Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Татарбунарської міської ради Одеської області, у якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай), посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в м. Татарбунари Одеської області померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті залишилась земельна частка (пай) розміром 5,13 умовних кадастрових га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 22 липня 1999 року. Вказану земельну частку (пай) позивачка, як донька померлої, має право успадкувати в порядку першої черги. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері, оскільки її рідний брат [PERSON], який подав заяву про вступ у спадщину, помер [INFO], не встигши її прийняти, а його спадкоємці: син - [PERSON] та дружина - [PERSON], на земельну частку (пай) не претендують, про що надали відповідні заяви(а.с.36-37). Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку, але їй у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону відмовили, мотивуючи тим, що вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадку. Враховуючи, що на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, спадщина вважалась прийнятою, якщо спадкоємець фактично після смерті спадкодавця вступив в управління або володіння спадковим майном. Тому позивачка вважає, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки розпорядилася рухомим майном спадкодавця на свій розсуд, має на руках правоустановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельний пай та не відмовилась від спадку в установленому законом порядку, що є підставою для визнання за нею права на вказану нерухомість. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила заслухати справу у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник Татарбунарської міської ради до судового засідання не з'явився, але надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) видно, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], позивачка по справі - дівоче прізвище „[PERSON]", після укладення шлюбу 28.04.1972 року змінила своє прізвище на „[PERSON]" (а.с.9). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.07.1999 року (а.с.5), виданого Татарбунарською райдержадміністрацією, право на земельну частку (пай) розміром 5,13 умовних кадастрових гектар, що перебував у колективній власності КСП імені Татарбунарського повстання, належить [PERSON]. Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки №1140 від 19.06.2009 року (а.с.6), вартість земельної частки (паю) площею 5,13 га, що належить [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], складає 67883 грн. 24 коп. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.11.2013 року (а.с.18) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], Татарбунарською Державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №157/01 від 04.04.2001 року за номером у спадковому реєстрі 1229705. Листом нотаріуса (а.с.10) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що вона пропустила строк на прийняття спадщини. Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги по закону земельної частки (паю) площею 5,13 умовних кадастрових гектар, що перебувала у колективній власності КСП імені Татарбунарського повстання, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] Також судом встановлено, що окрім позивачки, на земельну частку (пай) ніхто на претендує, оскільки її рідний брат [PERSON], який подав заяву до нотаріуса про вступ у спадщину (а.с.27), помер [INFO] (а.с.41), не встигши її прийняти, а його спадкоємці: син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.40) та дружина - [PERSON] згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.40), на земельну частку (пай) не претендують, про що надали відповідні заяви(а.с.36,37). Крім того, судом встановлено, що позивачка в установлений законом строк розпорядилася рухомим майном спадкодавця на свій розсуд, не відмовилася від спадщини в установлений законом строк та має на руках правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я спадкодавця, тобто фактично прийняла спадок, так як вступила в управління та володіння майном. Таким чином, суд вважає, що за [PERSON] може бути визнано право на земельну частку (пай) розміром 5,13 умовних кадастрових гектар, що перебувала у колективній власності КСП імені Татарбунарського повстання, яка залишилася після смерті її матері - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved