Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] (у ході розгляду справи у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «Сливка») через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до СТОВ «Ліщинівське» про визнання договору оренди землі нікчемним. Просила визнати нікчемним договір оренди землі № 316, укладений 10.05.2011 р. між нею та СТОВ «Ліщинівське», зареєстрований у відділі Держкомзему у Христинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2012 р. за №712468354002104 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилалась на такі обставини. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.06.2009 р., акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі вчинено запис за № 010979500006, вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,40 га в адмінмежах Ліщинівської сільської ради Христинівського району. Земельну ділянку вона успадкувала після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] р., що підтверджується виданим нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.11.2008 р. На день смерті батька їй виповнилось 13 років. Рішенням виконавчого комітету Ліщинівської сільської ради Христинівського району від 28.07.2000 р. № 20 її опікуном було призначено рідну бабку [PERSON]. Піклувальником [PERSON] в її інтересах було отримано зазначене вище свідоцтво про право на спадщину за законом, а також замовлено та отримано вказаний вище державний акт на право власності на землю. Окрім цього, піклувальником [PERSON] було вчинено дії не в інтересах підопічної, вказані свідоцтво право на спадщину та державний акт на право власності на земельну ділянку були передані для укладення договору оренди землі відповідачу СТОВ «Ліщинівське». В результаті таких дій піклувальника відповідачем було сфальсифіковано договір оренди землі, укладений нібито із нею. Фальсифікація договору оренди землі полягає у тому, що підписи в самому договорі оренди землі, в клопотанні про проведення реєстрації договору оренди, в акті прийому - передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення ні їй, ні її піклувальнику не належать, вони підроблені. За її наполяганням у серпні 2015 р. конторою СТОВ «Ліщинівське» було надано разом із реєстраційною справою договір оренди землі № 316 від 10.05.2011 р., який зареєстровано у відділі Держкомзему у Христинівському районі 29.12.2012 р. Вона вважає договір оренди недійсним та таким, що порушує її права та інтереси. Даний договір оренди землі ні вона, ні її піклувальник не підписували, із жодною з його істотних умов вони не знайомі, ці істотні умови з ними ніхто не обговорював та не погоджував. Вона не згодна з такими істотними умовами договору оренди як «Строк дії договору», «Орендна плата». Вона взагалі не згідна із вибором її піклувальником орендаря належної їй земельної ділянки. Її обурює те, що умови договору їй до серпня 2015 р. взагалі не були відомими, а забирати сам цей договір оренди вона та її бабка - піклувальник до відповідача ходили неодноразово. Відповідачем знаходились весь час якісь відмови аби не надавати їм цього договору оренди. Окрім цього, її піклувальником та відповідачем було порушено процедуру укладення договору оренди. Як на дату нібито укладення із нею договору оренди, так і на дату його державної реєстрації вона була неповнолітньою. Жодного рішення органу опіки та піклування щодо надання дозволу її піклувальнику на укладення з відповідачем договору оренди не існує. Вона переконана, що якби питання надання дозволу на укладення піклувальником від її імені договору оренди розглядалось та вирішувалось на засіданні органу опіки та піклування, то погодження такої істотної умови договору як «Строк дії договору» було надано терміном до досягнення нею повноліття для того, аби вона із досягненням повноліття мала змогу сама свідомо розпорядитись успадкованою нею земельною ділянкою. Вона не стала звертатися до правоохоронних органів із заявою про притягнення до встановленої відповідальності осіб, які без її відома та відома її піклувальника підписали замість них договір оренди землі із СТОВ «Ліщинівське», але разом з тим наявні у неї з відповідачем відносини з приводу користування належною їй земельною ділянкою слід припинити за рішенням суду. У ході розгляду справи позивач [PERSON] надала суду заяву про уточнення позовних вимог та просила встановити нікчемність вказаного вище договору оренди землі. Також позивачем у ході розгляду справи було надано суду копію свідоцтва про шлюб, відповідно до якого вона змінила прізвище з «Долінчук» на «Сливка». Тому слід вважати, що позов поданий позивачем [PERSON] Від відповідача СТОВ «Ліщинівське» до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких він просив у задоволенні позову відмовити повністю. У запереченнях вказував, що твердження позивача про фальсифікацію договору оренди землі, підроблення у ньому підпису орендодавця є вигадкою. Відповідач не був повідомлений про відсутність у позивача дозволу органу опіки й піклування на дату укладення договору. Однак, навіть якщо такий факт мав місце, то відповідно до ч. 1 ст. 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом, схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. В ч.1 ст. 221 ЦК України зазначено: «Правочин який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні». З травня 2011 р. ніяких претензій на адресу відповідача не надходило, оскільки позивачу та його піклувальнику було відомо про укладений договір. Також підтвердженням цього є те, що на виконання умов зазначеного договору відповідач виплачував позивачу орендну плату, що підтверджується відомостями на виплату. Тому даний договір є схваленим. Оскільки позивач протягом терміну дії договору отримувала плату за надану в користування земельну ділянку, то цей договір вчинений на користь малолітньої особи. Позивач не згодна лише з такими умовами договору як «Строк дії договору» та «Орендна плата». Але ж змінити умови договору сторони можуть уклавши додаткову угоду до договору без звернення до суду. Пунктом 36 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмові формі за взаємною згодою сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представник відповідача СТОВ «Ліщинівське» Забаркін І.А. у судовому засіданні позов не визнав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у запереченнях на позов. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка [PERSON], допитаної як свідка позивача [PERSON], дослідивши письмові докази: копії свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] від 28.11.2008 р., державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], рішення Ліщинівської сільської ради Христинівського району про призначення опікуна над неповнолітньою [PERSON] від 28.07.2000 р. за № 20, реєстраційної справи щодо договору оренди землі № 316 від 10.05.2011 р., відомостей про виплату орендної плати СТОВ «Ліщинівське» за 2012 р. - 2014 р., лист Христинівської райдержадміністрації від 17.05.2016 р. № 01-30/1231 про те, що нею не надавався дозвіл [PERSON] на вчинення правочину її підопічною [PERSON] щодо передачі земельної ділянки в оренду, лист Ліщинівської сільської ради Христинівського районувід 29.04.2016 р. № 96 аналогічного змісту, інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Ліщинівської сільської ради Христинівського району № 20 від 28.07.2000 р. «Про призначення опікуна над неповнолітньою [PERSON]» [PERSON] призначено опікуном неповнолітньої онуки [PERSON], 1995 року народження, на [PERSON] покладені обов'язки по утриманню, навчанню та вихованню неповнолітньої онуки [PERSON] При цьому враховано, що батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відсутні в селі більше чотирьох років і місце їх знаходження встановити неможливо, [PERSON] з дня народження знаходиться на утриманні та вихованні [PERSON] Після досягнення [PERSON] чотирнадцяти років [PERSON], яка здійснювала обов'язки опікуна, відповідно до положень ч.2 ст. 76 ЦК України стала піклувальником без спеціального рішення щодо цього. [INFO] р. помер [PERSON], батько позивача [PERSON] (прізвище позивача змінене з «Долінчук» на «Сливка» у зв'язку з укладенням шлюбу 14.12.2015 р., копія свідоцтва про шлюб наявна у матеріалах справи). Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.11.2008 р. на земельну ділянку площею 2,40 га, яка розташована на території Ліщинівської сільської ради Христинівського району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала [PERSON] У подальшому позивач [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 440019 від 17.06.2009 р., акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010979500006. Належна позивачу [PERSON] земельна ділянка на даний час перебуває у користуванні СТОВ «Ліщинівське» згідно з договором оренди землі № 316 від 10.05.2011 р. між [PERSON] (на 2011 р. - [PERSON].) та СТОВ «Ліщинівське». У договорі зазначено, що він зареєстрований у відділі Держкомзему у Христинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2012 р. за №712468354002104. Існуючі правовідносини між сторонами регулюються в першу чергу нормами ЦК України, нормами інших нормативно - правових актів, а роз'яснення їх застосування надано в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними". Зокрема, у п. 4 вказаної постанови роз'яснено, що судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України та інші), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК України та інші). У позовній заяві зазначено, що відповідачем було сфальсифіковано договір оренди землі, підписи в самому договорі оренди землі, в клопотанні про проведення реєстрації договору оренди, в акті прийому - передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення ні позивачу, ні її піклувальнику не належать, вони підроблені. Суд вважає, що твердження позивача про фальсифікацію договору, підроблення підписів не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. На дату укладення договору та на дату державної реєстрації права оренди позивач [PERSON] була неповнолітньою. Згідно з ч.2 ст. 203 ЦК України однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є те, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Укладення правочину щодо передачі земельної ділянки в оренду у даному випадку знаходиться поза межами цивільної дієздатності неповнолітньої особи. Відповідно до ч.2 ст. 69 ЦК України піклувальник дає згоду на вчинення підопічним правочинів відповідно до ст. 32 цього Кодексу. У ч.2 ст. 32 ЦК України зазначено, що на вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири, а відповідно до ч.2 ст. 71 ЦК України піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації. У ст. 20 Закону України «Про оренду землі», яка була виключена на підставі Закону України № 1878-VІ від 11.02.2010 р., було зазначено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до цього ж Закону України № 1878-VІ від 11.02.2010 р. у новій редакції був викладений Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а згідно з п.2 ч.1 ст. 4 останнього Закону (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) обов'язковій державній реєстрації підлягає право оренди земельної ділянки. Враховуючи зазначені вище норми про необхідність надання дозволу органу опіки та піклування, а також те, що предметом договору оренди землі є право оренди земельної ділянки, тому суд вважає, що для надання згоди піклувальником на вчинення такого правочину потрібен дозвіл органу опіки та піклування. Піклувальник [PERSON] не давала згоду на вчинення неповнолітньою правочину, який є предметом розгляду у справі. Інших даних у справі не встановлено. Органом опіки та піклування не надавався дозвіл на надання піклувальником згоди на вчинення неповнолітньою правочину, що стверджується листами Ліщинівської сільської ради Христинівського району від 29.04.2016 р. за № 96 та Христинівської районної державної адміністрації від 17.05.2016 р. за № 01-30/1231. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, є нікчемним. У запереченнях на позов зазначено, що відповідач не був повідомлений про відсутність у позивача дозволу органу опіки й піклування на дату укладення договору. Однак, даний договір є схваленим піклувальником [PERSON] відповідно до положень ч.1 ст. 222, ч.1 ст. 221 ЦК України, оскільки на виконання умов договору відповідач виплачував позивачу орендну плату, що підтверджується відомостями на виплату. У матеріалах справи дійсно наявні копії відомостей на виплату орендної плати за 2012 - 2014 роки, що підтверджують виплату позивачу орендної плати. Тобто, позивач та її піклувальник знали про вчинення правочину. Однак, претензії на адресу відповідача зі сторони позивача не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. В ч.1 ст. 221 ЦК України зазначено, що правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Однак, особливістю даного правочину є те, що на його укладення необхідний дозвіл органу опіки та піклування на надання піклувальником згоди на вчинення неповнолітньою правочину. Суд вважає, що оскільки такий дозвіл органу опіки та піклування відсутній, тому правочин не може вважатись схваленим. Як зазначено вище, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, є нікчемним. Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Тому суд вважає за необхідне встановити нікчемність договору оренди землі, який є предметом розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача СТОВ «Ліщинівське» на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved