Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В ході розгляду справи, позивач змінила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду й до досягнення дитиною віку повноліття, вимоги стосовно розірвання шлюбу, позивач просила залишити без розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву с проханням розглядати справу в її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судові засідання, які були призначені на 29.01.2015 року, 17.02.2015 року не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав, що не позбавляє суд права винести рішення на підстваві наявних у справі доказів. Суд, дослідивши доводи, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.04.2014 року - розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини в графі "батько" записаний відповідач по справі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є здоровим, працездатним чоловіком. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Згідно статті 181 СК України, засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі статті 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вiдповiдно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Частина 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Суд допускає негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved