Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

В липні 2014 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про втрату права користування житловим приміщенням. [PERSON] є сином позивача. ? частина будинку [ADDRESS], належить позивачу на праві власності, згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2000 р.. Відповідач та члени його сім'ї проживали раніше в належній позивачу частині будинку (до 27.04.2010 року). В тому ж 2010 році [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. 27.04.2010 року відповідач разом з членами своєї сім'ї, дружиною та двома дітьми виїхав, з належної позивачу частини будинку, на постійне місце проживання в м. Біла Церква, де проживає до даного часу. Всі члени його сім'ї, що були зареєстровані по житловій площі належної позивачу частини будинку знялися з реєстрації вказаної житлової площі. Відповідач же до даного часу не знявся з реєстрації. Тому просила ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] Мечиславовича таким, що втратив право користування житловою площею в належній позивачу ?? частині житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином позивача [PERSON]. ? частина будинку [ADDRESS], належить позивачу на праві власності, згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2000 р.. Відповідач та члени його сім'ї проживали раніше в належній позивачу частині будинку (до 27.04.2010 року). В 2010 році по домовленості з сином, позивач дала йому 34 500 доларів США, для придбання власного житла з тим, щоб він звільнив належну їй 1/2 частину житлового будинку. В тому ж 2010 році [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. 27.04.2010 року відповідач разом з членами своєї сім'ї, дружиною та двома дітьми виїхав, з належної позивачу частини будинку, на постійне місце проживання в м. Біла Церква, де проживає до даного часу. Всі члени його сім'ї, що були зареєстровані по житловій площі належної позивачу частини будинку знялися з реєстрації вказаної житлової площі. Відповідач же до даного часу не знявся з реєстрації. Не дивлячись на неодноразові прохання позивача знятися з реєстрації, син відповідає згодою. Але так і не виконує свою обіцянку до даного часу. Реєстрація відповідача по житловій площі ? частини будинку, змушує позивача нести додаткові витрати, пов'язані з утримуванням житлового будинку. Відповідач [PERSON] з 27.04.2010 року не проживає в ? частині житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями відповідача на наявними в справі даказами. У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом шести місяців, а відповідач не проживає в будинку позивача більше чотирьох років. Ст. 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено факт відсутності відповідача на спірній жилплощі без поважних причин більше встановленого законом строку, а тому відповідач право користування цим житлом втратив. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 10, 71, 72, 167 Житлового кодексу Української РСР, ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved