Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

В жовтні 2014 р. позивач ТОВ "ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором про надання послуг № 01-05-12-А/Ст13 в розмірі 4 510 грн. 00 коп.; неустойку у вигляді штрафу в розмірі 879 грн. 50 коп.; неустойку у вигляді пені в розмірі 319 грн. 40 коп.; інфляційну складову боргу в сумі 88 грн. 87 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач уклавши з позивачем договір, не виконує своїх зобов'язань, чим порушує права позивача та завдає збитків. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить машиномісце [NUMBER] рівня «А», яке знаходиться в підземній автостоянці за адресою: [ADDRESS]. Після введення автопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ «ПОЗНЯКИ-АВТОСЕРВІС». На виконання вимог «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених Постановою КМУ №115, від 22.01.1996 року та умов договорів, укладених з власниками стояночних місць. Позивачем укладено договори з постачальниками електроенергії, води, комунальними службами, здійснюється пропускний і внутрішній режим, постійна охорона автостоянки, прибирання території, надається цілий ряд інших послуг по обслуговуванню автопаркінгу відповідно до умов договорів та вимог правил. В період з січня 2006 року по грудень 2012 року відповідач користувався належним йому на праві власності машиномісцем та вносив позивачеві плату за обслуговування автопаркінгу. Проте, з січня 2013 року відповідач не вносить плату за обслуговування автопаркінгу позивачем. 01.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг № 01-05-12-А/Ст13, предметом якого є надання виконавцем комплексу послуг по утриманню автопаркінгу та належного власнику машиномісця [NUMBER]. Відповідно до умов даного договору, відповідач прийняв умови обслуговування машиномісця [NUMBER], яке належить відповідачу на праві приватної власності та зобов'язався щомісячно сплачувати вартість послуг позивачу і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та своїх машиномісць (а.с.6-7). Відповідно до ст.ст.319, 322ЦК України, на власників покладений обов'язок утримувати своє майно. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як випливає із змісту Цивільного кодексу України - відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань настає лише у випадках, передбачених законом або встановлених договором. Відповідно до пункту 5.3. Договору: «У випадку порушення зобов'язання щодо внесення платежів у строки та в розмірі передбаченому Договором, Власник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов 'язання до дати повного погашення заборгованості. У випадку порушення виконання зобов 'язання щодо внесення платежів у строки та в розмірі, передбаченому договором, більше ніж на 3 місяці, Власник крім пені (додатково), сплачує Виконавцю штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожен місяць прострочення платежу». Враховуючи вимоги статті 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», Відповідачу нараховується пеня у розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ в межах скороченого строку позовної давності. Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Судовим розглядом встановлено, що взяті на себе зобов'язання за договором № 01-05-12-А/Ст13 про надання послуг, зокрема з оплати послуг охорони майна відповідач не виконав, в зв'язку з чим у останнього станом на 01.10.2014 р. утворилась заборгованість за цим договором в розмірі 5 797 грн. 77 коп., яка складається з: 4 510 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості, 879 грн. 50 коп. - неустойки у вигляді штрафу, 319 грн. 40 коп. - неустойки у вигляді пені, 88 грн. 87 коп. - інфляційної складової боргу (а.с. 5). З огляду на викладене, вимоги позивача знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимога або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., що документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved