Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Старобільської державної нотаріальної контори про припинення обтяження на нерухоме майно, в якому просила суд зняти заборону відчуження з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку накладено на підставі договору довічного утримання Старобільською держнотконторою, архівний номер: 2138920LUGANSK12, Архівна дата: 08.06.2000, дата виникнення: 27.10.1994 р., № реєстру: 76, внутр. № 2001СС2927F158324044. В обґрунтування позову посилалась на те, що є власником квартири [ADDRESS] . Їй стало відомо, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.08.2019 року за № 176888062 (далі: Інформація з Державного реєстру) Старобільською державною нотаріальною конторою 22.12.2005 року за № 2725532 було зареєстровано заборону відчуження (архівний запис) вище вказаної квартири, підстава обтяження: договір довічного утримання, б/н, Старобільська держнотконтора. Відповідач відмовив зняти заборону відчуження. Реєстрація заборони відчуження об`єкту нерухомого майна позбавляє її можливості розпоряджатися квартирою власником якої вона є. У підготовче засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, представник надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі та участі представника, позов підтримала та просив суд його задовольнити. Відповідач представник Старобільської державної нотаріальної контори до суду не з`явився, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав в повному обсязі. Враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2015 (а.с.7). Право власності на майно регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Даний принцип кореспондується у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Позивачу стало відомо, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру на належну їй квартиру зареєстровано заборону відчуження (архівний запис) квартири. Реєстрація заборони відчуження об`єкту нерухомого майна відносно об`єкта нерухомого майна розташованого у [ADDRESS] позбавляє [PERSON] на законних підставах розпоряджатися належною їй квартирою. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що цей Закон регулює відносини, пов`язані із державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи наявність законних підстав, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, та можливо скасувати обтяження - заборону відчуження об`єктів нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, вона не порушує питання про стягнення його з відповідача, а сам суд не може вийти за межі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved