Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що 02.10.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Дерешівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №06. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується відповідними довідками: -довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , №57861 від 27.09.2019 року; -довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , №57820 від 27.09.2019 року; -довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , №57818 від 27.09.2019 року. Діти проживають в квартирі, що належить на праві спільної часткової власності позивачу та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №717 від 12.04.2007 року. Всі витрати з утримання житла та сплаті комунальних послуг несе виключно позивач. Як вбачається з довідки №2 від 01.10.2019 року з місця роботи позивача її заробітна плата складає 3783,50 грн. Відповідач без офіційного оформлення займається підприємницькою діяльністю з виробництва і продажу меблів, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач подала заяву про зміну позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.10.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Дерешівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №06. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується відповідними довідками: -довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , №57861 від 27.09.2019 року; -довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , №57820 від 27.09.2019 року; -довідка про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , №57818 від 27.09.2019 року. Діти проживають в квартирі, що належить на праві спільної часткової власності позивачу та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №717 від 12.04.2007 року. Всі витрати по утримання житла та сплаті комунальних послуг несе виключно позивач. Як вбачається з довідки №2 від 01.10.2019 року з місця роботи позивача її заробітна плата складає 3783,50 грн. Відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно, про що зазначив у заяві про визнання позову. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться, інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Позивачу одній важко утримувати дітей. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов`язком батьків. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров`я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач у позовній заяві зазначає про те, що відповідач працює неофіційно, тому підтвердити його реальний дохід не виявляється можливим але він має дохід від неофіційної роботи та має змогу сплачувати аліменти. Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, у випадках, якщо зобов`язаний сплачувати аліменти на дитину батько має нерегулярний, мінливий заробіток, або він отримує заробіток або інший дохід повністю або частково в натурі або в іноземній валюті, або якщо у цього батька відсутній заробіток або інший дохід, а також в інших випадках, якщо стягнення аліментів у частковому відношенні до заробітку батька неможливо, важко або суттєво порушує інтереси однієї зі сторін, суд вправі визначити розмір аліментів, що стягуються щомісяця у твердій грошовій сумі або одночасно в частках і в твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000 грн. щомісячно, які підлягають індексації на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки згідно із ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, такий вид судових витрат підлягає стягненню з відповідача у дохід держави в розмірі, визначеному ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1536,80 грн. витрат на професійну правничу допомогу із заявленої суми 6147,00 грн., виходячи з рахунку №26/09/19/4 від 26.03.2019 р., обсягу наданої адвокатом допомоги та відсутності акту приймання-передачі наданих послуг та їх детального розрахунку.

Outcome: approved