Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вказавши, що вона з 2000 року по 2007 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем у справі. Від даних відносин мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Він є студентом 3 курсу денного відділення ВСП «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету», де навчається на бюджетній основі. Стипендію він не отримує, інших джерел доходу не має, перебуває на утриманні матері. Відповідач у справі є батьком третьої особи, працездатний за віком та станом здоров`я людина. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, вона змушена звернутися з даним позовом до суду, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача на час навчання до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Третя особа [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Згідно вимог статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11 - копії свідоцтв про народження, про встановлення батьківства, про шлюб). [PERSON] є студентом 3 курсу денного відділення ВСП «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету», де навчається на бюджетній основі, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с. 12 - довідка). [PERSON] та [PERSON] мешкають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки спільна дитина позивача та відповідача навчається у навчальному закладі на денній формі навчання на бюджетній основі, що як передбачає можливість отримання повнолітньою дитиною стипендії, так і виключає можливість її отримання, власного заробітку [PERSON] немає, оскільки навчається на денній формі навчання, та не доведено відповідачем зворотного. Відповідно до Сімейного кодексу України батьки у рівному ступеню беруть участь в утриманні як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання. Судом достовірно встановлено, що повнолітній [PERSON] проживає з матір`ю за однією адресою та знаходиться на утриманні матері. Тому, враховуючи викладене вище, суд вважає, що є правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, що навчається, у розмірі 1/4 частини, але не більше ніж до досягнення повнолітньою 23 років відповідно до ст. 199 СК України. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved