того, у трудовій книзі на першій сторінці внесені записи про зміну прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 09.08.1972 р. та імені з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.12.1955 р., посвідчені належним чином. А також довідками підприємства №02/2 і №03/2 від 02.04.2020 року, які підтверджують факт її роботи на ТОВ «Одеська мехколона №10» з 01.07.1968 року по 28.02.1969 р. на посаді електромонтера 3 розряду. Пунктом 1\~Постанови Пленуму\~Верхоного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№5\~від 31.03.1995\~року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~4\~ППК України- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до\~ч.\~1\~ст.\~5\~ППК України- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Outcome: approved