Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 10 червня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА від 06 травня 2004 року № 155/А її батьку було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Оформлюючи зазначений Державний акт, в графі «прізвище, ім'я, по батькові» іі батько зазначений як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». При видачі документу батько заявника не звернув уваги на цю помилку та не виправив її. [INFO] [PERSON] помер. З-за наявності цієї помилки заявник на теперішній час не в змозі отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке належало за життя її батьку. В судове засідання представник заявника [PERSON] (за довіреністю) не з'явився, просив суд розглядати справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи - Тарутинської РДА Одеської області заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов'язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2004 року батько заявника [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Тарутинської РДА Одеської області від 06 травня 2004 року № 155/А, розміром 2,32 га, розташовану на території Вознесеновської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, де в графі «прізвище, ім'я, по батькові» помилково записано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 8), згідно якого його прізвище, ім'я, по-батькові зазначено як "[PERSON]". Згідно свідоцтва про народження заявника вона є донькою померлого [PERSON] ( а.с. 9, 10). З показів свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю належить саме [PERSON], померлого [INFO] (а.с.13). Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право на належне оформлення спадщини, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved