Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовано тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приват банк» із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 04.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням ініціативи банку. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. АТ КБ «Приват банк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 26.02.2019 року має заборгованість в сумі 22738, 54 грн., з яких: 4686,67 грн. тіло кредиту, 5956,05 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0, 00 грн. - відсотки за користування кредитом; 9386,84 грн. пеня, 1150, 00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1058,98\~ грн. штраф (процентна складова). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, не подав відзиву на позовну заяву. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та вимоги позову підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй заяві. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приват банк» із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 04.08.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Станом на 26.02.2019 року має заборгованість в сумі 22738, 54 грн., з яких: 4686,67 грн. тіло кредиту, 5956,05 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0, 00 грн. - відсотки за користування кредитом; 9386,84 грн. пеня, 1150, 00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1058,98\~ грн. штраф (процентна складова). Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні\~ вимоги\~ є обґрунтованими, обставини, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, відповідачка не подала відзиву на позов, позов не заперечила, а відтак позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1921\~ грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved