Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з цим позовом посилаючись на те, що 24 березня 2005 року помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] За життя він заповіту не складав. Позивачі як спадкоємці першої черги прийняли спадщину, оскільки проживали із спадкодавцем на момент його смерті. Частину спадщини після смерті чоловіка та батька вони оформили та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема на ? частку права на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю на підставі Сертифікату серії ЛВ № 046381 від 12.05.1997 року. Крім права на земельну частку (пай) [PERSON] належала 1/3 частка в майні колишнього колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 рік позивачам та [PERSON]М належало по 1/3 частці житлового будинку по вул. Шкільній, 15 у с. Залужани Самбірського району, як частка в майні колишнього колгоспного двору. Проте спадкодавець та позивачі за життя не зареєстрували право власності на частку у даному майні у МБТІ та свідоцтва про право власності не отримали. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №15 по вул. Шкільній с. Залужани Самбірського району Львівської області, оскільки спадкоємці не представили правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. Із врахуванням наведеного та представлених документів, просять суд задовольнити поданий ними позов. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, оскільки по стану здоровя не може зявитись в суд та підтримання позову. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з обставин викладених у позовній заяві, просив задовольнити Представник відповідача [PERSON] селищної ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не зявився, подано до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника селищної ради. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, згідна на його задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідачки, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 015084 від 24.03.2005 року відомо, що [PERSON] помер 24.03.2005 року в с. Залужани, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 9). [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії II-ЯК № 0188028 та є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, виданого повторно, серії II-АВ №367454. ( а.с. 7,8). Із довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради від 16.08.2018 року відомо, що на момент смерті [PERSON] з ним проживали: дружина - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. ( а.с. 10). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивачі як спадкоємці першої черги прийняли спадщину, оскільки проживали із спадкодавцем на момент його смерті. Із свідоцтва про право на спадщину за законом відомо, що спадкоємцями майна [PERSON] по ? частки - є дружина [PERSON] та син [PERSON] Спадщина складається із земельної частки (паю). ( а.с. 19). Крім права на земельну частку (пай) [PERSON] належала 1/3 частка в майні колишнього колгоспного двору. Зокрема, згідно погосподарської книги №2 за 1991 -1995 роки Лукавської сільської ради, суспільна група господарства № 75 в с. Залужани Самбірського району, Львівської області колгоспна. Станом на 01.01.1991 року [PERSON] - голова двору. На даний час з ним проживали позивачі. ( а.с. 10, 20). Відповідно до роз'яснення в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали відносини власності цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі станом на 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні і розмір цієї частки визначається, виходячи із рівності часток усіх його членів. Згідно ст.123 ЦК УРСР, розмір часток двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Станом на 15.04.1991 рік, позивачам та [PERSON]М належало по 1/3 частці житлового будинку по вул. Шкільній, 15 у с. Залужани Самбірського району, як частка в майні колишнього колгоспного двору. Проте спадкодавець та позивачі за життя не зареєстрували право власності на частку у даному майні у Самбірському МБТІ та свідоцтва про право власності не отримали. ( а.с. 11). Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №15 по вул. Шкільній с. Залужани Самбірського району Львівської області, оскільки спадкоємці не представили правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. ( а.с. 18). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомуигоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по-господарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05 2008 року «Про судову практику у справах спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що предявлений [PERSON] та [PERSON] позов є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених ними позовних вимог.

Outcome: approved