Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на вимоги ст.ст. 60, 70 СК України, просила визнати право спільної сумісної власності подружжя на будівельні матеріали (в т. ч. споруди для встановлення водозабірної колонки) та будівельний камінь по [ADDRESS]. Просила визначити її частку у майні у розмірі 3/5 частини, [PERSON] - у розмірі 2/5 частини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, пояснили, що майно придбане за час шлюбу з відповідачем. Збільшення частки позивачки обґрунтували наявністю заборгованості відповідача із сплати аліментів. При поділі майна просили врахувати його характеристики, визначені звітом оціночної вартості від 18 грудня 2014 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слуханн справи повідомлявся належним чином, про причини неяви суду не повідомив. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутність позивача, який не з'явився. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 24 травня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Сарненського районного суду від 4 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірваний. У відповідності до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Із змісту ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Позивачка [PERSON], обґрунтовуючи своє право на частку у нерухомому майні, зазначила, що на земельній ділянці, яку відповідач отримав у власність, ними за спільні кошти, починаючи з серпня 2008 року, були придбані будівельні матеріали, проводились будівельні роботи, був зведений фундамент, частина придбаного будівельного матеріалу знаходиться поруч із будівлею. Характеристика та оцінка об'єктів незавершеного будівництва, водозабірної колонки, каменя бутового, арматури, дошки обрізної, піску будівельного, свердловини для води по [ADDRESS] визначені звітом про визначення оціночної вартості незавершеного будівництва від 18 грудня 2014 року, проведеного НВП "Автопромбуд", який суд приймає як належний та допустимий доказ в обґрунтування доводів позивачки. Таким чином, у сторін винило право спільної сумісної власності на зазначені позивачкою об'єкти рухомого та нерухомого майна, набутого за час шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно свідоцтв про народження у сторін від шлюбу народилось двоє дітей: сини [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2010 року народження. Заочним рішенням Сарненського районного суду від 17 вересня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, починаючи з 29 липня 2013 року. Згідно довідки ВДВС Сарненського РУЮ № 324/03 від 4 березня 2015 року за виконавчим листом 572/3313/13-ц від 17 вересня 2013 року за весь період стягнення [PERSON] сплатив на користь [PERSON] 2110 грн. 10 коп. Станом на 28 лютого 2015 року заборгованість зі сплати аліментів складає 15054 грн. 74 коп. З врахуванням обставин перебування на утриманні позивачки малолітніх дітей, розмір аліментів, які вони одержали за весь період примусового стягнення, є недостатнім для їхнього розвитку, оцінюючи вказані обставини як такі, що мають істотне значення, суд знаходить підстави для збільшення розміру частки позивачки у спільному майні до 3/5 частин, відповідно відповідача частка у майні становитиме розмір 2/5 . З врахуванням задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки документально підтверджені понесені нею судові витрати в сумі 2693 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 69, 70 СК України, ст. 368 ЦК України,

Outcome: approved