Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні померлого годувальника, 06.01.2017 року заяву уточнила. В обґрунтування заяви вказує, що з 22.05.1969 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. Заявник звернулась до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, але їй було роз"яснено, так як потрібно довести , що вона знаходилася на утриманні померлого чоловіка. А у разі відсутності таких документів рішення суду. За життя померлий [PERSON] проживав разом з заявником за адресою [ADDRESS], та був зареєстрований за цією адресою, а заявниця [PERSON] була зареєстрована, в силу життєвих обставин за іншою адресою [ADDRESS], тому вона не може надати доказів, без судового порядку. З моменту шлюбу та по день смерті померлий годувальник проживав з заявницею за адресою [ADDRESS], це можуть підтвердити як сусіди так і інші свідки, а також актом про проживання. Іншого способу захисту свого права заявник не має тому просить суд встановити факт перебування [PERSON], ([INFO], ІПН [NUMBER]) на утриманні померлого [INFO] годувальника [PERSON] ([INFO]). Заявник в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в заяві, просила їх задовільнити. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради надали суду заяву про розгляд справи без участі її представника, заперечень проти вимоги заявника - не має. Заінтересована особа - Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності , проти задоволення заяви не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За нормоюст. 234 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно дост.256 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення перебування фізичної особи на утриманні. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Судом встановлено, що з 22.05.1969 року заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] ( л.с. 11- 12 ). . За життя померлий [PERSON] проживав разом з заявником за адресою [ADDRESS], та був зареєстрований за цією адресою, а заявниця [PERSON] була зареєстрована, в силу життєвих обставин за іншою адресою [ADDRESS]. Але з моменту шлюбу та по день смерті померлий годувальник проживав з заявницею за адресою [ADDRESS], та вона знаходилася на утриманні померлого чоловіка ( л.с. 13 акт ). Відповідно до ч. 2ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, -незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік ( дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого законодавством ( чоловіка 60 років, жінки 55 років). Батьки і чоловік ( дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Вивчивши та проаналізувавши довідки про пенсію заявника та пенсію померлого [PERSON] , суд вбачає, що [PERSON] перебувала на утриманні померлого чоловіка так як його пенсія в двічі більша ніж у заявниці. Отже пенсія померлого чоловіка була для заявниці основним джерелом засобів до існування. Той факт, що заявниця [PERSON] та померлий [PERSON] проживали разом весь час за адресою [ADDRESS], а також той факт , що померлий [PERSON] отримував за життя значно більшу пенсію ніж у заявниці, та був годувальником сім»ї, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON],, донька заявника та свідок [PERSON] А також вказані обставини підтверджені актом про проживання від 26.05.2016 року. Отже суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» [PERSON] має право на призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 7ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved