Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 27.11.2012 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.02.1967 року, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про одруження та Свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок № 16 по вул. Медова в с. Сагунівка Черкаського району, з прибудовою та надвірними спорудами. Вказаний будинок спадкодавець закінчив будувати у 1974 році, згідно рішення виконкому Сагунівської сільської ради № б/н від 27.06.1968 року та довідки правління колгоспу «Заповіт Леніна». Земельна ділянка під забудову площею 0,12 га виділена на підставі вищевказаних документів та акта про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12.05.1969 року. 17.01.1987 року померлому на вказаний будинок видано будинкову книгу, відповідно до якої він був прописаний 28.09.1988 року. На вказане будинковолодіння право власності не зареєстроване та на нього немає правовстановлюючих документів. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 16 по вул. Медова в с. Сагунівка, Черкаського району, виготовлений станом на 11.10.2016 року, приміщення житлового будинку «А-1» з прибудовою «а» складаються з коридору № 1-1 площею 8,5 кв.м., кухні № 1-2 площею 6,7 кв.м., коридору № 1-3 площею 9,4 кв.м., житлової кімнати № 1-4 площею 12,2 кв.м., житлової кімнати № 1-5 площею 4,9 кв.м., житлової кімнати № 1-6 площею 5,9 кв.м., житлової кімнати № 1-7 площею 17,1 кв.м., коридору № 1-8 площею 5,8 кв.м. До надвірних споруд відноситься: літня кухня «Б», сараї «В,Г», погріб літ. «Д», вбиральня літ. «Е». На території домоволодіння розташована також огорожа № 1-5, водоколонка № 6, зливна яма № 7. Згідно довідки Сагунівської сільської ради № 137 від 31.08.2016 року у житловому будинку № 16 по вул. Медова в с. Сагунівка, Черкаського району, з 1975 року зареєстровані та проживали померлий [PERSON], позивач [PERSON] та їхній син [PERSON], який вибув у 1988 році. 02.02.2016 року за заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа, що зареєстрована у спадковому реєстрі за № 58084634. Заповіт спадкодавцем складено не було. Окрім позивача [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно довідки Сагунівської сільської ради № 138 від 31.08.2016 року померлий [PERSON] мав у користуванні будинок № 16 по вул. Медова в с. Сагунівка, Черкаського району, про що є відповідний запис у погосподарській книзі № 4 та на нього заведено особовий рахунок № 010729-1, однак не зважаючи на це, своє право власності в БТІ він не зареєстрував. За вказаних обставин у позивача [PERSON] не має можливості оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку. Для цього вона змушена звернутися до суду, враховуючи, що будинок збудований до 5 серпня 1992 року та не є самочинно збудованим. Просить визнати за нею, право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», що складається з коридору № 1-1 площею 8,5 кв.м., кухні № 1-2 площею 6,7 кв.м., коридору № 1-3 площею 9,4 кв.м., житлової кімнати № 1-4 площею 12,2 кв.м., житлової кімнати № 1-5 площею 4,9 кв.м., житлової кімнати № 1-6 площею 5,9 кв.м., житлової кімнати № 1-7 площею 17,1 кв.м., коридору № 1-8 площею 5,8 кв.м., а також на надвірні споруди: літня кухня «Б», сараї «В,Г», погріб літ. «Д», вбиральня літ. «Е» та огорожу № 1-5, водоколонку № 6 і зливну яму № 7. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву, в котрій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Сагунівської сільської ради Черкаського району, в судове засідання не зявився, але від сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. В судовому засіданні встановлено, що 27.11.2012 року помер чоловік позивача [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.02.1967 року, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про одруження та Свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок № 16 по вул. Медова в с. Сагунівка Черкаського району, з прибудовою та надвірними спорудами. Вказаний будинок спадкодавець закінчив будувати у 1974 році, згідно рішення виконкому Сагунівської сільської ради № б/н від 27.06.1968 року та довідки правління колгоспу «Заповіт Леніна». Земельна ділянка під забудову площею 0,12 га виділена на підставі вищевказаних документів та акта про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12.05.1969 року. 17.01.1987 року померлому на вказаний будинок видано будинкову книгу, відповідно до якої він був прописаний 28.09.1988 року. На вказане будинковолодіння право власності не зареєстроване та на нього немає правовстановлюючих документів. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 16 по вул. Медова в с. Сагунівка Черкаського району, виготовлений станом на 11.10.2016 року, приміщення житлового будинку «А-1» з прибудовою «а» складаються з коридору № 1-1 площею 8,5 кв.м., кухні № 1-2 площею 6,7 кв.м., коридору № 1-3 площею 9,4 кв.м., житлової кімнати № 1-4 площею 12,2 кв.м., житлової кімнати № 1-5 площею 4,9 кв.м., житлової кімнати № 1-6 площею 5,9 кв.м., житлової кімнати № 1-7 площею 17,1 кв.м., коридору № 1-8 площею 5,8 кв.м. До надвірних споруд відноситься: літня кухня «Б», сараї «В,Г», погріб літ. «Д», вбиральня літ. «Е». На території домоволодіння розташована також огорожа № 1-5, водоколонка № 6, зливна яма № 7. Згідно довідки Сагунівської сільської ради № 137 від 31.08.2016 року у житловому будинку № 16 по вул. Медова в с. Сагунівка Черкаського району з 1975 року зареєстровані та проживали померлий [PERSON], позивач [PERSON] та їхній син [PERSON], який вибув у 1988 році. 02.02.2016 року за заявою позивача [PERSON] приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа, що зареєстрована у спадковому реєстрі за № 58084634. Заповіт спадкодавцем складено не було, а отже спадкування на даний час має відбуватись за законом спадкоємцями першої черги. Окрім позивача [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, а отже вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після свого померлого чоловіка. В п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», (далі-лист спадкування), зазначено, що без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. В даному разі Позивач [PERSON] зверталась до нотаріальної контори з заявою з приводу оформлення спадкових прав на частку житлового будинку, на що отримала від нотаріуса листа від 02.02.2016 року за вих. 65/2015, згідно якого є зрозумілим, що в разі відсутності оформленого та зареєстрованого за померлим права власності на будинок, у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право власності на спадщину, а тому за вирішенням даного питання слід звертатись до суду. Також у п. 3.1 листа про спадкування зазначено, що помилковим при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно є визнання будівництва самочинним, за умови якщо наявні акт про надання (відведення) земельної ділянки для будівництва, паспорт будівництва, проте будинок не прийнятий в експлуатацію або право власності на нерухоме майно не було зареєстроване в органах технічної інвентаризації. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: -оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; -по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, побудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Законодавство, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, дозволяло виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). В даному разі так само згідно довідки Сагунівської сільської ради № 138 від 31.08.2016 року померлий [PERSON] мав у користуванні будинок № 16 по вул. Медова в с. Сагунівка, Черкаського району, про що є відповідний запис у погосподарській книзі № 4 та на нього заведено особовий рахунок № 010729-1, однак не зважаючи на це, своє право власності в БТІ він не зареєстрував. За вказаних обставин у позивача [PERSON] не має можливості оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку. Будинок збудований до 5 серпня 1992 року та не є самочинно збудованим. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на житловий будинок № 16 з прибудовою та надвірними спорудами по вул. Медова в с. Сагунівка, Черкаського району, Черкаської області, як на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Outcome: approved