Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 вересня 2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . В шлюбі у них народилося троє дітей. На протязі останніх двох років вони припинили фактичні шлюбні стосунки. Підставами для цього стала втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Вважає, що відповідач не здатний підтримувати моральну атмосферу в сім`ї та піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вони стали одне для одного чужими людьми, намірів врятувати сім`ю не маємо. Примирення між ними не можливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року було відкрито спрощене провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, судові витрати залишити за нею, прізвище залишити « [PERSON] », не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав. Позивач не заперечувала щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Вказані правовідносини виникли із сімейних, зокрема про розірвання шлюбу. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом РАГСу Рокитнівського районного управління юстиції Рівненської області про що зроблено актовий запис №55 від 18 вересня 2003 року. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 березня 2004 року, серії [NUMBER] від 03 серпня 2006 року, серії [NUMBER] від 26 квітня 2010 року встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що між сторонами подружні відносини не склалися, сім`я існує формально, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач своїх письмових заперечень суду не надав, не аргументує можливості збереження сім`ї; в судове засідання не з`явився, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », отримане після реєстрації шлюбу. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не бажає змінювати своє прізвище на дошлюбне, враховуючи бажання залишити собі прізвище, отримане під час реєстрації шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved