Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації, приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.02.2014 року помер її дідусь [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок в с.Новоселиця по вул.Садова, 38 Виноградівського району. На час смерті дідуся разом з ним проживали і були прописані: син [PERSON], внук [PERSON], внучка [PERSON], правнучка [PERSON] та правнук [PERSON] Після смерті [PERSON], батько позивачки [PERSON], прийняв спадщину оскільки почав доглядати за будинком, продовжував в ньому проживати, однак не встиг зареєструвати спадкове майно належним чином, оскільки 04.12.2015 року помер. За життя батько позивачки [PERSON] заповіт не залишив. Позивачка здійснила похорони свого батька та відразу вступила в управління і володіння житловим будинком №38 по вул.Садова, 38 в с.Новоселиця. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок їй було відмовлено. Позивачка проживала разом з спадкодавцем у спадковому будинку і надалі продовжує проживати в ньому. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Новоселиця, вул.Садова, 38 Виноградівського району. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги заяви підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує відносно позовних вимог [PERSON] Представники третіх особі, повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявилися, заяв та клопотань не подавали. Розгляд справи проведено без їхньої участі на підставі поданих доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 10.02.2016 року помер дідусь позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №163602 від 11.02.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку в с.Новоселиця, вул.Садова, 38 Виноградівського району. Заповіту за життя ним не залишено. З довідки виконавчого комітету Новоселицької сільської ради Виноградівського району №523 від 07.09.2016 року, [PERSON], який помер 10.02.2014 року, на день смерті мав наступний склад сімї: син [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], правнучка [PERSON], [INFO] та правнук [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив син спадкодавця [PERSON], батько позивачки, який належним чином не оформив свої спадкові права на спадковий будинок і 04.12.2015 року помер. Заповіту батько позивачки не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. З довідки виконавчого комітету Новоселицької сільської ради Виноградівського району №02-21/18 від 18.01.2016 року слідує, що [PERSON], [INFO], являється спадкоємцем житлового будинку в с.Новоселиця по вул.Садова, 38, після смерті батька [PERSON] Спадкоємцями до майна померлого є його діти донька [PERSON], позивачка по справі та син [PERSON], відповідач по справі. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, так як на час його смерті постійно проживала з спадкодавцем в спадковому житловому будинку і проживає в ньому й на даний час, зареєстрована в ньому. Нещодавно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу з метою оформити спадщину після смерті батька, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно інформаційної довідки інженера по технічній інвентаризації обєктів нерухомого майна від 16.09.2016 року житловий будинок в с.Новоселиця, вул.Садова, 38 будівництвом завершений та рахується за [PERSON], який помер 10.02.2014 року, згідно довідки виконкому Новоселицької сільської ради №524 від 07.09.2016 року. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого і'суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивачка [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Outcome: approved