Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з указаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 листопада 2016 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено рішення, яким позов [PERSON] , яка є опікуном та діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , визнано недійсним, задоволено. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 39941,00 грн., отримані ним від [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири від 08.11.2013 року. Коли рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси набрало законної сили, вона отримала виконавчий лист і передала його на виконання до Черкаського районного відділу ДВС. За чотири роки відповідач сплатив їй трохи більше чотирьох тисяч, хоча повинен сплатити 39941,00 грн. Згідго ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На момент подачі позову, згідно довідки Черкаського районного відділу ДВС залишок нестягнутих коштів по виконавчому провадженню № 53868968 з примусового виконання виконавчого листа №711/9578/15 від 16.12.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 39941,00 грн. становить 33919,37 грн. Тому позивач вважає, що має право на стягнення не сплаченої їй заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за 2019, 2020 роки, та січень, лютий, березень 2021 року, які складаються з: 4638,65 грн., (індексу інфляції), та 2286,93 грн.(3% відсотки річних), а всього: 6925,80 грн., що виникли внаслідок невиконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2016 року по справі № 711/9578/15-ц, провадження № 2/711/128/16. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 26.07.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Представником відповідача подано до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог, та про те, що відповідач не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23.09.2015 року, яке набрало законної сили 04.10.2015 року, [PERSON] [INFO] , уродженку с. Ліпляво Канівського району, Черкаської області - недієздатною. Встановлено над [PERSON] опіку та призначено її опікуном [PERSON] [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2016 року, яке набрало законної сили 03.04.2017 року, позов [PERSON] , яка як опікун діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , треті особа: [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу недійсними задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 08.11.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 14.11.2013 року, посвідчений державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Дмитренком Д.М. Застосовано реституцію як наслідок недійсності правочину та в порядку реституції: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 72304 грн., отримані нею від [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири від 08.11.2013 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 39941 грн., отримані ним від [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири від 14.11.2013 року. Згідно довідки Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.04.2021 року за № 9419/6, відповідно до даних АСВП залишок нестягнутих коштів по виконавчому провадженню № 53868968 з примусового виконання виконавчого листа № 711/9578/15-ц від 16.12.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 39941,00 грн., становить 33919,37 грн. Позивачем до позовної заяви додано розрахунок 3% річних, згідно якого 3% річних від непогашеної суми боргу становить за період з 01.01.2019 року по 31.03.2021 року - 2286,93 грн. Також додано розрахунок інфляційних втрат, що за період з 01.01.2019 ро ку по 31.03.2021 року становить 4638,65 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за рішенням суду належним чином не виконав. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та їх слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з відповідача на користь держави слід стягнути 908,00 грн. судового збору.

Outcome: approved