Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Житлового будівельного кооперативу № 309 «Дніпроспецсталь - 19», Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 12 вересня 2012 р., в якому зазначила, що вона є донькою померлого та спадкоємцем за законом першої черги. Спадкоємець [PERSON] -жінка померлого, відмовилась від прийняття спадщини на її користь , інших спадкоємців не має. Після смерті батька відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. 24.06.1993 р. померлий сплатив вартість квартири, про що свідчить довідка Житлового будівельного кооперативу № 309 «Дніпроспецсталь - 19» від 21.11.2012 р. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька, прийняла спадщину у встановленому законодавством порядку, про що приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відкрито спадкову справу за № 0000 від 21 листопада 2012 року та зареєстровано в спадковому реєстрі за № 000000. Використовуючи своє право щодо оформлення права власності на спадкове майно, вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті свого батька, однак в оформленні права власності їй було відмовлено, оскільки право власності на квартиру за померлим не було зареєстровано. Враховуючи відсутність правовстановлюючих документів, позивач просить суд захистити її права щодо оформлення за нею права власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу без її участі. Представник Житлового будівельного кооперативу № 309 «Дніпроспецсталь-19» в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без його участі на розсуд суду. Представник Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомний належним чином, про що свідчать розписки, заперечень на надав, заяв про розгляд справи в його відсутності також не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі , виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою\~статті 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог\~статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною першою\~статті 1222 ЦК України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5\~передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 3.3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) вимоги спадкоємців про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини (абз. 6 п. 3.1 пленуму). У відповідності до ч.5\~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3\~ст. 1296 ЦК України). Положення\~статті 1299 ЦК України\~визначають, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 ЦК України). Судом встановлено, що 12 вересня 2012 р. року помер [PERSON], про що 16 вересня 2012 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про смерть серія І-ЖС № 242915. Позивач [PERSON] є рідною донькою померлого, про що свідчить її свідоцтво про народження. Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємець [PERSON] - жінка померлого, оформила заяву про відмову у прийнятті належної її спадщини на користь доньки - [PERSON], тому позивач є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті свого батька. Позивач прийняла спадщину у встановлений законодавством шестимісячний строк шляхом звернення до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини від 21.11.2012 р., внаслідок чого у Спадковому реєстрі заведено спадкову справу за № 0000 (номер у нотаріуса 000/2012) від __ листопада 2012 року. Нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого 12 вересня 2012 року в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно щодо належності цього майна спадкодавцеві. Матеріалами справи підтверджується, що за своє життя спадкодавець [PERSON] не зареєстрував належну йому квартиру [ADDRESS], але як свідчить довідка ЖБК-309 «Дніпроспецсталь-19» від 21.11.2012 року б/н, останній в повному обсязі сплатив вартість спірної квартири в сумі 9241,62 рублі 24.06.1993 року . З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявні передбачені законом підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved