Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON], звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований 27.08.2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, зроблено відповідний актовий запис за № 63. В позові зазначила, що 27.08.2011 року, зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO]. Від спільного проживання з відповідачем народився син: [PERSON] [INFO]. Підставами звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначає те, що відповідач будучи під впливом своєї мами, вчиняв сварки, ображав її образливими словами, які принижували її честь та гідність як людини. Будучи в нетверезому стані у процесі сварки відповідач наносив їй удари руками при дитині. Його поведінка негативно вплинула на сина в якого від переляку виник страх. Погрожуючи розправою позивачка змушена була виїхати проживати до своїх батьків на деякий час. Повернувшись відповідач її прогнав з того часу вони спільно не проживають. Тому позивачка вважає, що їхня сім'я розпалася повністю, поновлювати спільне проживання ніхто небажає, шлюб існує формально подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та просить його розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити, термін на примирення не надавати. Сина залишити проживати біля неї, прізвище залишити набуте в шлюбі. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності позовні вимоги визнає. Не заперечує щодо розірвання шлюбу. Статтею 197 ч. 2 ЦПК України передбачено, що у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст. 21 ч. 1 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що 27.08.2011 року сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, зроблено відповідний актовий запис за № 63, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія: [NUMBER] від 27.08.2011 року. Від спільного проживання в сторін народився син - [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 26.01.2012 року. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ст. 55 ч. 1 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що слід постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки, як вже встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. У зв'язку з чим їх шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 ч. 1 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з чим позивачці, після розірвання шлюбу слід залишити прізвище "[PERSON]". Згідно ст. 114 ч. 2 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved