Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що її тітка [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] до дня смерті 03.10.2014 року. [PERSON] уклала на ім'я позивачки заповіт від 25 лютого 2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 4 в Петрівській селищній раді, яким заповіла [PERSON] належну їй на праві власності вищезазначену квартиру, в якій вона проживала до дня смерті. Вказану житлову квартиру [PERSON] отримала на підставі розпорядження органу приватизації та отримала свідоцтва про право власності на квартиру від 20.08.1993 року, відповідно до якого зазначена квартира належала на праві сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 21 липня 2007 року та після його смерті його дружина [PERSON] прийняла спадщину в порядку статті 1268 ч.3 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не завив про відмову від неї. [PERSON] померла 03.10.2014 року. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася 17.03.2015 року з заявою про прийняття спадщини, але 13.05.2015 року нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва на спадщину, так як вона не має можливості подати нотаріусу необхідні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх відсутністю, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2015 року та порадила позивачці звернутися до суду в порядку позовного провадження. Представник позивачки надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, надала письмову заяву, що позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 жовтня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] за життя склала на ім'я позивачки заповіт від 25 лютого 2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 4 в Петрівській селищній раді, яким заповіла позивачці [PERSON] усе майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі усе те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, що підтверджується копією заповіту долученого до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із квартири під № 4(чотири) в буд. № 6 по вул. Шкільній в смт. Петрівка Іванівського району Одеської області. Зазначена квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. 21 липня 2007 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] була єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] та фактично прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована до дня смерті з [PERSON], що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області. Згідно з ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, але не оформила її в установленому законом порядку, не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Зазначені обставини підтверджуються копією матеріалів спадкової справи [PERSON] Враховуючи вищезазначене [PERSON] після смерті [PERSON] стала одноосібною власницею квартири під № 4(чотири) в буд. № 6 по вул. Шкільній в смт. Петрівка Іванівського району Одеської області. [PERSON], як спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON], звернулася до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Спадщину прийняла та на частину майна у вигляді грошових вкладів отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи. Отримати свідоцтво про право на спадщину у вигляді квартири під № 4(чотири) в буд. № 6 по вул. Шкільній в смт.Петрівка Іванівського району Одеської області [PERSON]Я не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказану квартири та їх отримати неможливо в звязку зі смертю [PERSON] неможливість отримання в нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15., 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до статті 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України та наявні законні підстави для задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву [PERSON] до Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved