Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

В серпні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов обґрунтовувався тим, що позивач та відповідач 03.09.2011 року зареєстрували шлюб від якого мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в червні 2017 року предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, доньку просив залишити із позивачем. Позивач зазначає, що відповідач перестав цікавитися життям доньки, матеріально їй допомагати. Офіційної роботи він не має, але має значні неофіційні доходи, хороше матеріальне становище. Щоб забезпечити майбутнє доньки позивач та відповідач збирали для неї кошти, але рахунок було відкрито на імя відповідача, з якого відповідач без відома позивача зняв 30\~000 грн. Крім того, позивач зазначає, що у користуванні відповідача залишився їх спільний автомобіль ВАЗ 2114. Також позивач зазначає, що у серпні 2016 року відповідач придбав на своє імя земельну ділянку з кадастровим номером 3223186200:02:006:0032 в м. Обухів, вартість якої складає 800\~000 грн. Відповідач здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на доньку в розмірі не менше 5000 грн. З огляду на викладене, позивач вирішила звернутися до суду із даним позовом. 07.09.2017 року заочним рішенням Баранівського районного суду було задоволено вище вказаний позов та стягнено з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, тобто до 20.02.2030 року. 25.09.2017 року від [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Баранівського районного суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину від 07.09.2017 року по справі №273/819/17. Вказана вище заява відповідача ухвалою Баранівського районного суду від 10.10.2017 року була задоволена, рішення Баранівського районного суду від 07.09.2017 року по цивільній справі №273/819/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину скасоване, справу призначено до розгляду по суті в загальному порядку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої наполягали на стягненні з відповідача аліментів у розмірі 3000 грн. щомісячно, справу просили слухати без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся за адресою вказаною у заяві про перегляд заочного рішення, яка була надіслано до суду безпосередньо відповідачем. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197\~ та ст. 224 ЦПК України Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03 вересня 2011 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №078336 (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ОК №200608 позивач є матірю, а відповідач батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На розгляді Баранівського районного суду перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], а дитину залишити до її повноліття на виховання позивача. Отже, за змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховує те, що відповідач хоч офіційно не працює, але перебуває у працездатному віці, а отже, може отримувати доходи в тому числі для сплати аліментів. Крім того, суд бере до уваги те, що на утриманні відповідача немає інших осіб, а також те, що у власності відповідача є нерухоме майно, зокрема земельна ділянка з кадастровим номером 3223186200:02:006:0032 на території Нещерівської сільської ради, Обухівського району, Київської області та право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Згідно ст. 182 СК України під час визначення суми, що підлягає стягненню, як аліменти, суд повинен окрім іншого, враховувати наявність у відповідача нерухомого майна. Тому, доводи відповідача про його походження суд не бере до уваги. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ч. 1ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.Частиною 1статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2.ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, з огляду на вимог чинного законодавства щодо обов'язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованим та такою, що підлягає до задоволення, при цьому, суд погоджується із сумою аліментів визначених позивачем у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., адже відповідачем не було надано достатніх доказів для спростування доводів позивача. Окрім того, в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів, а тому,

Outcome: approved