Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В грудні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.04.2008 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] було укладено договір №001-01501-100408 про надання банківських послуг. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, банк відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору. Банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору, відповідно до якого банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 28.10.2013 року становить 6168,14 грн., з яких: тіло кредиту - 2823,31 грн., заборгованість за відсотками - 1335,18 грн., заборгованість за комісіями - 2009,65 грн., тому позивач звернувся з позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2008 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та [PERSON] було укладено договір №001-01501-100408 про надання банківських послуг (а.с. 5-9). Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, банк відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору. Банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору, відповідно до якого банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Згідно з п. 2.4 кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Однак, відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 28.10.2013 року становить 6168,14 грн., з яких: тіло кредиту - 2823,31 грн., заборгованість за відсотками - 1335,18 грн., заборгованість за комісіями - 2009,65 грн. (а.с. 13). Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В ч. 2 ст. 1050 ЦК України вказано, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором кредиту на загальну суму 6168,14 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено 229,40 грн. судового збору, а також здійснено судові витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі в розмірі 420,00 грн., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, всі понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved