Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сиротинської селищної рада, [PERSON] про встановлення факту постійного спільного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті [INFO], а також визнання за позивачем права власності по праву спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що сестрою позивача є відповідач по справі - [PERSON] У них також був брат - [PERSON]. Їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Сєвєродонецького міського суду від 18.02.1977 року по справі №2-232 шлюб між їхніми батьками було розірвано, але вони продовжували разом проживати спільно за адресою: [ADDRESS]. При цьому, цим же рішенням суду було поділено спільне сумісне майно подружжя, за батьком позивача та за її матір'ю було визнано право власності кожному по 1/2 частці домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Батьки позивача та її брат проживати разом у вищевказаному домоволодінні. [INFO] померла її мати, а [INFO] помер її батько. Після смерті її батьків, брат вважався таким, що прийняв спадщину, бо на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцями. У 2013 році вона переїхала до брата і проживала з ним спільно (без реєстрації місця проживання) і вела спільне господарство до самої його смерті [INFO]. За життя брат так і не оформив своїх спадкових прав, але спадщину фактично прийняв. Після смерті брата позивача залишилося спадкове майно, що складається з права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. На початку листопада 2016 року позивач звернулася до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого брата, але 10.11.2016 року отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії з причини того, що у неї відсутні документи, що підтверджують факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на викладене позивач звернулася з даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в своїй заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017389078 від 01.12.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.11.1948 року. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу: [PERSON]. В копії реєстраційного напису на документ про право особистої власності від 19.01.1973 року зазначено, що домоволодіння [ADDRESS] в цілому зареєстроване у Лисичанському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві власності за [PERSON]. Згідно рішення народного суду м. Сєвєродонецька від 18.02.1977 року домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], було розділене між [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки кожному. Відповідно до копії домової книги за адресою: [ADDRESS] 08.08.1965 року зареєстрований [PERSON] та [INFO] знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю. 20.07.1966 року [PERSON] була зареєстрована та у зв'язку зі смертю знята з реєстрації 16.09.2003 року. [PERSON] був зареєстрований 12.12.1975 року та [INFO] знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.10.1959 року, [PERSON] народилася [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. В копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00001587853 від 27.10.2009 року вказано, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 05.01.1980 року. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу: [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.08.1952 року, [PERSON] народилася [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.05.1974 року, [PERSON] 11.05.1974 року після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 16.09.2003 року, [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09.03.2011 року, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.05.2014 року, [PERSON] помер [INFO]. Згідно довідки №1050, виданої 01.12.2016 року Сиротинською селищною радою, [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею на день смерті були зареєстровані син [PERSON] та чоловік [PERSON]. Відповідно довідки №949, виданої 01.11.2016 року Сиротинською селищною радою, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним на день смерті був зареєстрований син [PERSON]. Згідно довідки №1094, виданої 08.12.2016 року Сиротинською селищною радою, [PERSON] мешкала та вела сумісне господарство разом з братом [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS], з 2013 року по день смерті брата. Відповідно до копії заяви від 10.11.2016 року [PERSON] звернулася до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з проханням оформити її спадкові права та видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 10.11.2016 року державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіною Т.Д., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [INFO] [PERSON], у зв'язку з тим, що [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини не подавала та разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживала. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбаченого іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги матеріали справи, вбачається, що на час відкриття спадщини після померлих батьків позивача її брат [PERSON] мешкав разом з ними, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. У свою чергу позивач постійно мешкала зі своїм братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 2013 року до дня смерті брата, а саме до [INFO]. Інших спадкоємців, що мають право на спадщину, що залишилася після померлого [INFO] [PERSON] та які вернулися до нотаріуса про прийняття спадщини у шестимісячний строк, крім [PERSON], яка визнала позовні вимоги у повному обсязі, немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог у повному обсязі, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved