Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

В червні 2014 [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з останньої матеріальну шкоду в розмірі 5550,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 3500,00 грн.; стягнути сплачений судовий збір в сумі 487,20 грн. та судові витрати, пов'язані з розглядом справи, в сумі 1000,00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що 26 грудня 2012 року він залишив транспортний засіб Volkswagen д.н.з. [NUMBER] на стоянці по вулиці Щорса, 23 в м. Чернігові, а 27 грудня 2012 року виявив пошкодження транспортного засобу на даху та капоті. Про виявлені пошкодження повідомив адміністрацію стоянки і з'ясував причини пошкодження - падіння льодової глиби з даху тильної сторони приміщення Міського Палацу культури. З вимогами про відшкодування шкоди, яка підтверджується актом про проведений ремонт неодноразово звертався до директора стоянки, але шкода відшкодована не була. Моральна шкода полягає у душевних стражданням внаслідок пошкодження автомобіля та поведінки відповідача, а саме невиконання обіцянок по проведенню оплати ремонту транспортного засобу. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31 липня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди 5550 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 грн. 00 коп., судові витрати в сумі 1078 грн. 05 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, відмовивши в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт вказує на те, що договір зберігання між сторонами не укладався, що вона (апелянт) як орендар асфальтованого майданчику повинна лише утримувати територію майданчика в належному стані. Вона (апелянт) в силу положень Правил паркування транспортних засобів надає послуги лише з паркування, а не зберігання, охорони і т.д. Крім того, будь якого відношення до обслуговування будівлі КП «Міський палац культури» ФОП [PERSON] не має, а тому не має відшкодовувати шкоду, заподіяну падінням льодової глиби з даху будівлі на авто позивача. В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні послалися на безпідставність апеляційної скарги і просили відмовити в її задоволенні. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом по справі встановлено, що 26 грудня 2012 року [PERSON] залишив транспортний засіб Volkswagen д.н.з. [NUMBER], який належить йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, на стоянці по вул.Щорса, 23 в м.Чернігові, а 27 грудня 2012 року побачив пошкодження транспортного засобу на даху та капоті в результаті падіння з даху будівлі КП «Міський Палац культури» льодової глиби. Як пояснив позивач в судовому засіданні, ставлячи автомобіль на автостоянці, він бачив льодову глибу яка звисала з даху Будинку культури (зі зливної труби) безпосередньо над його автомобілем, про що він повідомив сторожа автостоянки, залишивши автомобіль на ніч. З наданих позивачем в судовому засіданні документів, зокрема, експлікації плану автомобільної стоянки на 15 автомобілів по вул. Щорса,23 в м.Чернігів, з відміткою позивача де він залишив свій автомобіль, вбачається, що автомобіль позивачем взагалі був залишений поза місцями виділеним під стоянку автомобілів. Дані, що місце стоянки автомобіля позивача 26 грудня 2012 року було визначено працівником стоянки, в матеріалах справи відсутні. За клопотанням позивача були витребувані матеріали перевірки Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області за заявою [PERSON] щодо факту пошкодження його автомобіля від 27.12.2012 №3520. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 30.12.2012 року з проханням перевірку не проводити, оскільки в ситуації розібрались самостійно і він претензій не має. В органи прокуратури та суду звертатися не буде. Відповідно до ст.322 ЦК України, тягар утримання майна покладений на власника, якщо інше не встановлено договором або законом. З відповіді Фонду комунального майна Чернігівської міської ради від 08.05.2014 вбачається, що нежитлова будівля (Палац культури), розташована по вул. Щорса,23, обліковується на балансі комунального підприємства «Міській Палац культури» Чернігівської міської ради. Згідно з договором оренди № 20 від 26 вересня 2007 року, додаткової угоди № 1 від 01.04.2011 року, додаткової угоди № 2 від 29 березня 2013 р. (а. с. 5-8) КП "Міський палац культури" передав ФОП [PERSON] в строкове платне користування асфальтовий майданчик, що розташований по вулиці Щорса, 23 (господарський двір Міського палацу культури). Згідно п. 4.1 орендар зобов'язався ефективно і в повному обсязі використовувати асфальтовий майданчик відповідно до його призначення - улаштування автомобільної стоянки, а згідно з п.4.2 - утримувати територію асфальтованого майданчика у належному стані. Таким чином, орендар - ФОП [PERSON] - відповідає лише за стан майданчика, а не за стан будівлі КП «Міський палац культури». Дані щодо покладення обов'язку по проведенню робіт по очищенню даху будівлі по вулиці Щорса, 23 від снігу та бурульок на відповідача в матеріалах справи відсутні. Відповідно до Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м.Чернігова, юридичні особи та фізичні особи-підприємці прибирають свою, а також закріплену та прилеглу територію. У випадках сильних снігопадів прибирання територій загального користування здійснюється за спеціальними рішеннями районних у місті рад, які визначають режим прибирання територій міста, участь юридичних осіб у його проведенні. При снігопадах і ожеледиці суб'єкти благоустрою зобов'язані на територіях прибирання звільняти тротуари, сходи до будинків, установ, організацій, підземних переходів від снігу, льоду та посипати їх піском; своєчасно очищати дахи, водостічні труби, карнизи від льоду із забезпеченням заходів безпеки. Заготівля піску проводиться суб'єктом благоустрою до настання холодів. Вивезення снігу здійснюється у спеціально відведені місця, погоджені з управлінням житлово-комунального господарства та санітарно-епідеміологічною станцією. З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не надав доказів причинного зв'язку між діями відповідача та завданою шкодою. Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31 липня 2014 року на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню. На підставі ст.88 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені останнім судові витрати при подачі апеляційної скарги.

Outcome: approved