Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом в інтересах [PERSON] звернулася [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], як член КПСП «Переможець», мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Переможець» Торчицької сільської ради Ставищенського району Київської області розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданим Ставищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №412 від 15.11.1996 року, зареєстрованим 11.12.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №312. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Переможець» Торчицької сільської ради Ставищенського району Київської області розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала її померлому чоловіку [PERSON] 07.11.2003 року Ставищенська РДА прийняла розпорядженням №555 «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Торчицької сільської ради Ставищенського району» яким затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Торчицької сільської ради та вирішено видати державні акти на право приватної власності на землю взамін сертифікатів із земель, що підлягають паюванню на території Торчицької сільської ради, в т.ч. [PERSON] взамін сертифікатів, площею 11,9225 га, земельні ділянки згідно Схеми поділу земель №70 та 83. 02 квітня 2004 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації від 07.11.2003 року №555 на земельні ділянки кадастровий номер 3224287200:02:014:0003 та кадастровий номер 3224287200:02:014:0013, площею 5,5203 га і 6,4022 га відповідно, загальною площею 11,9225 га, розташовані на території Торчицької сільської ради Ставищенського району Київської області цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №907. [INFO] року в селі Торчиця Ставищенського району Київської області у віці 68 років померла [PERSON]. Її спадкоємцем за заповітом посвідченим 31 серпня 2009 року за реєстром №2368 приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу [PERSON] є син спадкодавці, батько позивача, [PERSON], проте в силу статті 1272 Цивільного Кодексу України він вважається таким, що не прийняв спадщини, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини. [PERSON], неповнолітній внук в силу ч.4 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Проте правовстановлюючий документ - вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, про що 22 листопада 2013 року було зроблене оголошення в газеті «Сільські обрії». Державний нотаріус Ставищенськоїської районної державної нотаріальної контори відмовила у видачі нам свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа. Відділ Держземагенства в Ставищенському районі Київської області відмовив у видачі дубліката державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої, оскільки порядок видачі дублікатів державних актів чинним законодавством не передбачено. Вказані земельні ділянки зареєстровані в Поземельній книзі, проте в системі «Державний земельний кадастр» не зареєстровані в зв'язку зі смертю власника та втратою правовстановлюючого документа, що підтверджується листом №01-04/933 від 12.12.2013 року. Оскільки державний акт на право власності на землю виданий на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації, яке є дійсним, межі земельних ділянок встановлені в натурі, їм присвоєно кадастрові номери, відомості про земельну ділянку внесені до Поземельних книг, земельна ділянка є сформованою і може бути об'єктом цивільних прав. Законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [INFO] року баби [PERSON] на земельні ділянки кадастровий номер 3224287200:02:014:0003 та кадастровий номер 3224287200:02:014:0013, площею 5,5203 га і 6,4022 га відповідно, загальною площею 11,9225 га, розташовані на території Торчицької сільської ради Ставищенського району Київської області цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлій згідно державного акта на право власності на земельну ділянку на бланку серія КВ №099906 виданого 02 квітня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації від 07.11.2003 року №555, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 907. В судове засідання законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати у її відсутність. Представники відповідачів: Ставищенської районної державної адміністрації в Київській області та відділу Держземагенства в Ставищенському районі Київської області в судове засідання не прибули, направили до суду листи, в яких позовні вимоги визнають, просять справу розглядати без їх участі. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не прибув, направив до суду лист, в якому проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, письмові заяви відповідачів про визнання позову та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [PERSON], як член КПСП «Переможець», мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Переможець» Торчицької сільської ради Ставищенського району Київської області розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що підтверджувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) на бланку серія КВ №0185399, виданим Ставищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №412 від 15.11.1996 року, зареєстрованим 11.12.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №312. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2003 року на бланку ВАС №182475 [PERSON], набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Переможець» Торчицької сільської ради Ставищенського району Київської області розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала її померлому чоловіку [PERSON], право якого підтверджувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) на бланку серія КВ №0185398, виданим Ставищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №412 від 15.11.1996 року, зареєстрованим 11.12.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №313. 07.11.2003 року Ставищенська РДА прийняла розпорядженням №555 «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Торчицької сільської ради Ставищенського району», яким затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Торчицької сільської ради та вирішено видати державні акти на право приватної власності на землю взамін сертифікатів із земель, що підлягають паюванню на території Торчицької сільської ради, в т.ч. [PERSON] взамін сертифікатів серія КВ №0185399 та серія КВ №0185398, площею 11,9225 га, земельні ділянки згідно Схеми поділу земель №70 та 83. 02 квітня 2004 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серія КВ №099906 виданий на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації від 07.11.2003 року №555 на земельні ділянки кадастровий номер 3224287200:02:014:0003 та кадастровий номер 3224287200:02:014:0013, площею 5,5203 га і 6,4022 га відповідно, загальною площею 11,9225 га, розташовані на території Торчицької сільської ради Ставищенського району Київської області цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №907, що підтверджується довідкою №01-05/692 від 02.10.2013 року відділу Держземагенства в Ставищенському районі та копією державного акта. [INFO] року в селі Торчиця Ставищенського району Київської області у віці 68 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Її спадкоємцем за заповітом посвідченим 31 серпня 2009 року за реєстром №2368 приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу [PERSON] є син спадкодавці, батько позивача, [PERSON], проте в силу статті 1272 Цивільного Кодексу України він вважається таким, що не прийняв спадщини, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини. [PERSON], неповнолітній внук в силу ч.4 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Проте правовстановлюючий документ - вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, про що 22 листопада 2013 року поміщено оголошення в газеті «Сільські обрії». Державний нотаріус Ставищенськоїської районної державної нотаріальної контори в листі від 10.01.2014 року №10/02-14 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа. Відділ Держземагенства в Ставищенському районі Київської області в листі від 09.12.2013 року №01-05/01-05/923 відмовив у видачі дубліката державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої, оскільки порядок видачі дублікатів державних актів чинним законодавством не передбачено. Вказані земельні ділянки зареєстровані в Поземельній книзі, проте в системі «Державний земельний кадастр» не зареєстровані в зв'язку зі смертю власника та втратою правовстановлюючого документа, що підтверджується листом відділу Держземагенства в Ставищенському районі №01-04/933 від 12.12.2013 року. Оскільки державний акт на право власності на землю виданий на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації, яке є дійсним, межі земельних ділянок встановлені в натурі, їм присвоєно кадастрові номери, відомості про земельну ділянку внесені до Поземельних книг, земельна ділянка є сформованою, то може бути об'єктом цивільних прав. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. За правилами ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, неприйняття ними спадщини, відмови у її прийнятті. Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно частини 1 статті 125 Земельного Кодексу України ( в редакції, яка діяла на час отримання державного акта) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Статтями 181, 182 Цивільного Кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до статей 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно. Згідно статті 79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до вимог статті 202 Земельного Кодексу України (в редакції чинній з 01.01.2002 року) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. З урахуванням положень ч.1 ст.15, ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вищевказані земельні ділянки. Оскільки, відповідачі до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на земельну ділянку і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved