Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], Котиківської сільської ради, реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції, в якому просить скасувати видане [PERSON] свідоцтво про право власності на земельну ділянку за адресою - [ADDRESS], індексний номер 10675550 від 11.10.2013 р. В позовній заяві зазначає, що вона 30 жовтня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS], право власності на придбане майно 30.10.2014 року було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Попередній власник будинку [PERSON] користувалася земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,17 га, що стверджено довідкою Котиківської сільської ради № 642 від 20.11.2014 року. В квітні 2014 році позивачка звернулася в приватне науково-виробниче підприємство «Укрспецтехнологія» з метою виготовлення землепроектної документації на право власності на земельну ділянку, на якій розміщене придбане нею житлове господарство. З письмової відповіді ПНВП «Укрспецтехнологія», отриманої 13 жовтня 2014 року, вбачається, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не може бути завершена в зв'язку з тим, що в процесі розробки з'ясувалася невідповідність меж в натурі та в технічній документації (проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки) суміжника - відповідача у справі [PERSON]. З доданої до відповіді експлікації земельних угідь та кадастрового плану видно, що межа між житловими господарствами схематично проходить від точки «Б» до точки «В», на місцевості та у фактичному землекористуванні ця межа має клиноподібну форму із заглибленням у бік господарства відповідача. У попередніх власників по цій межі проходила огорожа - металева сітка, вмонтована у бетонний мур. В даний час сітки немає, а мур залишився. Земельна ділянка відповідача розміщена вище земельної ділянки позивачки приблизно на 0,5 м. У технічній документації відповідача межа між господарствами позивачки та відповідача [PERSON], позначена точками «Б» та «В», які сполучені між собою прямою лінією, внаслідок чого 22 кв.м. земельної ділянки позивачки (в т.ч. бетонний мур огорожі) за документами відійшли до відповідача, а тому має місце накладка, яка не дозволяє позивачці завершити виготовлення землепроектної документації. Її звернення до [PERSON] щодо внесення змін в його землепроектну документацію відповідач відхилив, мотивуючи тим, що вже виготовив свідоцтво про право власності на свою земельну ділянку. Позивачка вважає, що згаданий документ підлягає скасуванню як незаконний з тих підстав, що виданий із помилкою, не відображає дійсних меж земельної ділянки, в результаті чого неправомірно захоплено частину належної позивачці земельної ділянки, оскільки неправильно виконані геодезичні виміри під час виготовлення технічної документації відповідача [PERSON]: при виконанні геодезичної зйомки не було враховано кривизну межі між земельними ділянками в натурі, взято до уваги та зазнято крайні точки ділянки, які з'єднали рівною лінією. Внаслідок спотворення реальної межі новостворена межа захоплює 22 кв. м земельної ділянки позивачки. В заяві про збільшення позовних вимог позивачка зазначила, що після отримання заперечень реєстраційної служби Городенківського РУЮ та [PERSON], вона дізналася, що підставою для видачі відповідачу оскаржуваного свідоцтва про право власності на земельну ділянку стало рішення Котиківської сільської ради № 583-14/2012 від 19.10.2012 року Приймаючи рішення, сесія затвердила землепроектну документацію відповідача, яка містила технічні помилки. Оскільки проміри земельної ділянки для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд у свідоцтві про право власності на земельну ділянку відповідача не відповідають промірам земельної ділянки в натурі, внаслідок чого зменшена площа її земельної ділянки, позивачка просить визнати недійсним Рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. «Про надання безоплатно у власність земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS]». Ухвалою суду від 12.02.2014 р. до участі в справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, залучено приватне науково-виробниче підприємство (ПНВП) «Укрспецтехнологія», управління держкомзему в Городенківському районі. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з наведених в позові підстав, просять позов задовольнити. Суду позивачка пояснила, що заміри земельної ділянки, на якій знаходиться придбаний нею будинок по [ADDRESS], проводив спеціаліст ПНВП «Укрспецтехнологія» в присутності відповідача, після того, як була очищена земельна ділянка. В той час спеціаліст ПНВП сказав, що при виготовленні землевпорядних документів на земельну ділянку відповідача були здійснені неправильні виміри, в результаті того, що біля межі не були вирубані зарослі. Виміри не відповідають тій території земельної ділянки, на якій відповідач придбав будинок. Одночасно пояснила, що згідно договору купівлі-продажу вона купила будинок, господарські споруди, огорожу. Відповідач згідно свого договору купівлі-продажу огорожу не купував. Коли прийшлось виготовляти документи на земельну ділянку, на якій знаходиться куплений будинок, виходить, що бетонна огорожа знаходиться на земельній ділянці сусіда - відповідача, хоча фактично належить позивачці. В договорі купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] вказана площа земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, - 0,15 га, а згідно довідки Котиківської сільської ради від 20.10.2014 р., виданої на підставі погосподарських книг сільської ради, розмір земельної ділянки складає 0,17 га. Представник позивача суду пояснила, що земельна ділянка позивачки по рельєфу знаходиться нижче земельної ділянки відповідача. Продавцем обох житлових будинків по [ADDRESS] та [ADDRESS] є [PERSON], в даний час вона проживає в Російській Федерації. Від її імені при укладенні договору купівлі-продажу з позивачкою діяв свекор [PERSON]. Останній вказував, що мур належить до господарства [ADDRESS], яке купила позивачка. По скайп-зв'язку позивачка зв'язалась із [PERSON], яка направила заяву про те, що дійсно межа між господарствами проходила по бетонному мурі, який заливав її батько. Представник позивачки звертає увагу на те, що згідно договору купівлі-продажу, за яким покупцем є [PERSON], він придбав житловий будинок, позначений літерою «А» та сарай, позначений літерою «Б». Позивачка згідно з договором купівлі-продажу придбала житловий будинок, зазначений в плані літерою «А», господарські будівлі та споруди, позначені різними літерами, вбиральня, позначена літерою «Г», а також огорожі, позначені №1, № 3, та № 4 - ворота. В технічному паспорті, посилання на який робить нотаріус, огорожа № 3 - сітка, яка монтувалась до бетонного муру, сітка не збереглась, зберігся тільки мур, покладений батьком продавця, який є межею. Позивачка купила житлове господарство з земельною ділянкою, яка належала продавцю. Довідки Котиківської сільської ради стверджують, що згідно погосподарських книг за житловим господарством по [ADDRESS] рахувалась земельна ділянка 0,17 га, а за житловим господарством під [ADDRESS] по цій же вулиці - площею 0,06 га. Приймаючи рішення про затвердження землевпорядної документації сільська рада не врахувала, що органом місцевого самоврядування не приймалось рішення про збільшення площі земельної ділянки по [ADDRESS] до 0,0805 га. Так як розміри фактичного землекористування відповідача [PERSON] не відповідають розміру, зазначеному в рішенні сільської ради та в свідоцтві про право власності на його земельну ділянку, внаслідок чого частина придбаних позивачкою будівель знаходиться на земельній ділянці відповідача, тому землевпорядна документація відповідача і рішення сільської ради про її затвердження порушують права та інтереси позивача, так як частина господарських будівель позивача мала би відійти до відповідача, що суперечить договору купівлі-продажу, за яким позивачка є покупцем житлового будинку і не відповідає її фактичному землекористуванню. Відповідач [PERSON] вважає позов безпідставним, таким, що не підлягає до задоволення. Суду пояснив, що він купив у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. Продавцем межа земельної ділянки з господарством під [ADDRESS] була вказана по прямій лінії, а не так, як фактично вона проходить на місцевості. Зазначений в погосподарських книгах сільської ради розмір його земельної ділянки не відповідає фактичному розміру, тому що площа земельних ділянок його господарства та господарства позивачки має бути такою, яка значиться в карті, яку він отримав у відділі держземагенства. Одночасно пояснив, що на час виготовлення для нього проекту землеустрою його суміжником була не позивачка, а [PERSON]. Остання передала йому свою земельну документацію, виготовлену для неї землевпорядною організацією. Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж його землекористування фактично не проводився, використали акт, що був складений, коли продавець [PERSON] приватизовувала земельну ділянку, а потім сусіди поставили підписи. Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж його землекористування від 05.06.2012 р. від імені [PERSON] підписував [PERSON] по довіреності. Однак, йому не відомо чому записаний номер паспорта [PERSON]. Після придбання житлового будинку по [ADDRESS], суміжним землекористувачем є позивачка [PERSON] (в плані меж земельної ділянки від точки, позначеної буквою «Г» до точки, позначеної буквою «В»). Відповідач ствердив, що представник ПНВП «Укрспецтехнологія» не проводив обміри придбаної ним земельної ділянки в [PERSON], а використав раніше проведені обміри для виготовлення техдокументації продавцю, також ствердив, що акт прийому-передачі межових знаків був підписаний без фактичної їх передачі. Про те, яка конфігурація земельної ділянки, що є заглиблення в його сторону, дізнався тільки тоді, коли [PERSON] приступила до виготовлення техдокументації. Представник відповідача - Котиківської сільської ради, сільський голова Котелко І.М. позов не визнав. Суду пояснив, що житловий будинок по [ADDRESS] покупець [PERSON] придбав в 2011 р., проектна документація на земельну ділянку була виготовлена, присвоєний кадастровий номер, площу земельної ділянки 0,08 га було взято із технічної документації, виготовленої власницею земельної ділянки. Житловий будинок по [ADDRESS] був придбаний в 2013 р., площа земельної ділянки 0,15 га. Продавала обидва двори одна і та ж господиня - [PERSON] Сільська рада точні заміри земельних ділянок провести не може, точні виміри робить землевпорядна організація. При затвердженні на сесії сільської ради рішення № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. сільська рада не вийшла за межі своїх повноважень. Рішення про надання [PERSON] безоплатно у власність земельної ділянки по [ADDRESS] на 0,0805 га було прийнято згідно технічної документації, виготовленої ліцензованою землевпорядною організацією. Щодо встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування [PERSON] від 05.06.2012 р. пояснив, що свій підпис і печатку сільської ради ставив в сільській раді, погоджуючи, що власник не «заліз» на територію земель сільської ради. Також [PERSON] ствердив, що господарство [ADDRESS] по рельєфу місцевості нижче від господарства [ADDRESS] приблизно на 30-40 см. Реєстраційна служба Городенківського районного управління юстиції подала суду заперечення, в якому зазначила, що свідоцтво про право власності на земельну ділянку, що належить [PERSON], видане у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.37 якого визначено, що документом, який підтверджує виникнення речового права на земельну ділянку є рішення Котиківської сільської ради № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. Вважає, що реєстраційна служба є неналежним відповідачем, зазначає, що належним відповідачем має бути ПНВП «Укрспецтехнологія», яке виготовляло проект із землеустрою. Одночасно просить справу розглядати без участі представника реєстраційної служби. Представник третьої особи - відділу Держземагенства в Городенківському районі вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Суду пояснив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] був складений на підставі Рішення Котиківської сільської ради від 25.04.2012 р. По матеріалах документації орієнтована площа 0,0805 га, документація містить кадастровий план, акт встановлення та узгодження меж від 05.06.2012 р. вказана площа 0,0805 га, погоджена з суміжниками, відповідає тій площі, яка вказана в договорі купівлі-продажу. Оскільки документація із землеустрою була належним чином погоджена, сільською радою затверджена, тому відділ Держземагенства її зареєстрував. Земельній ділянці присвоєний кадастровий номер. Представник третьої особи ПНВП «Укрспецтехнологія» суду пояснив, що в вересні 2011 р. до ПНВП «Укрспецтехнологія» звернулась [PERSON] з приводу обміру земельної ділянки по [ADDRESS] для присвоєння кадастрового номеру ділянці з метою подальшого продажу належного їй будинку, який там знаходиться. 26.09.2011 р. він виїхав до земельної ділянки по [ADDRESS]. Була присутня замовник [PERSON], яка одночасно була власником будинку [ADDRESS] по цій же вулиці, її свекор [PERSON], чоловік замовниці та ще однин молодий чоловік. Провести її обміри було дуже складно, так як тривалий час ніхто в цих господарствах не жив, земельні ділянки заросли високорослими травами, кущами, чагарниками. Присутній молодий чоловік допомагав частково вирубувати просіки до поворотних точок. Коли він робив зйомку, там було 10 поворотних точок, 1-2 з них зробити було взагалі складно. На запитання, як проходить межа між господарствами [ADDRESS] та [ADDRESS], отримав відповідь - по підмурку, а на запитання, чи пряма межа, присутні, в т.ч. замовниця, сказали брати по прямій, так як ніяких претензій не буде, бо дві ділянки належать замовниці, а якщо будуть продавати, то продадуть одному покупцю. Коли проводили зйомку, йому не говорили про те, що там викривлення. Було зазнято крайні точки ділянки рівною лінією, не врахувавши конфігурації земельної ділянки. Погодженні межі підписала сама замовниця як власник сусіднього господарства. Кадастровий план, виготовлений за результатами зйомки, підписали всі суміжники, сільська рада, управління держкомзему та архітектура. Також [PERSON] пояснив, що після того, як [PERSON] продала житловий будинок [PERSON], для виготовлення проекту землеустрою [PERSON] було використано ту документацію, яка була в 2011 р. виготовлена для [PERSON] Рішення сільської ради про надання дозволу [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки з метою отримання безоплатно у власність було прийняте 25.04.2012 р. Роботи по виготовленню документації тривають приблизно півроку. 02.04.2014 р. він виконував роботи по обміру земельної ділянки по [ADDRESS] для замовника [PERSON] для виготовлення технічної документації на приватизацію землі. При цьому обмірі ділянки були розчищені від кущів, чагарників, дерев, був доступ до всіх поворотних точок. Тоді стало замітно, що між ділянками за [ADDRESS] та [ADDRESS] є злам, а не пряма лінія. В присутності чоловіка замовниці та [PERSON] повідомив про те, що в документації [PERSON] є помилка, що не відповідає фактичному землекористуванню. Пропонував сторонам залишити так як є, щоб не переробляти документацію [PERSON], але укласти угоду, що межа буде проходити по існуючому підмурку, так як вона є фактично між господарствами сторін, але сторони на це не погодились. Земельна ділянка [PERSON] мала би бути меншою на 19-20 кв. м. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, можуть бути: визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] має у власності житловий будинок за адресою - [ADDRESS], який придбала у [PERSON] 30 жовтня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Городенківського РНО, від імені продавця на підставі довіреності діяв представник [PERSON] (а.с.61-63). Згідно з договором, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 11902700, технічним паспортом, позивачка придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в т.ч. огорожу (а.с. 7-14). Довідкою № 642, виданою 20.10.2014 р. виконкомом Котиківської сільської ради стверджено, що за господарством по [ADDRESS] згідно з даними погосподарських книг сільської ради числилась земельна ділянка: за 2006 - 2010 р. - площею 0,17 га, за 2011 - 2015 роки - площею 0,1720 га (а.с. 18). Відповідач [PERSON] має у власності житловий будинок за адресою - [ADDRESS], який придбав у [PERSON] 09 грудня 2011 року на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Городенківського РНО, від імені продавця на підставі довіреності діяла представник [PERSON], згідно з договором ним придбаний житловий будинок та сарай (а.с.45). Договір купівлі-продажу зареєстрований в Обласному комунальному підприємстві «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації»: номер запису 1419 в книзі 9, власник житлового будинку в [ADDRESS] - [PERSON] (а.с.48). Довідкою № 4/02.2-19, виданою 12.01.2015 р. виконкомом Котиківської сільської ради стверджено, що за господарством [PERSON] по [ADDRESS] згідно з даними погосподарських книг сільської ради за 1997 - 2000 р.р., за 2001-2005р.р., 2006 - 2010 р.р. - числилась земельна ділянка площею 0,06 га (а.с. 67). Свідоцтвом про право власності індексний номер 10675550 від 11.10.2013 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності стверджено, що власником земельної ділянки за адресою - [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]: 01:001:0134, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0805 га є [PERSON] (а.с. 46-47). Відповідно до ст. 377 ЦК України та ст.120 Земельного кодексу України - у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з п. а ч. 3 ст. 116 ЗК України - безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. П. г ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в розмірі, у селах - не більше 0,25 гектара. Порядок безоплатної приватизації земельної ділянки громадянами визначений ст. 118 ЗК України. З метою виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки [PERSON] звернулась до приватного науково-виробничого підприємства (ПНВП) «Укрспецтехнологія». З повідомлення ПНВП «Укрспецтехнологія» від 13 жовтня 2014 року слідує, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] не може бути завершена в зв'язку з тим, що в процесі її розробки вияснилася невідповідність меж в натурі (на місцевості) та в технічній документації (проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки) гр. [PERSON], який є власником земельної ділянки по [ADDRESS], яка межує з земельною ділянкою [PERSON], що підтверджено графічними матеріалами (а.с.15-17). Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що бетонний мур був зведений батьком [PERSON] - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Цей будинок перейшов у власність [PERSON] як спадкове майно. В судовому засіданні встановлено, що на межі суміжних належних сторонам земельних ділянок в [ADDRESS] та [ADDRESS] збудований мур, який відноситься до господарства [ADDRESS], він слугував підмурком під огорожею між господарствами, при цьому згідно рельєфу земельна ділянка по [ADDRESS] розташована нижче земельної ділянки по [ADDRESS] приблизно на 0,3 - 0,5 м. При виготовленні проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] межа між житловими господарствами [ADDRESS] та [ADDRESS] вказана помилково, без врахування того, що бетонний мур, який був збудований батьком продавця житлового будинку [PERSON], фактично належить до господарства під [ADDRESS], межа не йде по прямій лінії, що стверджено викопіюванням із Плану впорядкування присадибних та громадських земель радгоспу «Зоря» с. Котиківки Городенківського району Івано-Франківської області», складеного на основі горизонтальної зйомки, проведеної в 1965 р. Івано-Франківською землевпорядною експедицією Республіканського проектного інституту по землевпорядкуванню «Укрземпроект» 1966 р. (а.с. 133, 135, 137). Рішенням Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. «Про надання безоплатно у власність земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS]» було надано земельну ділянку у розмірі, збільшеному в порівнянні з тим розміром, який перебуває у фактичному користуванні [PERSON], за рахунок частини земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON], що свідчить про порушення прав позивачки на землю. Ст. 155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи наведене, Рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. слід визнати недійсним. Згідно з ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України). В постанові Верховного Суду України від 4 червня 2014 р. у справі № 6-46цс14), прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах згідно ст. 360-7 ЦПК України, що є обов'язковим для судів України, визначено, що у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Право власності [PERSON] на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]: 01:001:0134 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0805 га зареєстроване державною реєстраційною службою Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області 11.10.2013 р., про що свідчить Свідоцтво про право власності індексний номер 10675550. Із наданого реєстраційною службою заперечення встановлено, що документом, який підтверджує виникнення речового права [PERSON] на земельну ділянку є рішення Котиківської сільської ради № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. Оскільки судом визнається недійсним Рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. «Про надання безоплатно у власність земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS]», згідно з яким [PERSON] видане свідоцтво про право власності на згадану земельну ділянку, тому є підстави для задоволення позову в частині скасування згаданого свідоцтва. На підставі ст.ст. 116, 118, 120, 121, 125, 126, 152, 155 Земельного кодексу України, ст.ст.16, 377 ЦК України,

Outcome: approved