overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Деражнянська центральна районна лікарня звернулася в суд із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] хворіє на заразну форму туберкульозу і відповідно до вимог Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" підлягає обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу та зобов'язаний пройти відповідне лікування. Проте він ухиляється від госпіталізації, самовільно покинув Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер, у якому перебував на стаціонарному лікуванні, а тому з метою запобігання поширенню туберкульозу заявник просить задовольнити його заяву. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву. Вислухавши доводи представника заявника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 11 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно з довідкою Деражнянської центральної районної лікарні, у [PERSON] вперше діагностований туберкульоз верхніх часток легень (інфільтративний) і за станом здоров'я він потребує подальшого лікування в примусовому порядку. Ця ж обставина підтверджується рішенням ЛКК Деражнянської ЦРЛ №256 від 21 березня 2014 року, з якого, крім того, вбачається, що у [PERSON] спостерігається бактеріовиділення методом мікроскопії, проте він категорично відмовляється від стаціонарного лікування, чим становить небезпеку для оточуючих. Оскільки [PERSON] ігнорує протиепідемічні обмеження, ставить під загрозу життя інших, ЛКК рекомендовано подальше лікування в примусовому порядку до досягнення стійкого знебацилення терміном не менше трьох місяців. Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про те, що [PERSON], будучи хворим на заразну форму туберкульозу, ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, а тому наявні підстави для його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Деражнянська центральна районна лікарня звернулася в суд із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] хворіє на заразну форму туберкульозу і відповідно до вимог Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" підлягає обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу та зобов'язаний пройти відповідне лікування. Проте він ухиляється від госпіталізації, самовільно покинув Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер, у якому перебував на стаціонарному лікуванні, а тому з метою запобігання поширенню туберкульозу заявник просить задовольнити його заяву. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву. Вислухавши доводи представника заявника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 11 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно з довідкою Деражнянської центральної районної лікарні, у [PERSON] діагностований НЛТБ лівобічний ексудативний плеврит і за станом здоров'я він потребує подальшого лікування в примусовому порядку. Ця ж обставина підтверджується рішенням ЛКК Деражнянської ЦРЛ №562 від 1 серпня 2014 року, з якого, крім того, вбачається, що у [PERSON] спостерігається бактеріовиділення методом посіву, проте він категорично відмовляється від стаціонарного лікування, чим становить небезпеку для оточуючих. Оскільки [PERSON] ігнорує протиепідемічні обмеження, ставить під загрозу життя інших, ЛКК рекомендовано подальше лікування в примусовому порядку до досягнення стійкого знебацилення терміном не менше трьох місяців. Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про те, що [PERSON], будучи хворим на заразну форму туберкульозу, ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, а тому наявні підстави для його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Деражнянська центральна районна лікарня звернулася в суд із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] хворіє на заразну форму туберкульозу і відповідно до вимог Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" підлягає обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу та зобов'язаний пройти відповідне лікування. Проте він ухиляється від госпіталізації, самовільно покинув Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер, у якому перебував на стаціонарному лікуванні з 29 січня по 10 лютого 2014 року, а тому з метою запобігання поширенню туберкульозу заявник просить задовольнити його заяву. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву. Вислухавши доводи представника заявника, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 11 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно з довідкою Деражнянської центральної районної лікарні, у [PERSON] виявлено невдале лікування туберкульозу легень (інфільтративний) і за станом здоров'я він потребує подальшого лікування в примусовому порядку. Ця ж обставина підтверджується рішенням ЛКК Деражнянської ЦРЛ №258 від 24 березня 2014 року, з якого, крім того, вбачається, що у [PERSON] спостерігається бактеріовиділення методом мікроскопії, проте він категорично відмовляється від стаціонарного лікування, чим становить небезпеку для оточуючих. Оскільки [PERSON] ігнорує протиепідемічні обмеження, ставить під загрозу життя інших, ЛКК рекомендовано подальше лікування в примусовому порядку до досягнення стійкого знебацилення терміном не менше трьох місяців. Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про те, що [PERSON], будучи хворим на заразну форму туберкульозу, ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, а тому наявні підстави для його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Державне агенство рибного господарства України в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Хмельницькій області звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої рибним запасам держави в сумі 459.00 грн., яку відповідач заподіяв в результаті зайняття незаконним рибним промислом, не маючи для того спеціального дозволу, із використанням сітки, що є забороненим знаряддям лову, виловивши на Новокостянтинівському водосховищі річки Південний Буг, 9 шт. риби породи « карась» загальною вагою 2 кг., вартістю 17.00 грн. за один екземпляр, короп 1 шт., вартістю 306.00грн. за один екземпляр, заподіявши рибним ресурсам матеріальний збиток на суму 459.00 грн, що є істотною шкодою. В судове засіданні представник позивача не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявивися, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ним внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Згідно постанови Летичівського районного суду від 22 липня № 678/374/14-п [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. На підставі ст.22 КУпАП звільнено [PERSON]. від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження, однак матеріальні збитки завдані рибним запасам стягнуто не було. Відповідно до довідки-розрахунку Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, який проведено згідно Методики розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства та охорони рибних запасів, збиток заподіяний [PERSON] в результаті здійснення незаконного вилову риби становить 459.00 гривень. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задоволити повністю. На підставі наведеного ст. ст. 34, 63 Закону України "Про тваринний світ",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Державне підприємство «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 1476 гривень 31 копійку, вказавши, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Державне підприємство «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» надає послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, будинок, де розташована квартира відповідачів, знаходиться на обслуговуванні позивача. Відповідачі відповідно до вимог Житлового кодексу, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язаний щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуг. Відповідачі не сплачують їх вартість в повному обсязі, внаслідок чого заборгованість відповідачів перед ДП «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» станом на 1 березня 2014 року складає 1476 гривень 31 копійка. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та не заперечення проти постановлення заочного рішення суду. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: відповідачі по справі є власниками квартири [ADDRESS], вказана квартира знаходиться на обслуговуванні Державного підприємства «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького». Заборгованість відповідачів за надані житлово-комунальні послуги станом на 1 березня 2014 року складає 1476 гривень 31 копійку. Відповідно до ст.. ст.. 66, 67 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісячно в строки, встановлені Радою Міністрів УРСР. Ч.5 п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Державне підприємство «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 6163 гривні 42 копійки, вказавши, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Державне підприємство «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» надає послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, будинок, де розташована квартира відповідачів, знаходиться на обслуговуванні позивача. Відповідач відповідно до вимог Житлового кодексу, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язаний щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуг. Відповідачі не сплачують їх вартість в повному обсязі, внаслідок чого заборгованість відповідачів перед ДП «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» станом на 1 грудня 2014 року складає 6163 гривні 42 копійки. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позову та не заперечення проти постановлення заочного рішення суду. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: відповідачі по справі проживають в [ADDRESS] , вказана квартира знаходиться на обслуговуванні Державного підприємства «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького». Заборгованість відповідачів за надані житлово-комунальні послуги станом на 1 грудня 2014 року складає 6163 гривні 42 копійки. Відповідно до ст.. ст.. 66, 67 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Ч.5 п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Державне підприємство "Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що відповідачі не проводять у встановлені строки оплату за надані послуги і станом на 31 березня 2015 року їхній борг складав 2249 грн. 32 коп. Житлово- комунальні послуги відповідачам надавалися за адресою: [ADDRESS] в межах встановлених норм та тарифів. В судове засідання представник позивача не з'явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. У відповідності до ст.224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 66 ч. 1 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати. Відповідно до вимог ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як з'ясовано судом, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проводили у встановлені строки оплату за надані житлово- комунальні послуги, внаслідок чого у них станом на 31 березня 2015 року виникла заборгованість в сумі 2249 грн. 32 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Державне підприємство «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 5809 гривень 29 копійок, вказавши, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Державне підприємство «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» надає послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, будинок, де розташована квартира відповідачів, знаходиться на обслуговуванні позивача. Відповідач відповідно до вимог Житлового кодексу, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язаний щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуг. Відповідач не сплачують їх вартість в повному обсязі, внаслідок чого заборгованість відповідачів перед ДП «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького» станом на 1 березня 2014 року складає 5809 гривень 29 копійок. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позову та не заперечення проти постановлення заочного рішення суду. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: відповідач по справі є власником квартири [ADDRESS], вказана квартира знаходиться на обслуговуванні Державного підприємства «Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького». Заборгованість відповідачів за надані житлово-комунальні послуги станом на 1 березня 2014 року складає 5809 гривень 29 копійок. Відповідно до ст.. ст.. 66, 67 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісячно в строки, встановлені Радою Міністрів УРСР. Ч.5 п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Державне підприємство «Буське лісове господарство» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути із [PERSON] на рахунок Боложинівської сільської Ради Буського району 1391,60 грн. шкоди, завданої самовільною рубкою деревини. У відповідності до ст. 80 ЦПК України судові витрати по справі покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, справу просив слухати без його участі. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 98 Лісового Кодексу України відповідальність за порушення Лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубанні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно ст.100 цього Кодексу громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства № 000019 від 11.04.2014 року [PERSON] 11.04.2014 року вчинив самовільну рубку трьох сухостійних дерев породи вільхи в кв.40 Верблянського лісництва, яке знаходиться в розпорядженні і під охороною в складі ДП «Буський лісгосп», внаслідок чого заподіяно шкоди навколишньому природному середовищу на суму 1391,60 грн. З постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.04.2014 року вбачається, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 85 гривень за вчинення даного лісопорушення. В ході розгляду справи було доведено матеріалами справи, що [PERSON] вчинив самовільну рубку трьох дерев, за що, відповідно до п.1 ч.2 ст.105 Лісового кодексу України, повинен нести відповідальність, як особа, винна у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев. Згідно до ст.69 Закону України « Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з [PERSON] шкоду заподіяну лісопорушенням у розмірі 1391,60 гривень. Крім цього,у відповідності до ст. 80 ЦПК України з відповідача необхідно також стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved