Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Адвокат Царьов М.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитини в порядку ст. 317 ЦПК України, вказуючи що 17.01.2019 [PERSON] , не перебуваючи у шлюбі, у м. Донецьк, народила доньку, яку назвала [PERSON] . Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Документи про факт народження, видані на такій території, не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», адже м.Донецьк є тимчасово окупованою\~територією,\~а тому\~будь-які\~акти видані\~його органами\~є недійсними\~і не\~створюють правових\~наслідків. Тому заявник просить суд встановити факт народження дитини в порядку ст.\~317\~ЦПК України в судовому порядку та згідно вимог ст. 135 СК України батьком дитини вказати: « [PERSON] », а ПІБ дитини, відповідно, « [PERSON] ». Справа передана для розгляду судді 05 серпня 2019 року. Ухвалою суду від 06.08.2019 заяву прийнято до розгляду та відкрито в порядку окремого провадження. Адвокат Царьов М.В. та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Разом із заявою про встановлення факту подали до суду заяву, вказуючи, що просять розглядати справу без їх участі та задовольнити заяву про встановлення факту народження. Представник заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Холодногірського району у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 147 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши в сукупності письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви, виходячи із наступного. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження громадянина в певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що 17.01.2019 [PERSON] , не перебуваючи у шлюбі, у м. Донецьк, народила дитину жіночої статі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.02.2019 Київським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та медичним свідоцтвом про народження №92, виданого 17.01.2019 Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства. Згідно листа начальника Холодногірського районного\~у м.Харкові\~ВДРАЦС Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області Єлізарової Т.І. за вих.№1299/15.6-04-07 від 01.08.2019, заявнику відмовлено у державній реєстрації народження дитини та видачі відповідного свідоцтва про народження, документи, що підтверджують факт народження видані органами, що не створюють правових наслідків на території України. Відповідно до ч.1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Встановлення факту народження дитини необхідне заявнику для державної реєстрації народження дитини, яка є громадянином України, внесення відомостей про його народження до Державного реєстру. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту народження дитини дасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. За ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Статтею 9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до указу Президента №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», м.Донецьк визнано тимчасово окупованою територією Донецької області. Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд бере до уваги документи, надані заявником як доказ для встановлення факту народження дитини, а саме копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 14.02.2019 Київським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та медичне свідоцтво про народження №92, видане 17.01.2019 Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.\~135\~СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, суд вважає, що реєстрація дитини в органах реєстрації актів цивільного стану має бути проведена на підставі положень ст. 135 СК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявником надані суду достатні докази для встановлення факту народження дитини. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved