Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 26.10.2011 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичної особою відповідачем [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №1886, згідно умов якого відповідач отримав 180000 (сто вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. строком на 120 місяців, з зобовязанням погасити суму кредиту на пізніше 25 жовтня 2021 року, а також сплачувати 19% річних. Позивачем всі зобовязання за договором були виконані належним чином, відповідачу був виданий кредит в обумовленому розмірі, що підтверджується випискою по рахунку №22330500264258 та заявою на видачу готівки №332 від 26.10.2011 року. Відповідно до п.1.5 договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1500,00 грн. та сплату нарахованих відсотків до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобовязання з 01.04.2014 року за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 11.10.2017 року має заборгованість у сумі 98051,37грн. У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання позивачем заявлена вимога про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, які не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 106552 (сто шість тисяч пятсот пятдесят дві) грн. 24 коп., а саме: - тіло кредиту 93545,23грн.; - заборгованість по процентам 4506,14грн.; - інфляційне збільшення заборгованості 7375,25грн.; - три проценти річних від суми заборгованості 1125,62грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 106552,24 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с.3). Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.50). Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. 26.10.2011 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичної особою відповідачем [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №1886, відповідно до п.1.1 якого банк зобовязався надати позичальнику [PERSON] грошові кошти у сумі 180000,00 (сто вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 180000,00 (сто вісімдесят тисяч) грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 19,0% річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим договором (а.с.5-6). Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25 жовтня 2021 року на придбання квартири за договором купівлі продажу від 26 жовтня 2011 року, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Порядок сплати процентів за кредитом встановлений п.1.5 договору, де передбачено, що позичальник зобовязується сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1500,00грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань. Позивач зобовязання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 180000,00 (сто вісімдесят тисяч) грн., що підтверджується випискою по рахунку №22330500264258 та заявою на видачу готівки №332 від 26.10.2011 року (а.с.8, 13-16). Відповідач свої зобовязання з 01.04.2014 року за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 11.10.2017 року має заборгованість у сумі 106552 (сто шість тисяч пятсот пятдесят дві) грн. 24 коп. (а.с.10, 11-12), з яких: - тіло кредиту 93545,23грн.; - заборгованість по процентам 4506,14грн.; - інфляційне збільшення заборгованості 7375,25грн.; - три проценти річних від суми заборгованості 1125,62грн. Відповідно до п. 3.4 банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь яких зобовязань за цим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами статті 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позику позикодавцеві. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. За змістом\~статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобовязання за договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. Отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми заборгованості. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Згідно із\~статтею 133 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 гривні, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 20 листопада 2017 року (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у звязку з задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved