Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.10.2016 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок в смт.Королево по вул.Космонавтів, 5. За життя заповіт не залишив. На час смерті чоловіка і на даний час позивачка проживає в спадковому будинку, здійснила похорони чоловіка. Після смерті чоловіка, позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину, однак їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок в смт.Королево по вул.Космонавтів, 5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги заяви підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, заперечень відносно позовних вимог не мають. Представник третьої особи, повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, заяв та клопотань не подавав. Розгляд справи проведено без його участі на підставі поданих доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 23.10.2016 р. в м.Виноградів Закарпатської області помер чоловік позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №214837 від 24.10.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складалася з житлового будинку в смт.Королево, вул.Космонавтів, 5 Виноградівського району. Заповіту за життя ним не залишено. Як вбачається з довідки Королівської селищної ради Виноградівського району №2062 від 19.06.2017 року [PERSON], який помер 15.12.2016 року був зареєстрований та проживав на день смерті в смт.Королево по вул.Космонавтів, 5. Спадкоємцями до майна померлого є позивачка та відповідачі, діти спадкодавця. Позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до виготовленого БТІ технічного паспорту від 28.11.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Королево по вул.Космонавтів, 5 будівництвом завершений. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

Outcome: approved