Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- договору купівлі-продажу квартири. У подальшому заявник [PERSON] уточнив та доповнив прохальну частину своєї заяви та просив суд встановити факт належності йому- [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку № [NUMBER], який проживає за адресою: [ADDRESS], документу, що підтверджує його право власності на квартиру [ADDRESS], а саме встановити факт належності [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку № [NUMBER], який проживає за адресою: [ADDRESS], договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 27 травня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. за реєстровим №№ 3231,3232, сторонами якого в вищеназваному договорі зазначені громадянин Швейцарії [PERSON], що мешкає: [ADDRESS], та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. А також заявник просить суд встановити факт того, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 27 травня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. за реєстровим №№ 3231,3232, сторонами якого в вищеназваному договорі зазначені громадянин Швейцарії [PERSON], що мешкає: [ADDRESS], та [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який мешкає за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку № [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], який є власником квартири [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що виправити допущену при оформленні договору купівлі-продажу помилку неможливо відповідно до пункту 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5, у зв'язку з тим, що помилку допущено у тексті нотаріально оформлюваного документа, який потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для можливості розпоряджатися своїм майном, яке належить йому на праві власності. В судове засідання заявник не з'явився. Уповноважений представник заявника [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя та просив заяву задовольнити з підстав, наведени в її обгрунтування. Заінтересована особа приватний нотаріус ХМНО Грузкова Юлія Володимирівна в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву у якій просить справу розглядати за її відсутності і не заперчує, щоб суд задовольнив вимоги [PERSON] та ухвалив рішення на його користь, задовольнивши його заяву з урахуванням його уточнень та доповнень. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заяви, вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 27.05.2005 року громадянином Швейцарської Конфедерації, [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], який проживає в [ADDRESS] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. за реєстровим № 3231,3232. На підставі даного договору [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] у громадянина України - [PERSON], РНОКПП [NUMBER], який проживає [ADDRESS] 29.10.2013 р., з метою подальшого розпорядження квартирою [ADDRESS] у заявника постала потреба в оформленні технічного паспорту на зазначену квартиру, під час чого з'ясувалося, що в договорі купівлі-продажу від 27.05.2005 р. неправильно записані ПІБ [PERSON]: «[PERSON]» замість [PERSON]. На час оформлення договору купівлі-продажу від 27.05.2005 р. та до моменту оформлення технічного паспорту на зазначену квартиру заявник не звертав уваги на правильність написання своїх ПІБ, оскільки не володіє українською мовою, тоді як було зроблено лише усний переклад зазначеного договору купівлі-продажу перекладачем громадянкою [PERSON] - тому він не мав змоги пересвідчитись у правильності написання своїх ПІБ особисто. Тому наявність помилки у договорі купівлі-продажу, з'ясувалася лише пізніше: технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виготовлявся на підставі довіреності його дружиною - [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], яка є уродженкою України, тому помітила помилку в договорі купівлі-продажу. Той факт, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], від 27.05.2005 р. укладався саме з [PERSON], як покупцем, а отже - належить йому, підтверджується його паспортом, нотаріальною заявою, в якій зазначено рік число та місяць народження, та номер паспорту, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, квитанціями про сплату комунальних послуг, у яких ПІБ заявника зазначено саме як [PERSON]. На підтвердження належності договору купівлі-продажу від 27.05.2005 р. [PERSON], а саме - на підтвердження зміни адреси ним проживання (в договорі купівлі-продажу від 27.05.2005 р.: [ADDRESS] нині: [ADDRESS]) суду також надано довідку з місця проживання, видану [PERSON] 15.07.2016 р. відділом контролю реєстрації громадян муніципалітету Крінс, з нотаріально завіреним перекладом українською мовою. На підтвердження своїх вимог заявник також надав суду його заяву - [PERSON] від 27.05.2005 р. з нотаріальної справи стосовно квартири [ADDRESS], у якій зазначені паспорт [NUMBER], виданий 24.02.2004 року та дата народження заявника - [INFO] р. Саме з цим паспотром [PERSON] приїздив до України, укладав та оформлював договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В цьому паспорті є Українська віза, і працівники міграційної служби зробили помилку в тексті візи переклавши неправильно ПІБ заявника. Факт укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] саме з [PERSON], як покупцем, підтверджується також наданою суду письмовою заявою громадянки [PERSON], яка зробила усний переклад тексту договору купівлі-продажу від 27.05.2005 р. з української на німецьку мову для заявника та повністю підтверджує обставини, викладені в заяві [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Різниця у написані ПІБ заявника є наслідком довільного перекладу його прізвища з німецької українською мовою, з огляду на складність вимови повних ПІБ заявника. Дана помилка в договорі купівлі-продажу перешкоджає заявникові використовувати належну йому власність на свій розсуд. З пункту 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5, вбачається, що виправити допущену при оформленні договору купівлі-продажу помилку в позасудовому порядку неможливо у зв'язку з тим, що помилку допущено у тексті нотаріально оформлюваного документа, який потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії. Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 27.05.2005 р. - [PERSON]. Згідно положень ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Як зазначено в ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку (ст. 386 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Згідно зі ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, враховуючи також те, що даний факт ніким не оспорюється, суд прийшов до висновку, що під час укладення договору купівлі-продажу від 27.05.2005 року була допущена описка в написанні ПІБ заявника, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить йому розпоряджатися належним йому майном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved