Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

В травні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування яких зазначила, що вона є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], та неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області у неї було відібрано її дітей без позбавлення батьківських прав, та передано їх Органу опіки та піклування для подальшого влаштування, також даним рішенням з неї було стягнуто аліменти на утримання дітей на користь установи, в якій будуть знаходитись діти. На теперішній час зникли обставини, які були підставою для відібрання дітей. У листопаді 2016 року позивачка отримала тимчасову реєстрацію та працевлаштувалась до Комунального підприємства шкільного харчування «Харчування» мийницею посуду. [PERSON] зроблено ремонт у будинку, наведено порядок на присадибній ділянці. У будинку проживає сама оскільки чоловік, який також доводився батьком дітей- [PERSON] помер у січні 2017 року. Просить надати їй другий шанс освідомивши свої помилки. Позивачка наголошує, що вона працює, не курить, алкогольні напої останні п'ять місяців не приймає, регулярно відвідувала дітей, придбала для них усі необхідні речі. Враховуючи викладене вважає доцільними повернути їй дочок [PERSON] та [PERSON] для проживання з матір'ю, що відповідає їх інтересам. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Будянська Ю.І., які діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу розглянути за письмовими матеріалами, які є у справі. Представник третьої особи КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області Кононенко Д.М., що діє на підставі довіреності, до суду не з'явилася, надала заяву з проханням справу розглянути за письмовими матеріалами, які є у справі. Представник третьої особи Маріупольського електромеханічного технікуму Чепелєва А.І., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу розглянути за письмовими матеріалами, які є у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Так, згідно свідоцтва про народження, виданого 16 січня 2001 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 32. Також згідно свідоцтва про народження, виданого 30 березня 2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 285. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 17.10.2016 року відібрано малолітню [PERSON], [INFO], та неповнолітню [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], та батька [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав. Стягнуто із [PERSON] та [PERSON] на користь особи або державної установи, під опікою якої буде перебувати малолітня [PERSON], [INFO], та неповнолітня [PERSON], [INFO], аліменти з кожного з батьків на їх утримання, у розмірі 1/3 частини усіх видів їх заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до повноліття дітей, перераховуючи аліменти на особистий рахунок дітей, які будуть відкриті у відділенні ВАТ «Ощадбанк», починаючи утримання з 27 вересня 2016 року. Рішеннями колегій Кальміуської районної адміністрації від 23.11.2016 року за №№ 215/2, 215/3 "Про надання [PERSON] та [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування", останнім був наданий відповідний статус. Відповідно до рішень колегій Кальміуської районної адміністрації від 23.11.2016 року за №№218, 219 дітей [PERSON] та [PERSON] було влаштовано на повне державне забезпечення до Комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку» Маріупольської міської ради Донецької області. Батько дітей [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 25.01.2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Як убачається з трудової книжки [PERSON], остання з [INFO] працює мийницею посуду в КП шкільного харчування «Харчування». За довідкою про доходи від 28.03.2017 року заробітна плата [PERSON] за січень та лютий 2017 року у сукупності склала 5615,09грн. Згідно довідки КСН «Лучистий» №105 від 31.03.2017 року [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 26.04.2017 року КСН «Лучистий», [PERSON] мешкає в невеликому будинку, який складається з двох кімнат, опалення пічне, зручності у дворі. Встановлено, що позивачка змінила свій образ життя в кращу сторону, не вживає алкогольні напої, в будинку придбано, на дворі також навела порядок, робить все для того, щоб забрати дітей. За актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного 09.08.2017 року КСН «Лучистий», в будинку [PERSON] дотримані санітарно- гігієнічні норми, умови для проживання дітей створені. Згідно характеристики КСН «Лучистий» від 31.03.2017 року [PERSON] характеризується позитивно, у дворі і будинку порядок, спиртні напої не вживає, з сусідами підтримує дружелюбні відносини, працелюбна. Аналогічні характеристики надані КСН «Лучистий» від 11.08.2017 року та 13.09.2017 року. Як убачається з довідки КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» №1567 від 15.08.2017 року [PERSON] за весь час перебування обох дівчат у «Центрі опіки» навідала їх 24 рази, після вибуття [PERSON] з дитячого будинку, до [PERSON] в загальній сумі приходила 30 разів. Мати завжди приносить донці гостинці. За психологічно- педагогічною характеристикою на вихованку дитячого будинку «Центр опіки», мовлений розвиток та загальна обізнаність [PERSON] відповідають віку, реакції на схвалення та критику адекватні, дівчинка лагідна, товариська, сором'язлива. В дитячому будинку її відвідують бабуся, мати та старша сестра, дівчина радіє побаченням з ними. Згідно психологічно- педагогічної характеристики особистості та повідомлення Маріупольського електромеханічного технікуму від 15.09.2017 року, [PERSON] навчається в технікумі з 01.09.2016 року. Зарекомендувала себе як відповідальна та дисциплінована студентка, що має середні здібності до засвоєння навчального матеріалу. Навчальний заклад відвідує систематично. У спілкуванні з викладачами чемна, ввічлива, врівноважена, тактовна. В колективі самостійна на зауваження реагує адекватно. Зі слів [PERSON], з матір'ю у неї склались добрі та довірливі стосунки, є взаємопорозуміння та емоційно- позитивний контакт. Щодня спілкується з нею по телефону. [PERSON] висловлює бажання проживати з матір'ю. [PERSON] у серпні 2017 року купила [PERSON] все необхідне канцелярське приладдя, сумку, блузку та брюки. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Отже, із системного аналізу вказаних норм слідує, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Звертаючись до суду з позовом про повернення позивачці дітей на виховання, остання посилається на зміну обставин, які стали підставою для їх відібрання у неї в судовому порядку. Надаючи оцінку наданим [PERSON] доказам в підтвердження її доводів в їх сукупності, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Згідно ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до обставин, встановлених рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.1. року, підставами для відібрання малолітніх дітей у позивача [PERSON] стали ведення нею аморального способу життя, зловживання алкогольними напоями, відсутність належних матеріально-побутових умов для життя дітей, ухилення нею від виконання батьківських обов'язків по їх вихованню. Натомість, на даний час, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, працює, у вживанні алкогольних напоїв помічена не була, створила всі необхідні умови для проживання дітей. Згідно висновку від 17.08.2017 року, Комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області вважають доцільним повернення малолітньої [PERSON], [INFO], та неповнолітньої [PERSON], [INFO], на виховання та сумісне проживання матері [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Проаналізувавши вказані докази та надавши їм правову оцінку на належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і їх взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, які стали причиною відібрання у позивачки дітей, перестали існувати, її поведінка істотно змінилася, вона дійсно бажає виховувати своїх дітей, а їх повернення на виховання матері не створюватиме небезпеку для їх життя та здоров'я, не суперечитиме їх інтересам, яким суд приділяє вагому увагу, що також узгоджується з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року. У зв'язку з цим суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та повернути дітей матері. Враховуючи, що на підставі рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.10.2016 року з позивачки стягуються аліменти на утриманні дітей на користь установи, в якій вони будуть знаходитись, у зв'язку з поверненням дітей на виховання матері, суд вважає за необхідне припинити стягнення з неї аліментів. Відповідно до ст.ст.82, 88 ЦПК України з позивачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмір 640грн. Рішення суду в частині повернення дітей на виховання матері, в силу п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання.

Outcome: approved