Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до Управління держземагенства в Миколаївському районі Миколаївської області, третя особа - Коваліська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 03.10.2003 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок , що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, надану для індивідуального будівництва, площею 0,25 га , яка розташована за цієї ж адресою та земельну ділянку, площею 0,35 га, що знаходиться в [ADDRESS] надану для ведення особистого підсобного господарства. Отримавши свідоцтво вона не звернулась до відповідних органів для отримання державного акту на землю. На сьогоднішній день вона не може розпорядитися земельною ділянкою, оскільки вона не зареєстрована належним чином. Враховуючи викладене позивачка просила задовольнити позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з `явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повидомив.. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи будв повідомлений належним чином, причини неявки суду не повидомив. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року, після смерті якого відкрилася спадщина, яку позивачка отримала шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. 03 жовтня 2003 року позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. З зазначеного свідоцтва вбачається, що позивачка приняла спадщину у відповідності з вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР ( в редакції 1960 року), яка складається з житлового будинку з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; земельтної ділянки, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,35 гектарів, що знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки, наданої для індивідуального будівництва (присадібна ділянка), розміром 0,25 гектарів, що знаходиться в [ADDRESS]. Однак, в подальшому позивачка не отримала Держаний акт на право власності на вказану земельну ділянку, надану для індівідуального будівництва. У зв`язку із набранням чинності Законом України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відбулися зміни в порядок здійснення державної реєстрації права власності на земельні ділянки, який на день розгляду позову визначений ст.ст. 125,126 ЗК України і вказаним Законом. Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути також і визнання права. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON]. правомірно успадкувала усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved