overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що він є власником житлового будинку в [ADDRESS] , і в його будинку зареєстрований він, його донька [PERSON] та онука [PERSON] , які з 1997 року в йогобудинку не проживають, але залишаються у ньому зареєстрованими, що призводить до труднощів у розпорядженні будинком та отриманні пільг по його утриманню, тому [PERSON] просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] особами, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав та не заперечує проти їх задоволення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, проте подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Спір по встановлених правовідносинах суд вирішує по ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, відповідно до яких, в судовому порядку провадиться визнання члена сім`ї власника житла особою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад один рік. Частинами 1 і 4 статті 41Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що він є власником квартири в смт. Летичів вул. Савіцького Юрія (50-річчя Жовтня), 84[ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 08.06.2001 року. Посилаючись на те, що на даний час в квартирі прописана [PERSON], яка проживала з його сином, з липня 2013 року переїхав проживати на інше постійне місце проживання, що призводить до труднощів у користуванні, розпорядженні його квартирою та отримання пільг, тому він просить суд визнати [PERSON] особою, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою смт. Летичів вул. Савіцького Юрія (50-річчя Жовтня), 84[ADDRESS]. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте подала заяву в якій позов визнала. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 20 березня 2007 року по 30 травня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у них народилось двоє дітей, [INFO] донька [PERSON] та [INFO] син [PERSON] , і в свідоцтві про їх народження відповідач записаний батьком. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а витрати на харчування, придбання одягу і на розвиток розумових здібностей дітей чи малі, разом з тим донька [PERSON] має статус дитини - інваліда і потребує спеціального лікування та забезпечення, [PERSON] просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на їх утримання аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття доньки. В судове засідання позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності і без застосування технічних засобів, позовні вимоги уточнила, просить стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 ч. з усіх видів його заробітку доходів щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в письмовій заяві вимоги визнав згідний сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст. 247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог і стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з 19.11.2019 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 21.12.2012року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого 05.03.2013 року у них народилась донька Аліна і у свідоцтві про народження якої він записаний батьком. Посилаючись на те, що [PERSON] матеріально не утримує доньку, вона просить стягнути з нього аліменти в у розмірі 1/4 від усіх його доходів з дня предявлення позову, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги змінила просить стягувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі по 600 грн., щомісячно, відповідач вимоги визнав. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог не суперечить закону і не встановлено, щоб таке визнання порушувало би права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання відповідачем позову і вимоги позивача задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки Аліни, 05.03.2013року народження, у сумі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 23.11.2016 року, до повноліття дитини. Крім того, з відповідача слід стягнути в доход бюджету 551 грн.20 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 28.09.2002 року по 08.02.2011р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і [INFO] у них народилась донька [PERSON] , в свідоцтві про народження якої він записаний батьком. Оскільки донька проживає з нею і перебуває лише на її утриманні, а відповідач ухиляється від обов`язку утримувати свою дитину, [PERSON] просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття доньки. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності і без застосування технічних засобів, позовні вимоги позивачка підтримала, відповідач їх повністю визнав. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст. 247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення в суд до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 29.03.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] і у свідоцтві про народження він записаний батьком дитини. Посилаючись на подання до суду заяви про розірвання шлюбу, відповідач матеріально не утримує доньку, вона просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4ч. з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності без застосування технічних засобів, позовні вимоги позивачка підтримала, відповідач їх визнав. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст. 247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 12.06.2009р.,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4ч. з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з вересня 2010 року по березень 2015рік проживала у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання у них [INFO] народилась донька [PERSON] , і відповідач записаний батьком дитини. Посилаючись на окреме проживання з березня 2015 року, припинення ведення спільного домашнього господарства, що протягом тривалого часу відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати доньку, вона просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності без застосування технічних засобів, позовні вимоги позивачка підтримала, відповідач їх визнав. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст. 247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем, задовольнити вимоги та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення в суд до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позовній заяві [PERSON] зазначає, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі у неї з відповідачем 29 червня 2016 року народилася донька [PERSON], і в свідоцтві про її народження він записаний батьком. \~ \~ \~ \~Посилаючись на окреме проживання і не надання матеріальної допомоги відповідачем на утримання доньки та на її утримання, оскільки вона перебуває у декретній відпустці, [PERSON] просить суд стягнути з нього аліменти щомісячно на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття та на її утримання, як матері яка доглядає дитину до трирічного віку, у твердій грошовій сумі - 800грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення донькою віку трьох років. \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності без застосування технічних засобів, позивач вимоги змінила, просить стягувати аліменти тільки на утримання доньки і відповідач змінені вимоги визнав. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до змісту абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 12.06.2009р.,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з 22 жовтня 2018року і до досягнення донькою [PERSON], 29 червня 2016року народження, повноліття. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved