Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» м. Комсомольська звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в гуртожитку - кімнатою [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивує тим, що у 1980 році [PERSON] отримала спірну кімнату у гуртожитку для тимчасового проживання без видачі відповідного ордеру та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Однак, починаючи з 1999 р. відповідач у гуртожитку не проживає, у зв'язку із чим втратила право користування наданим житлом. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з'явились. Представник позивача направив до суду письмове клопотання про розгляд справи у заочному порядку за його відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Відповідач правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористалась, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будівля гуртожитку [ADDRESS] знаходиться на балансі позивача у справі - ВАТ «Полтавський ГЗК» (а.с.4). Згідно з довідкою ЦЕООС ВАТ «Полтавський ГЗК» [PERSON] 14.11.1980 р. отримала кімнату [ADDRESS], без видачі ордеру, де була зареєстрована одна. Вказана обставина підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, згідно з якою [PERSON] є зареєстрованою у вказаному приміщенні починаючи з 14.11.1980 р. На підставі ордеру від 16.06.1999 р. вказане жиле приміщення у гуртожитку було надано для тимчасового проживання сім'ї [PERSON] Як убачається з актів від 18.05.2013 р., 04.12.2013 р. відповідач [PERSON] більше десяти років у наданому приміщенні не проживає, особистих речей у приміщенні не зберігає, протягом вказаного періоду у кімнаті проживають інші особи на підставі ордеру. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, перевіривши надані сторонами докази, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.127 ЖК України гуртожитки надаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів а також інших громадян у період роботи або навчання. За положенням ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт непроживання відповідачем у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові ПВСУ № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] починаючи з 1999 року /тобто протягом більш як десяти років поспіль/ у кімнаті не проживає, що дає суду підстави дійти висновку про відсутність у відповідача поважної причини для непроживання у гуртожитку, так само як і такого наміру у цілому. Питання про судові витрати у справі вирішено судом згідно з нормами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved