Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування звернувся до суду, в інтересах малолітнього [PERSON] , із позовом в якому просив позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на обліку служби у справах дітей з березня 2016 року, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. Стосовно батька дитини, державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У зв`язку з тим, що [PERSON] , не мала постійного місця роботи, вживала алкогольні напої, спілкувалася та приводила додому осіб сумнівного походження, в період з 2016 року дитина перебувала у державних закладах охорони здоров`я та державних навчально-виховних закладах: дитячому відділенні КНП « Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних», комунальному закладі Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», Старозбурівській санаторній школі-інтернаті І-II ступенів Херсонської обласної ради. Незважаючи на те, що з [PERSON] , спеціалістами служби у справах дітей проводилась систематична робота стосовно виконання нею батьківських обов`язків, роз`яснювався законодавчий аспект проблеми, відповідач не намагалася покращити умови проживання, змінити спосіб життя, знайти постійну роботу та повернути дитину в родину. Відповідно до акту обстеження умов проживання мати не розглядає питання повернення дитини в родину. За інформацією з навчальних закладів [PERSON] не відвідує дитину. Ухвалою від 11.08.2020 року справу прийнято до провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою від 16.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала. Ухвалою від 19.05.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження: серія [NUMBER] , видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Херсонській області від 20 липня 2010 року № 712, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей з березня 2016 року, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради від 15 березня 2016 року № 45, витяг обліково статистичної картки дитини). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] не розглядає питання повернення дитини в родину (акт обстеження умов проживання від 30.04.2020 року). За інформацією з навчальних закладів - відповідач не відвідала дитину в закладах, що зазначено у листі від 23 04.2018 року №01-18/130 комунального закладу Херсонської обласної ради «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей», та листі від 29.04.2020 року № 310, Старозбур`ївської санаторної школи- інтернату І-ІІ ступенів Херсонської обласної ради. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] було позитивно розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради та відповідно до висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 21.05.2021 року визначено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Із матеріалів справи вбачається що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться про її долю, не створив умов для її утримання, виховання та розвитку. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєю малолітньої дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved