Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

В лютому 2017 р. позивач звернувся до відповідача з позовом про відшкодування шкоди у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що17.06.2013 року між позивачем та ТОВ «Транспорт-експрес 2 » було укладено договір у формі полісу № АС/4014602 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 02.12.2013 року близько 14-40год. в м. Києві на 16 км. по Житомирському шоссе, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Renault premium 420», д/н [NUMBER] , який належить страхувальнику під керуванням відповідача [PERSON] та транспортним засобом «Ауді», д/н [NUMBER] . Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом. Згідно ст.75 КК України [PERSON] звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Згідно звіту ТОВ «Асистанська Компанія «Українська служба допомоги» № 2312 про оцінку автомобіля «Ауді А6», д/н [NUMBER] від 18.12.2013 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ауді А6», д/н [NUMBER] склала 148 958,38 грн. У зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля звернувся до своєї страхової компанії ПАТ «Українська страхова група» з відповідною заявою з метою отримання страхового відшкодування. 26.03.2014 року ПАТ «Українська страхова група» здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі123 758,38 грн. згідно страхового акту № ДККА-32999 від 25.03.2016 року. Однак, ПАТ «Українська страхова група» звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. 08.02.2016 р. позивачем була складено страховий акт № 1001/39/43188/Р на суму 50 000,00 грн. в межах ліміту відповідальності страховика та відповідно до умов полісу. 03.08.2016 р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. Просив стягнути з відповідача 50000 грн. 00 коп. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу та судові витрати у справі. Провадження у справі відкрито ухвалою від 27.02.2017 р. (суддя Роман О.А.). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 08.11.2018 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, засобами поштового зв`язку подав заява, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позові, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи за відомою суду адресою місця проживання та реєстрації, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та страхувальником ТОВ «Транспорт-експрес 2», 17.06.2013 року укладено договір у формі полісу № АС/4014602 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 02.12.2013 року в м. Києві на 16 км. По Житомирському шосе відбулась ДТП за участю транспортного засобу засобу «Renault premium 420», д/н [NUMBER] , який належить страхувальнику під керуванням відповідача [PERSON] та транспортним засобом «Ауді», д/н [NUMBER] . Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. ЗЗгідно звіту ТОВ «Асистанська Компанія «Українська служба допомоги» № 2312 про оцінку автомобіля «Ауді А6», д/н [NUMBER] від 18.12.2013 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ауді А6», д/н [NUMBER] склала 148 958,38 грн. Потерпілий звернувся до власної страхової компанії ПАТ «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 26.03.2014 року ПАТ «Українська страхова група» виплатила власнику транспортного засобу «Ауді А 6», д/н [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 123 758,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7952 від 26.03.2014 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача , як водія забезпеченого транспортного засобу «Renault premium 420», д/н [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «Провідна», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4014602, то ПАТ 2Українська страхова група» звернулась до ПАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування. 03.08.2016 р. ПАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0033528 від 03.08.2016 року на підставі страхового акту № 1001/39/43188/Р від 02.08.2016 року. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тим самим, після виплати страхового відшкодування позивач отримав право вимоги довідповідача, тому і вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просив стягнути з відповідача 50 000,00 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу, та судові витрати у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз`яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля. Згідно ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентованої виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 1 600.00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.993, 1187 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved