Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В позовній заяві позивач посилається на те, що її Бабуся [PERSON] мала право на земельну частку (пай), розміром 4,8 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП «Мирний», яка розташована на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області. [INFO] її бабуся [PERSON] померла. Після її смерті позивачка поховала свою бабусю та відповідно до ст.. 549 ЦК Української РСР як спадкоємець за законом п'ятої черги прийняла її спадщину, так як проживала з бабусею разом на момент її смерті, доглядала її, користувалася предметами її домашнього вжитку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину бабусі, немає. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того, що в позивача відсутній оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай). Оскільки вона являється спадкоємцем за законом п'ятої черги, фактично прийняла спадщину, тому просила суд визнати її право на вказане спадкове майно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач - представник Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення та просить розглянути справу за його відсутності. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. Згідно листа приватного нотаріуса № 1341/01-16 від 23.07.2018 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яку вона прийняла після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] у вигляді земельної частки (пай), розташованої на території Сінненської сільської ради, на підставі того, що відсутні правовстановлюючі документи на зазначену земельну частку (пай). Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП «Мирний» [PERSON], згідно розпорядження Балтської районної державної адміністрації № 14А/200 від 21.01.2000 року, отримала на території Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області, земельну частку (пай), розміром 4,8 умовних кадастрових гектарів. Ці самі відомості дублюються в довідкі Відділу у Балтському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 06 від 06.02.1998 року, виданого Білинською сільською Радою народних депутатів Балтського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 4 від 28.01.1993 року, виданого Білинською сільською радою Балтського району Одеської області, матір'ю [PERSON] є [PERSON] ( відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 2 від 05.05.1979 року змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]), яка відповідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис № 20 від 19.04.1954 року являється донькою [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 468 від 01.08.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Як вбачається з довідки Білинського старостинського округу Балтської міської ради Одеської області № 697 від 25.06.2018 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала на день смерті зі своєю бабусею [PERSON] Таким чином, [PERSON], згідно положень ЦК Української РСР, які діяли на момент відкриття спадщини, прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], померлої [INFO], оскільки проживала разом з нею, та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Згідно довідок приватних нотаріусів Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. № 2282/01-16 від 22.11.2018 року, [PERSON] № 811/01-16 від 30.11.2018 року, та довідки державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори від 27.11.2018 року № 1904/01-16, після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємці не зверталися, спадкові справи не заводилися. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом,якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем;вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що [PERSON] є онукою [PERSON] та проживала на день її смерті разом із нею, мати [PERSON] померла, вона прийняла спадщину, однак в зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, який б підтверджував право померлого на вищевказану земельну частку (пай), нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved