Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] вказавши, що позивач є непрацездатною внаслідок віку, отримує невелику пенсію, хворіє, отже потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є її сином, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання непрацездатної матері не надає, у звяхзку з чим позивач просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і довічно. Ухвалою суду від 25.03.2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у наданий судом строк з урахуванням продовження процесуальних строків, передбачених ст. 178, 179, 275 ЦПК України у відповідності до п. 3 розділу ХІІ "Перехідні положення" ЦПК України на час дії карантину, у відповідності до редакції цієї норми, яка встановлена Законом України № 540 від 30.03.2020 року, та станом на 07.09.2020 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Згідно зі свідоцтвом про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] 11.07.2007 року [PERSON] отримала пенсійне посвідчення та їй призначено вид пенсії: за віком. Відповідно до довідок КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» та результатам тесту ТОВ «Центр слуху», позивач [PERSON] має певні захворювання, потребує стороннього нагляду та догляду. За довідкою про доходи, виданою Шевченківським ОУ ПФУ м. Запоріжжя, [PERSON] за період з листопаду 2019 року по лютий 2020 року отримала пенсію на загальну суму 5107,11 гривень (1702,37 гривень на місяць). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно з ст. 202 ч. 1 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. За змістом ст. 202 СК України необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків і потреба у матеріальній допомозі. Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18 дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. З 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 1638 гривень. Згідно довідки, позивач за три останні місяці до звернення з позовом отримувала пенсію у розмірі 1702,37 гривень щомісячно. Медичними довідками підтверджується наявність у позивача захворювань, а також потреби у сторонньому нагляді. Оскільки позивач вказує на необхідність стягнення аліментів зі свого працездатного сина у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), отримує пенсію у розмірі, якої недостатньо для забезпечення достатнього рівня життя, є непрацездатною особою, відповідач, у свою чергу, не скористався своїм правом надання заперечень з приводу підстав для стягнення та розміру аліментів, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в повному обсягу. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved