Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 19 жовтня 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №43. Від їхнього шлюбу народилася одна дитина, дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею. З травня 2015 року сторони спільно не проживають. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що між ними немає взаєморозуміння, через що виникають сварки. Оскільки намагання поновити стосунки бажаного результату не дало, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, тому вважає за недоцільне збереження їхнього шлюбу. На підставі наведеного просила шлюб зареєстрований між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Відповідач, [PERSON], в ході розгляду справи позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами був зареєстрований 19 жовтня 1991 року Верхньоводянською сільською радою Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №43. Від шлюбу у сторін народилася дочка, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. У відповідності до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12. 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони з травня 2015 року спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин. У даний час шлюб має формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, на розлучення згідний, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Позивачка, [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу та яка має право після розірвання шлюбу обирати прізвище, яким буде іменуватися надалі, заявила бажання залишити собі прізвище [PERSON], тому їй слід залишити таке. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Закарпатській області, для виконання. Питання про стягнення судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved