Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Галицької районної державної нотаріальної контори, в якій просить скасувати архівну заборону. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що прийняла у спадок після смерті матері дві земельні ділянки, які має намір відчужити. Однак, звернувшись до нотаріуса для оформлення відповідних документів, дізналась, що на ці ділянки накладене обтяження. З огляду на викладене, позивачка просить суд скасувати заборону на належні їй земельні ділянки, яка вчинена реєстратором Галицькою районною державною нотаріальною конторою. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 липня 2021 року. Ухвалою суду від 29 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 вересня 2021 року. У судове засідання 28 вересня 2021 року сторони не з`явились. Представник позивачки 28 вересня 2021 року через канцелярію суду подав заяву, у якій просить справу розглядати без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові та просить суд їх задоволити (а. с. 29). Представниця відповідача державний нотаріус Кіщук Л. І. 25 серпня 2021 року надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, не заперечує щодо задоволення позову (а. с. 27). Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивачки та її представника, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Суд установив, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08 квітня 2021 року, зареєстрованих в реєстрі за № 321 та № 322, позивачка прийняла у спадок після смерті своєї матері [PERSON] земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0724 га та площею, 0,4712 га (а. с. 6, 9) та є власницею цих земельних ділянок, що підтверджується копією витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про рестрацію права власності (а. с. 8, 11). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна підтверджується, що реєстратором Галицькою районною державною нотаріальною конторою від 01 лютого 2008 року накладено заборону відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 6506285 на земельну ділянку, площею 0,0724 га, кадастровий номер: 2621281803:03:001:0160 та земельну ділянку, площею 0,4712 га, кадастровий номер: 2621281803:03:001:0159, на підставі повідомлення 3Б-10 Юженергтеплоізоляція на суб`єта обтяження: [PERSON] (а. с. 12-13). Відповідно до змісту позову обтяження накладене неправомірно, адже у матері позивачки [PERSON] ніколи не було боргів і вона не мала жодного відношення до Юженергтеплоізоляція. На теперішній час такого підприємства не існує. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статтей 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, у пункті 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Частиною четвертою статті 31-2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України "Про нотаріат" проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Отже, оскільки у позивачки не має невиконаних майнових зобов`язань перед Юженергтеплоізоляція, суд вважає, що існування заборони на спірні земельні ділянки є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом права позивачки на користування та розпорядження своїм майном, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню.

Outcome: approved