Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Колоденська сільська рада Томашпільського району Вінницької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом євласником житлового будинку № 132, розташованого по вул. Центральна (колишня Леніна) в с. Колоденка Томашпільського району Вінницької області. 07 листопада 2013 року між сторонами було досягнуто усної домовленості про продаж даного будинку. Так, позивачем було подано до сільської ради заяву на підставі якої [PERSON] було зареєстровано у належному йому будинку, в якому вона стала проживати. Проте, в подальшому відповідач відмовилася від купівлі будинку та з листопада 2015 року проживає за іншою адресою. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні житловим будинком № 132 по вул. Центральна (колишня Леніна) в с. Колоденка Томашпільського району Вінницької області шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування даним житловим будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача не заперечує у заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи її було повідомлено відповідно до вимог ст. 75 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи те, що відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому дана справа підлягає розгляду на підставі наявних у ній доказів. Представник Колоденської сільської ради в судове засідання не зявився, однак В.о. голови сільської ради [PERSON] надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення позовної заяви. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов»язків власник зобов»язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення\~\~перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Абзацом 7 ч. 1\~ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зовнішнім проявом реалізації права користування квартирою, як місцем проживання, є реєстрація фізичної особи за адресою мешкання. Згідно з п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,\~\~ на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою с. Колоденка вул. Центральна (колишня Леніна), 132 Томашпільського району Вінницької області, що належить йому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 травня 2010 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори (а.с.4). Як вбачається із відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області від 16 липня 2016 року [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою [INFO] (а.с. 12). Згідно довідки № 267 від 14 червня 2016 року, виданої виконкомом Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON], зареєстрована за адресою\~[INFO], однак з листопада 2015 року за вказаною адресою не проживає (а.с.6). Враховуючи норми ст. 319, 321, 383 ЦПК та те, що відповідач з листопада 2015 року вибула на інше постійне місце проживання, даний факт доведений позивачем та підтверджуєтсья довідкою Колоденської сільської ради, а тому втратила право користування житловим будинком, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування належним йому житловим будинком. Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесено судові витрати у виді судового збору у розмірі 551, 20 грн (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved