Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з даним позовом, зважаючи на наступне. Позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON] з 10.06.2006 р. Шлюб укладений у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 499. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що починаючи з 2017 року сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, зберігати чи вінослювати сімейні відносини подальшого сенсу немає. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2020 року відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, надані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 10.06.2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 499, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва від 03.02.2007 року, актовий запис 173. Позивачка зазначає, що з [PERSON] разом фактично не проживають з 2017 року, не ведуть спільне господарство та не підтримують стосунки між собою. Шлюб існує формально і не може бути збережений. Зазначені позивачем обставини визнано відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам як позивача так і відповідача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про повернення позивачу пошлюбного прізвища або залишення прізвища " [PERSON] " не вирішувалось, оскільки не ставилось перед судом. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved