Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вона з 30 червня 2015 року перебуває в шлюбі з [PERSON] . В даному шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає і проживатиме з нею після розірвання шлюбу. Спільне майно вони з відповідачем розділять добровільно. Шлюб фактично розпався, вони з відповідачем проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вживає наркотичні речовини. Внаслідок такого способу життя він влаштовує в сім`ї бешкети, що негативно впливає на фізичний та психологічний стане дитини. Примирення між ними уже неможливе, так як подальше збереження даного шлюбу не відповідає її інтересам та інтересам дочки. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує, що зловживає спиртними напоями, хоча не з усіма доводами, викладеними у позовній заяві, згоден. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 30 червня 2015 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). Їхня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає і проживатиме із позивачкою після розірвання шлюбу. Шлюб фактично розпався. Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Outcome: approved