Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, вказуючи, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . У належній їм квартирі зареєстрований відповідачпо справі [PERSON] . У добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації, хоча фактично за вказаною адресою не проживає з 2016 року. Реєстрація відповідача за вказаною адресою не дає їм можливості в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження квартирою. Крім того, вони не можуть отримати субсидію на погашення витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Пояснила суду, що відповідач [PERSON] , який є її внуком, не проживає за місцем реєстрації понад останніх три роки. Його місцезнаходження їй не відоме. Реєстрація відповідача у належній їй та позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартирі позбавляє її можливості отримати субсидію, внаслідок чого вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мокрицька Л.Я. позовні вимоги підтримала у повному об`ємі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та представник позивачів не заперечують проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача та представника позивачів, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 06 червня 1994 року, виданним Рівненською дистанцією цивільних споруд Рівненського відділку Львівської залізниці, зареєстрованим Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації за № 24-137-1907, та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як вбачається з довідки № 02/11.1-4530 від 19.08.2019р., виданої Здолбунівською міською радою Рівненської області, згідно відомостей органу реєстрації при виконавчому комітеті Здолбунівської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає сім`ю позивачів більше двадцяти років, оскільки з [PERSON] вона підтримує дружні\~стосунки і часто буває у неї вдома. Підтвердила, що відповідач [PERSON] , який є онуком позивача [PERSON] та сином позивача [PERSON] , не проживає за зареєстрованим місцем проживання близько чотирьох останніх років. Також, факт непроживання відповідача за місцем реєстрації у належній позивачам квартирі стверджується довідкою № 673 від 09.08.2019р., виданою ТзОВ "Управлінська компанія будинкоуправління". Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] понад три роки. Домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було. Підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивачів, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved