Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивує тим, що у 2017 році відповідачка звернулась із позовом до неї про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. В позовній заяві [PERSON] серед іншого зазначила: «…відповідачі - [PERSON] та [PERSON] почали мені, [PERSON], погрожувати в т.ч. фізичною розправою, підпалом, тощо». На думку позивачки, такі твердження мають наслідком зміну морального ставлення суспільства до неї і це завдає шкоди її репутації як вчителя та особистості загалом, оскільки справляє враження на суспільство, переконуючи його в тому, що вона вчинила неправомірно, зневажаючи закон. Просить визнати вищевказану інформацію, поширену в позовній заяві, недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно неї, шляхом оголошення у судовому засіданні по справі № 441/1032/17 про те, що інформація «…відповідачі - [PERSON] та [PERSON] почали мені, [PERSON], погрожувати в т.ч. фізичною розправою, підпалом, тощо» є недостовірною та не відповідає дійсності. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, з мотивів, викладених у ньому, вказали, що твердження відповідачки, зазначені в позовній заяві (справа № 441/1032/17) є образливими, не відповідають дійсності (є недостовірними), та принижують її честь та гідність, просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка та її представник в суді позов заперечили, про що подали також письмовий відзив. Пояснили, що погрози позивачки дійсно мали місце, що стверджується матеріалами відмовного провадження за повідомленням про злочин, що зареєстроване в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львіській області № 3374 від 22.07.2017 р. (а.с. 61). Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (ратифікованої Законом України 475/97-ВР від 17.07.97 р.), ст. 277 ЦК України, кожному гарантується право на недоторканність і захист її ділової репутації, та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Разом з тим у статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Враховуючи наведене, беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Частина 1 ст. 277 ЦК України передбачає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Позови про захист честі, гідності чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Згідно з роз'ясненнями п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", визначено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти, опублікування її у пресі передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена направдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо, і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Із пояснень сторін у судовому засіданні, матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в серпні 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа - [PERSON] Просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. В позовній заяві [PERSON] серед іншого зазначила: «…відповідачі почали мені погрожувати в т.ч. фізичною розправою, підпалом, тощо» (а.с. 5-6). Позивачка [PERSON] вважає цю інформацію недостовірною, такою, що принижує її честь та гідність. Вказані вище дії [PERSON] призвели до моральних і фізичних страждань [PERSON], внаслідок нервового стресу вона неодноразово зверталась до амбулаторії загальної практики сімейної медицини м. Комарно, де їй встановили діагноз, який зазначено у довідці № 47 від 21.12.2017 р., виданий головою ЛКК (а.с. 43-45). Позивачка [PERSON] з 1986 р. працює у Переможненській загальноосвітній школі I-III ступенів Городоцької районної ради Львівської області на посаді вчителя початкових класів, характеризується позитивно, утверджує повагу до принципів загальнолюдської моралі, справедливості, гуманізму, доброти, користується повагою серед дітей, батьків та колег по роботі (а.с. 46, 74). З пояснень сторін, їх представників в суді вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] існує спір з приводу житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до Рапорту помічника чергового Городоцького ВП Яворівського ВП у Львівській області від 22.07.2017 р. відповідачка [PERSON] звернулась до Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області із телефонним зверненням про те, що між нею та її родичами відбувся словесний конфлікт, в ході якого, останні зайшли до її будинку та погрожують (а.с. 17). У письмовому поясненні від 22.07.2017 р., наданому Городоцькому ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, заявниця [PERSON] вказала, що в її сторону при цій події нецензурними словами виражався чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON], який, за повідомленням [PERSON], на момент розгляду справи помер (а.с. 18). Вказане підтверджується також Висновком, затвердженим начальником Городоцького ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 06.08.2017 р., згідно якого під час сварки [PERSON] виражався нецензурною лайкою (а.с. 15-16). Відповідно до абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Підставою пред'явленого позову про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] був факт непроживання за цією адресою більше одного року без поважних причин (а.с. 5-6). Згідно ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Із п. 18 Постанови, згідно з положеннями статті 277 ЦК ( 435-15 ) і статті 10 ЦПК (1618-15) обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідачка [PERSON], як на доказ достовірності інформації покликається на покази свідка [PERSON], надані нею в судовому засіданні. Між тим, свідок [PERSON] суду показала, що в сторону [PERSON] під час конфлікту виражався саме [PERSON] Ці покази узгоджені із письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON], які містяться в матеріалах відмовного провадження і брались інспектором та начальником СРПП Городоцького ВП Яворівського ВП у Львівській області до уваги при складанні Висновку за зверненням [PERSON] (а.с. 15-16). Так, вжиті відповідачем словосполучення - «…відповідачі - [PERSON] та [PERSON] почали мені, [PERSON], погрожувати в т.ч. фізичною розправою, підпалом, тощо» в суспільній свідомості носять вкрай негативну характеристику щодо особи, відносно якої вони застосовані, що свідчить про порушення особистих немайнових прав останнього. Відтак, заперечення відповідачки та її представника проти позову в судовому засіданні, а також викладені у відзиві на позовну заяву, не знайшли свого підтвердження в суді. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведеного, дослідивши в судовому засіданні докази у їх сукупності, заслухавши сторони та їх представників, свідків, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що в діях позивачки [PERSON] будь-яких порушень не виявлено, інформація, викладена в позовній заяві [PERSON] відносно [PERSON] є недостовірною та не відповідає дійсності, тому позов задовольняє. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. У відповідності до положень ст. 435 ЦПК України, у разі виникнення обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд за заявою сторін може змінити спосіб або порядок його виконання. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved