Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі по 1/2 частині заробітку до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів просить розпочати з дня подачі заяви до суду та звернути рішення суду до негайного виконання. В позовній заяві зазначила, що 09.12.1998 року з відповідачем зареєструвала шлюб в Городенківському відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області. За час спільного проживання в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач поїхав на роботу в Київську область і з січня 2015 р. без поважної причини засобів на утримання дітей не надає, хоча має постійну роботу, стан його здоров'я нормальний, інших боргових платежів не має. Позивачка не має можливості одна утримувати дітей, змушена просити допомоги в своїх батьків. Також позивачка просить стягнути з відповідача витрати на надання юридичної допомоги. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 09 грудня 1998 р., шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 09.12.1998 року в Городенківському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 81. Від шлюбу сторони мають троє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 березня 1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, та [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 20.03.2015 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved