Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що вона [PERSON] , є дружиною [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . 21 вересня 2018 року чоловік позивача [PERSON] помер у місті Хорол Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідками виконкому Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 04 червня 2019 року № 02-46/330 та № 329/02-46 слідує, що [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстрований до дня своєї смерті [INFO] , в [ADDRESS] . Спільно з ним на момент смерті проживали: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Від імені [PERSON] заповіт Трубайцівською сільською радою не посвідчувався. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, але в позовній заяві прохала суд провести розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник відповідача\~ Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської областів не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247\~ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206\~ЦПК Українив\~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно дост. 1216\~ЦК Україниспадкуванням\~є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно дост. 1218\~ЦК Українидо\~складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивач, [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом померлого [INFO] [PERSON] , яка прийняла його спадщину, тому має право на його спадкове майно. З повідомлення Хорольської держнотконтори «Про документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно (будинок)» від 21.05. 2019 року за № 561/02-14 слідує, що 27.02.2019 року відкрито спадкову справу за № 42/2019 на майно чоловіка , на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, а також заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі немає. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, що слідує з вказаного повідомлення приватного нотаріуса Вовк А.М., якою їй роз`яснено, що для отримання цієї спадщини необхідно звернутись до суду з відповідною заявою. Враховуючи викладене, у разі якщо документ, який підтверджує право власності спадкодавця, відсутній і реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, який спадкоємець бажає успадкувати не була проведена, питання належності цього нерухомого майна його попередньому власнику (спадкодавцю) та визнання права власності за наступним його власником (спадкоємцем) може вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до роз`яснень п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з довідкою виконкому Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 04 червня 2019 року за № 328/02-46 слідує, що житловий будинок та по господарські будівлі, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , згідно по господарської книги №8 на 2011-2015 роки, особовий рахунок № [NUMBER] та по господарської книги №4 на 2018-2023 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , належали померлому [INFO] ( актовий запис №20 від 24.09.2018 року) [PERSON] , [INFO] . З інформаційної довідки Комунального підприємства « Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 24.05.2019 року № 86 слідує, що станом на 29.12.2012 року житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку Літ. А-1 загальною площею 46, 7 кв.м., житловою площею 29, 0 кв.м., сараю- літньої кухні Літ. Б, сажу Літ. В, гаража Літ. Г, погрібу Літ. Д, сінника Літ. Е, вбиральні Літ. Ж, огорожі №1, воріт №2, колодязя №3, в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований. Із Звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна, складеного ПП» Бюро послуг та консультацій» слідує, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 21 136, 00 гривні. Згідно технічного паспорта на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок, виготовленого 24 травня 2019 року КП « Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що господарські будівлі вказаного домоволодіння перебувають у задовільному технічному стані, придатні до подальшої експлуатації. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 5 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Виходячи із вимог\~ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на час їх виникнення законодавство, зокрема\~положення\~ЦК УРСР\~1963 року, Закон України «Про власність», Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. У п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, було визначено, що будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів\~виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Починаючи з 1979 року погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР). Записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Наявність відповідного запису у погосподарській книзі, у якій власником вищевказаного житлового будинку та господарських будівель і споруд є [PERSON] є належним документом, що підтверджує право власності на нього. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.ст.\~316,\~317,\~318,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved