Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн 00 к., щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу\~мають малолітню\~дочку [PERSON],\~[INFO],\~яка проживає\~разом з\~нею та\~знаходиться на\~її утриманні.\~Вони мешкають в будинку її батьків. Відповідач [PERSON] Жаміль не надає їй взагалі матеріальної допомоги у виді аліментів на утримання дитини, хоча має можливість її надавати, знаючи про необхідність надання їй коштів, оскільки заробляє на життя. Відповідач є здорового людиною, крім дочки утриманців не має. З урахуванням викладеного, вважала, що відповідач, як дієздатна та працездатна особа, повинен заробляти на життя собі, а також утримувати їхню спільну дитину, оскільки в умовах сьогодення утримувати матері дитину самостійно дуже складно. На даний момент дочка є ученицею 1 класу Геніївської [PERSON] ступенів, що, безумовно, тягне за собою додаткові матеріальні витрати. Всі вказані обставини впливають на її матеріальний стан. Невиконання відповідачем обов'язку щодо утримання дитини стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 26.02.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду на 29.03.2019. На судове засідання сторони не з'явилися. 29.03.2019 позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи по суті за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] 29.03.2019 засобами телефонного зв'язку повідомив про неможливість прибуття до суду та просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягування з нього аліментів на користь позивача у розмірі 1500\~грн 00 к. щомісячно. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відомостями свідоцтва про шлюб Серія І-ВЛ №214157, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29.06.2016 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2013 по 16.08.2016 (а. с. 9-10). Відомостями свідоцтва про народження Серія І-ВЛ № 349966, довідки Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області № 215 від 07.02.2019, паспорта громадянина України позивача підтверджується, що сторони мають спільну дитину [PERSON] [PERSON], [INFO], яка мешкає зі своєю матір'ю в буд.\~№ 6 по вул. Вишнева у с. Геніївка Зміївського району Харківської області (а. с. 6, 11, 12). Відомостями довідок Геніївської загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Зміївської районної ради Харківської області № 01-18/25 та № 01-18/26 від 18.02.2019 підтверджується, що [PERSON] [PERSON], [INFO], навчається у 1 класі Геніївської [PERSON] ступенів Зміївської районної ради Харківської області, батько [PERSON] з початку навчального року не з'являвся до школи, з вчителями, які викладають в першому класі не спілкувався, вихованням дочки займається мати [PERSON], яка постійно відвідує школу, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами та шкільним життям дочки (а. с. 25, 26). З акта обстеження складеного 18.02.2019 депутатом Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON], в присутності свідків [PERSON], [PERSON], проведено перевірку за місце проживання [PERSON], [INFO], в ході перевірки встановлено, що [PERSON] з початку травня 2018 року по початок червня 2018 року проживав без реєстрації за адресою: 63433, Харківська область, Зміївський район, с. Геніївка, вул. Вишнева, буд.\~6 разом з дружиною та дочкою, з вказаного часу до сім'ї не повертався, малолітня [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері (а. с. 27). Даними посвідки на тимчасове проживання в Україні, паспорта, документа для подорожей біженців Палестини №315007 підтверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: 61000, [ADDRESS] (а. с. 8, 13, 14). Водночас, на запит суду щодо зареєстрованого місця проживання відповідача від Відділу реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради за №1104/0/282-19 від 20.02.2019 надійшла інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харкова, що [PERSON] Жаміль, [INFO], який за вказаними параметрами запиту у Реєстрі територіальної громади м. Харкова відомості відсутні (а. с. 20). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.\~ \~ \~ \~ \~Позивачем надано докази того, що відповідач є батьком їх спільної неповнолітньої дочки, тому зобов'язаний її утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини. \~ \~ \~ \~У позовній заяві стверджується, що відповідач має достатній дохід, необхідний для сплати аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідачем ці обставини визнаються, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути до Державного бюджету України судовий збір. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного рішення відкладено на один день до 09.01.2019, а відповідно до другого речення ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved