Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Мартинівської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - «А-1,а», сараю «Б», сараю з погрібом «В», літньою кухнею «Д», огорожею №1, розташованих по вул. Пролетарська,43 в с. Велике, Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її батька [PERSON], померлого 28.09.2014 року. В своїй позовній заяві позивачка вказує, що в будинковолодінні, розташованому по вул. Пролетарській,43 в с. Велике, Гадяцького району, Полтавської області проживали її батько [PERSON], мати [PERSON] та баба [PERSON]. Вказане будинковолодіння відносилось до типу робітничого двору, власниками якого в рівних частках вони і були . 22.06.1992 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з 1/3 частини вищезазначеного будинковолодіння, які фактично прийняла її дочка [PERSON] , так як на момент смерті матері проживала разом з нею. 30.08.1992 року померла [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина, що складається з 2/3 частини вищезазначеного будинковолодіння, які фактично прийняв її чоловік [PERSON] , так як на момент смерті дружини проживав разом з нею. 28.09.2014 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з вищезазначеного будинковолодіння. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення спадщини після смерті батька, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння. З цієї причини вона не має можливості оформити право власності на спадкове майно, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка [PERSON] надала заяву в якій просила її позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник позивачки [PERSON] по дорученню [PERSON] надала заяву в якій просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник територільної громади Мартинівської сільської ради до суду не з"явився, але надали заяву в якій вказують, що територіальна громада позовні вимоги [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] до суду не з"явилася, але надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечує. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ЯФ № 745201 виданого Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. [PERSON] 28.07.1959 року зареєструвала шлюб з [PERSON], в звязку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження ІІІ-ЯР № 073893, виданого Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. [PERSON] була дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження IV-ЯР № 023153 виданого 28.07.1959 року Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. [PERSON] 10.06.1978 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , в звязку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка Куць, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-КЕ № 336804, виданого10.06.1978 року Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Згідно записів в погосподарській книзі №2 Мартинівської сільської ради за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] рахується будинковолодіння по вул. Пролетарській,43 в с. Велике, Гадяцького району, Полтавської області, яке станом на 01.07.1990 року відносилось до типу робітничого двору, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своє право власності в БТІ не оформили. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули право власності в рівних частках на будинковолодіння по вул. Пролетарській,43 в с. Велике, Гадяцького району Полтавської області. 22.06.1992 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 299926 виданого повторно 21.07.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини вказаного будинковлодіння і яке фактично прийняла її дочка [PERSON]Ф, так як на момент смерті матері була зареєстрована та проживала разом з нею і фактично вступила в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області . 30.08.1992 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІ-КЕ № 266238 виданого Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області . Після її смерті залишилась спадщина що складається з 2/3 частини вказаного будинковлодіння і яке фактично прийняв її чоловік [PERSON] так як на момент смерті дружини був зареєстрований та проживав разом з нею і фактично вступив в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до ст. 1261 ч.1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця та діти спадкодавця. 28.09.2014 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 275375 виданого 29.09.2014 року виконавчим комітетом Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з будинковолодіння, розташованого по вул. Пролетарській, 43 в с. Велике, Гадяцького району Полтавської області. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] № 621/02-14 від 11.06.2015 року після померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась його дочка [PERSON] і їй видавалось свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved