Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить: повернути малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] їй як матері. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що [INFO] працівниками соціальних служб Білгород-Дністровського району було, за адресою її місця проживання, а саме: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, буд. 106 було складено акт обстеження матерільно-побутових умов сімї, внаслідок чого її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у неї були відібрані із подальшим влаштуванням до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації. Далі позивач зазначає що на її неодноразові звернення до відповідача та третіх осіб із заявами про повернення дітей їй було відмовлено. Позивач також зазначає, що дітей у неї відібрали без належних на те підстав, а тому вважає, що позов має бути задоволено. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача та третіх осіб не заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що матірю мають бути створені певні умови задля належного проживання дітей. Зокрема у своїх письмових запереченнях на позов, представник відповідача зазначила, що відповідач не заперечує проти повернення позивачу дітей, за умови наявності необхідного пакету документів та створення санітарно-гігіенічних умов помешкання для проживання, виховання та навчання малолітніх дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволено у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Так під час розгляду справи встановлено, що позивач є матірю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що до органу опіки та піклування Білгород-Дністровської РДА від сусідів позивача поступило телефонне повідомлення, про те що її малолітні діти проживають в антисанітарних умовах, а мати систематично застосовує до них заходи фізичного насильства, внаслідок чого органом опіки та піклування були вжиті заходи щодо виїзду за місцем проживання позивача. 10.06.2016 року за результатами обстеження житлового будинку [PERSON] було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сімї, згідного якого умови проживання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. є незадовільними. (а.с.95) Внаслідок складання вказаного акту голова Старокозацької сільської ради, 10.06.2016 року звернувся до директора центру соціально-психологічної реабілітації дітей Білгород-Дністровської РДА із письмовим клопотання, про тимчасове влаштування малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. до районного центру соціально-психологічної реабілітації дітей. (а.с.100) Крім того, відносно позивача, 10.06.2016 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч.1, про вчинення нею насильства стосовно її неповнолітніх дітей. (а.с.88) Таким чином малолітні діти позивачки у неї були вилучені без вирішення питання, щодо позбавлення батьківських прав, які на теперішній час знаходяться в Білгород-Дністровському районну центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації. Статтею 150 Сімейного кодексу\~України встановлено низку обов'язків батьків що до виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Відповідно до ч.1\~ст.151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч.ч. 1,2\~ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства"\~сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та має право на піклування батьків. Виховання в сім'ї, відповідно до ч.1\~ст. 12 цього Закону, є першоосновою розвитку особистості дитини. За змістом ч.1\~ст.170 СК України\~дитину може бути відібрано від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. В свою чергу як вбачається з постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, яка була ухвалена 16.09.2016 року за наслідками розгляду судом протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч.1, про вчинення позивачкою насильства стосовно її неповнолітніх дітей, провадження в адміністративній справі закрито, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. (а.с.86) Таким чином факт вчинення насильства з боку позивачки стосовно її малолітніх дітей, у звязку з чим, у тому числі вони у неї були відібрані не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи, а навпаки був спростований вказаною вище постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду, яка набрала чинності. Отже вказана обставина не підлягає доказуванню, враховуючи положення ч.3 ст. 61 ЦПК України. В судовому засіданні також встановлено, що позивач на теперішній час проживає однією сімєю з [PERSON] за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район с. Старокозаче, вул. Приморська, 38, який 14.11.2016 року звернувся до Старокозацької сільської ради із заявою, в якій надає належний йому на праві приватної власності житловий будинок для проживання малолітніх дітей позивачки. (а.с.119) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання [PERSON], за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район с. Старокозаче, вул. Приморська, 38, до складу його сімї входить позивач, та створені всі умови для проживання родини. (а.с.121) Крім того в судовому засіданні представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, в якому на теперішній час перебувають малолітні діти позивачки пояснила що позивачка систематично відвідує дітей. Відповідно до ч.3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже з урахуванням того, що позивач змінила свою поведінку, посередньо характеризується за місцем мешкання, на теперішній час має належні умови для проживання та виховання своїх малолітніх дітей, систематично відвідує дітей у дитячому закладі, цікавиться її життям, а також беручи до уваги обставини встановлені в судовому засіданні, суд доходить висновку про те, що причини, які перешкоджали належному вихованню дітей відпали, і тому їх слід повернути матері для повноцінного розвитку та виховання у сім'ї.

Outcome: approved