Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт проживання [PERSON] однією родиною з [PERSON] понад пять років за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106. А також, визнати за нею як спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], померлої 06 лютого 2015 року право власності на земельну ділянку площею 0,1701 га, розташовану за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, 106, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 453633, кадастровий номер 5122084800:02:003:0131, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльскої державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що відсутній документ, який підтверджує право на спадкування позивача за законом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, а також не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судові засідання які призначались на 29.03.2018 року та на 04.05.2018 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Допитана в судовму засідані в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає добре, вона її сусідка. Позивач [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON] понад пять років до часу відкриття спадщини, вели спільне господарство, [PERSON] відносилась до позивача як до рідної доньки. Підтвердила факт проживання [PERSON] однією родиною з [PERSON] понад пять років за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106. А. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона мешкає по сусідству із позивачем [PERSON] тому знає її добре. На час відкриття спадщини позивач [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON], вони вели спільне господарство та дуже добре ставились один до одного. Підтвердила факт проживання [PERSON] однією родиною з [PERSON] понад пять років за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106. А. Вислухавши пояснення позивача та свідків допитаних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1701 га, розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, 106, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 453633 від 29.11.2010 року, виданого на підставі рішень [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.07.1998 року № 21 та від 10.02.2010 року № 309, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.10.521.03.643, кадастровий номер - 5122084800:02:003:0131. Також, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106 на підставі свідоцтва на нерухоме майно від 08.07.2009 року за № 801, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 344705 від 20.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 18 вересня 2013 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - земельна ділянка площею 0,1701 га, розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, 106, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 453633 від 29.11.2010 року, виданого на підставі рішень [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.07.1998 року № 21 та від 10.02.2010 року № 309, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.10.521.03.643, кадастровий номер - 5122084800:02:003:0131; - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту від 16.10.2008 року, посвідченого секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 253, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилось та в чому б воно не складалось та взагалі все, те на що за законом він матиме право на день смерті заповів [PERSON]. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Осіб, які мають право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 31.08.2015 року за № 2613, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 409629 від 09.02.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управліня юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 06 лютого 2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої в тому числі входить: - земельна ділянка площею 0,1701 га, розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, 106, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 453633 від 29.11.2010 року, виданого на підставі рішень [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.07.1998 року № 21 та від 10.02.2010 року № 309, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.10.521.03.643, кадастровий номер - 5122084800:02:003:0131, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Відповідно до заповіту від 13.05.2014 року, посвідченого секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 49, [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106 заповіла [PERSON], [INFO]. Відповідно до заповіту від 13.05.2014 року, посвідченого секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 50, [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку розміром 3,68 га, розташовану на землях [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер 5122084800:01:002:0074, виділену для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 052219, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 27.04.2004 року, заповіла [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. До неохопленої заповітом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] відноситься земельна ділянка площею 0,1701 га, розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, 106, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 453633 від 29.11.2010 року, виданого на підставі рішень [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.07.1998 року № 21 та від 10.02.2010 року № 309, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.10.521.03.643, кадастровий номер - 5122084800:02:003:0131, яку [PERSON] фактично прийняла після смерті чоловіка, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців першої, другої, третьої черги, які вступили у спадщину після смерті [PERSON] не має. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією родиною не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом четвертої черги після смерті [PERSON], оскільки проживала разом із спадкодавцем однією родиною більше пяти років до часу відкриття спадщини. Вищезазначений факт був підтверджений поясненими свідків [PERSON] та [PERSON], допитаними в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 12.05.2015 року [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлої 06 лютого 2015 року, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 07.05.2015 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. 17.03.2016 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3-137 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 1 Травня, б. 106. 17.03.2016 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстроване в реєстрі за № 3-138 на земельну ділянку площею 3,68 га, кадастровий номер 5122084800:01:002:0074, що розташована на території [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 052219, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області від 27.04.2004, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10 15 296. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] частину спадкова майна вже оформила та оскільки, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved