Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

В жовтні 2020 року [PERSON] пред`явила позов до Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті дядька [PERSON] , який помер [INFO] , на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 2,87 га, кадастровий номер 68242810000:05:008:0379, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території с. М. Мацевичі Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що дядько за життя склав заповіт, яким розділив своє майно між спадкоємцями, зокрема, їй він заповів половину заявленої земельної ділянки. Вона своєчасно прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкодавець недооформив своє попередньо успадковане після смерті його матері право власності на дану земельну ділянку. Представник позивачки адвокат Якимчук Н.П. подала заяву, якою підтримала позов за обставин на його обґрунтування, просила справу розглянути без їх участі. Представник відповідача подав до суду аналогічну заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнав повністю, просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Малі Мацевичі Старокостянтинівського району Хмельницької області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , повторно видане Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 18 лютого 2020 року, актовий запис № 32. На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , в склад його сім`ї входила дружина [PERSON] (довідка виконавчого комітету Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 05 лютого 2020 року за № 78). 20 лютого 2020 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області заведено спадкову справу №87/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що заявами від 20 лютого 2020 року дружина спадкодавця [PERSON] [PERSON] відмовилась від спадщини, дочка спадкодавця [PERSON] та його племінниця [PERSON] прийняли спадщину за заповітом, посвідчений секретарем Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 11 серпня 2017 року за р. № 121. У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 59517107, наданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 20 лютого 2020 року даний заповіт є чинним. За змістом вищевказаного заповіт [PERSON] заповів для [PERSON] Ѕ частку земельної ділянки розміром 2,8722 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 038354. У відповідності до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданими державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області 13 квітня 2010 року за р. № 2-569 та р. № 2-575, спадкоємцями майна [PERSON] , яка померла [INFO] , в рівних частках є сини [PERSON] та [PERSON] .. Спадщина, на яку в указаних частках видані ці свідоцтва, складається з земельної ділянки, яка розташована на території с. М.Мацевичі Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 2,87 га, кадастровий номер 6824281000:05:008:0379. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 038354, виданого 13 жовтня 2010 року управлінням Держкомзему у Старокостянтинівському районі Хмельницької області, у власності [PERSON] перебує земельна ділянка площею 2,8722 га, кадастровий номер 6824281000:05:008:0379, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Великомацевицька сільська рада «За межами населеного пункт». Співвласником даної земельної ділянки вказаний [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла Ѕ частка у праві власності на земельну ділянку, площею 2,8722 га, кадастровий номер 6824281000:05:008:0379, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Листом від 22 вересня 2020 року за № 1603/02-14 державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену частку земельної ділянки через відсутність у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6812115202020 інформації про власників (користувачів) земельної ділянки та через відсутність правовстановлюючого документа. Відповідно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Досліджені судом докази вказують на те, що на заявлену земельну ділянку спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності, тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на дану нерухомість в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved