Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Вознесенське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - Управління ПФУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно виплаченої пенсії в розмірі 5969 грн. 55 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, 08 жовтня 2014 року за заявою гр. [PERSON] їй була призначена пенсія по втраті годувальника за померлого батька - [PERSON], який помер 04.07.2014 р. На час звернення щодо призначення пенсії [PERSON] була самостійним отримувачем пенсії по втраті годувальника. Відповідач додала до заяви про призначення пенсії всі необхідні для призначення пенсії документи про стаж та заробіток померлого годувальника, а також довідку Первомайського політехнічного інституту Національного університету кораблебудування ім. Адм. Макарова від 18.09.2014 року № 64, про те, що вона дійсно навчається на 4 курсі інженерно-економічного факультету на денної формі навчання. Термін навчання 01.09.2010 по 30.06.2015 р. До заяви про призначення пенсії Відповідач додав зобовязання повідомити до управління Пенсійного фонду України про всі обставини, які можуть спричинити зміни у пенсійному забезпечення. При відпрацюванні списків одержувачів державної соціальної допомоги, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області встановлено, що [PERSON] одночасно отримує в управлінні соціального захисту населення Братської РДА державну соціальну допомогу як інвалід від загального захворювання, про що свідчить довідка від 20.02.2015 № 301 видана УСЗН Братської РДА, тому не мала права на призначення пенсії по втраті годувальника. В результаті [PERSON] неправомірно призначена пенсія, що призвела до переплати в сумі 7469,55 грн. за період з 05.07.2014 по 28.02.2015. [PERSON] з березня 2015 року по серпень 2017 сплатила частину боргу в сумі 1500,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач добровільно решту коштів відмовляється повертати, позивач просив стягнути з нього 5969 грн. 55 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 08 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до управління із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Розділу V Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV. Відповідач додала до заяви про призначення пенсії всі необхідні для призначення пенсії документи про стаж та заробіток померлого годувальника, а також довідку Первомайського політехнічного інституту Національного університету кораблебудування ім. Адм. Макарова від 18.09.2014 року № 64, про те, що вона дійсно навчається на 4 курсі інженерно-економічного факультету на денної формі навчання. Термін навчання 01.09.2010 по 30.06.2015 р. Згідно довідки про отримання допомоги Управління СЗН Братської РДА від 20.02.2015 року, [PERSON], яка перебуває на обліку з 10.10.2013 року в УСЗН Братської РДА, призначено державну соціальну допомогу довічно як особі, яка не має права на пенсію та інваліду. Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника/ Непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. (ч. 2 ст. 36 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування "). Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Пунктами 3, 4 «Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання сум переплат, що є безнадійними до стягнення», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, перебуваючи на обліку в управлінні соціального захисту населення Братської РДА з 10.10.2013 року та отримуючи державну соціальну допомогу як особа, яка не має права на пенсію та інвалід - [PERSON] не мала права на призначення пенсії по втраті годувальника. З 05.07.2014 по 28.02.2015 року [PERSON]В було безпідставно здійснено виплату пенсії на суму 7469,55 грн. [PERSON] частково сплатила позивачу грошові кошти в розмірі 1500,00 грн. Залишок становить 5969,55 грн. На вимогу позивача повернути решту коштів відповідач не реагує. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України ,особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного Кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, підставою для повернення виплачених у вигляді пенсії коштів є недобросовісність набувача або рахункова помилка. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, підписуючи заяву про призначення пенсії від 08.10.2014 року, був повідомлений про необхідність надання відомостей щодо наявності обставин, які можуть вплинути на його пенсійне забезпечення. Проте, в порушення даних приписів відповідачем не було надано позивачу повну інформацію про призначення їй державної соціальної допомоги. Станом на час розгляду справи розмір безпідставної виплаченої пенсії становить 5969,55 грн. 00 коп., які відповідачем в добровільному порядку не повернуто позивачу. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 1 600 грн.00 коп.

Outcome: approved