Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

БМ «Банк» звернувся з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данверс» та [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість в розмірі 4666050 грн. 62 коп., та судові витрати у розмірі 3654 грн. Вимоги мотивовані тим, що між АТ «БМ Банк» та ТзОВ «Данверс» 20.11.2013 року був укладений кредитний договір № 47/1/201113. Згідно умов кредитного договору АТ «БМ Банк» надав ТзОВ «Данверс» у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового користування грошові кошти в сумі 3970000 грн., Товариство взяло на себе обов`язок повернути отриманий кредит та сплатити відсотки в розмірі 22% на рік за користування кредитом і комісійні винагороди в порядку та на умовах визначених даним договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 31.10.2018 року. Згідно п. 1.2. кредитного договору, кредит видається з позичкового рахунку № [NUMBER] на поточний рахунок позичальника в АТ «БМ Банк» в безготівковій формі для придбання комерційної нерухомості. Сторонами погоджено, що погашення заборгованості за кредитним договором за кожний поточний кредитний місяць здійснюється позичальником рівними платежами згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом, що відображений в п. 1.3.кредитного договору. Позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу ТзОВ «Данверс» кредит в обумовленому розмірі. В порушення умов договору, відповідачем не було дотримано вимог обумовленого порядку внесення платежів на погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим, станом на 30.07.2014 року утворилася заборгованість по сплаті тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та комісії. Пунктом 6.1.1. кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом та комісійних винагород у визначені договором строки, позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У зв`язку з порушенням відповідачем строків повернення кредиту, відсотків та комісій, банк з врахуванням вказаного пункту договору, нарахував пеню в розмірі 55738 грн. 56 коп. Таким чином, загальна заборгованість за кредитним договором станом на 30.07.2014 року становить 4666050 грн. 62 коп., зокрема: строкова сума заборгованості по кредиту - 3559300 грн.; прострочена сума заборгованості за кредитом - 410700 грн..; строкові проценти за користування кредитом - 81357 грн. 81 коп.; прострочені проценти за користування кредитом - 519254 грн. 25 коп.; прострочена комісія - 39700 грн.; пеня - 55738 грн. 56 коп. Станом на 30.07.2014 року позичальник не усунув порушення зобов`язання за кредитним договором і не погасив заборгованість по кредиту та нарахованим процентам не сплатив кредит у повному обсязі банку не повернув. З огляду на порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення кредиту та інших платежів, визначених договором, невиконання ним вимог викладених в листах від 18.04.2014 року, виходячи з положень ст. 1050 ЦК України, п.п. 2.1.3. кредитного договору, позивач вважає необхідним скористатися своїм правом на дострокове повернення позики. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 20.11.2013 року між АТ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 47/1/201113/П, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. У зв`язку з тим, що зобов`язання за кредитним договором невиконані на самим позичальником, ні поручителем згідно укладеного договору поруки, ПАТ «БМ-Банк» змушений звернутися до суду з позовом про захист свого порушеного права та просить суд стягнути із співвідповідачів заборгованість за кредитним договором. Рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів АТ «БМ-2018» (який є правонаступником ПАТ «БМ Банк»), оформленим протоколом від 27.12.2018 року, прийнято рішення про припинення юридичної особи АТ «БМ-2018» шляхом ліквідації та призначено ліквідатора АТ «БМ-2018» Новика Є.М. Між АТ «БМ-2018» та ТзОВ «ФК «Флексіс» 04.12.2019 року укладено договори № 04/12/2019 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення, а також про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відповідно до яких відступлено заборгованість і за кредитним договором № 47/1/201113 від 20.11.2013 року. А тому ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 року залучено в даній справі правонаступника позивача ПАТ «БМ Банк» - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс». Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.02.2020 року дану справу передано за підсудністю до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України за клопотанням відповідача [PERSON] (т. 1 а.с. 215) Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Флексіс» подав до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Так, судова повістка про виклик ТзОВ "Данверс" надсилалася з дотриманням вимог ч. 10 ст. 128 ЦПК України за місцезнаходженням товариства, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Судова повістка про виклик відповідача [PERSON] надсилалася на адресу, зазначену ним власноручно у клопотанні про передання справи за підсудністю (т.1 а.с. 214). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не повідомив суд про зміну адреси місця проживання, на підставі положень ч.ч. 1, 2 ст. 131 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин, що передбачено ч. 3 ст. 131 ЦПК України. Суд враховує, що відповідачу [PERSON] було достеменно про те, що вказана справа перебуває на розгляді в Калуському міськрайонному суді, оскільки 19.02.2020 року ним особисто було подане письмове клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за місцем його фактичного проживання на підставі ст. 27 ЦПК України. Частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Крім того, відповідачі на підставі положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України викликалися в судове засідання, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади (т. 2 а.с. 32,33). З опублікуванням оголошення про виклик особи вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідачі про причини неявки в судове засідання не повідомили і не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між АТ «БМ Банк» та ТзОВ «Данверс» 20.11.2013 року був укладений кредитний договір № 47/1/201113 (т.1 а.с.4-7). Згідно умов кредитного договору АТ «БМ Банк» надав ТзОВ «Данверс» у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового користування грошові кошти в сумі 3970000 грн., Товариство взяло на себе обов`язок повернути отриманий кредит та сплатити відсотки в розмірі 22% на рік за користування кредитом і комісійні винагороди в порядку та на умовах визначених даним договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 31.10.2018 року. Згідно п. 1.3. кредитного договору, кредит повертається позичальником на позичковий рахунок в АТ «БМ Банк», МФО 380913 не пізніше 31 жовтня 2018 року відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом. Позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Пунктом 6.1.1. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом та комісійних винагород у визначені договором строки, позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через три роки від дня коли зобов`язання фактично мало бути виконаним. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк Станом на 30 липня 2014 року заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Данверс» становить 4666050 грн. 62 коп., з яких: строкова сума заборгованості по кредиту - 3559300 грн.; прострочена сума заборгованості за кредитом - 410700 грн..; строкові проценти за користування кредитом - 81357 грн. 81 коп.; прострочені проценти за користування кредитом - 519254 грн. 25 коп.; прострочена комісія - 39700 грн.; пеня - 55738 грн. 56 коп., що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості (т.1 а.с.11-12) Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Виконання позичальником ТзОВ «Данверс» зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 47/1/201113/П від 20.11.2013 року між АТ «БМ Банк» та [PERSON] (т.1 а.с.8-10) Пунктом 1.1. договору поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Пунктом 1.2. договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п. 3.1 договору поруки поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Ст. 554 ЦК України зазначає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В порушення умов договору, відповідачами не було дотримано вимоги обумовленого порядку внесення платежів на погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість по сплаті тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та комісії. Укладені між сторонами кредитний договір та договір поруки відповідають вимогам Закону, оскільки визначені у них умови сторонами погоджені та підписані. Жодних претензій до кредитора з приводу його умов або укладення договору з порушеннями вимог закону, відповідачі не пред`являли. Зазначений висновок узгоджується і з положенням ст.204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину і означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Окрім того, судом встановлено, що між АТ «БМ-2018» та ТзОВ «ФК «Флексіс» 04.12.2019 року було укладено договори № 04/12/2019 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення, а також про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відповідно до яких відступлено заборгованість і за кредитним договором № 47/1/201113 від 20.11.2013 року (т.1 а.с.187-199). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно ч.1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦКУ зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Флексіс» набуло право вимоги до відповідачів. Підставою для задоволення позовних вимог є невиконання відповідачами свого зобов`язання щодо повернення суми боргу. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачами в установленому законом порядку. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів судові витрати. За таких обставин, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках судові витрати на загальну суму 3654,00 грн., а саме з кожного по 1827,00 грн., оскільки солідарне стягнення судових витрат не передбачено діючим законодавством. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 536, 553, 554, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved