Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться цивільний позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, Приватний виконавець Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги [PERSON] обгрнутовує тим, що виконавчий напис № 5109 від 19.08.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] від 04.08.2008 року в загальній сумі 114 675, 94 гривень, не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а також внаслідок неправомірності вимог стягувача в частині спливу строків давності за вимогами в повному обсязі, з якими відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Представник позивача - адвокат Шевченка Н.В., надіслала до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю - Тищенко К.О., направила до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у відсутність представника відповідача. Також раніше до суду надійшли пояснення представника АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник - АТ «Альфа-Банк») - Давидюка І.А., який просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону, підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було, а підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотарільного округу Гамаль І.М., направила до суду лист, в якому зазначила, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено з дотриманням усіх вимог законодавства та просила розглядати справу за її відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи судом проводився розгляд справи за відсутності учасників справи, та фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою від 03.10.2018 р. приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження № 57357025 про примусове виконання виконавчого напису № 5109 вчиненого 19.09.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 114 675,94 грн. Як слідує з виконавчого напису, заборгованість виникла за договором про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] від 04.08.2008 року. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції Українивід 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999р.№ 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Крім того, позивач зазначає, що для підтвердження розміру заборгованості відповідач подав до нотаріуса звіт від 30.05.2018 рок, відповідно до якого заборгованості по кредиту становить 4355,4 USD, при цьому довідку про рух коштів по рахунку боржника відповідач нотаріусу не надав, розрахунок заборгованості проведений не був, із чого складається сума заборгованості у розмірі 4355,4 USD невідомо, оскільки згідно договору юанку відкрив позивачу кредитну лінію на суму 1350 USD. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед АТ «Укрсоцбанк» зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, як вже було зазначено, положення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачають можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно п. 1.1.1.3. Договору про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] від 04.08.2008 року термін погашення заборгованості за кредитною лінією - 15.06.2010 р., натомість виконавчий напис вчинено 19.09.2018 р. Враховуючи викладене, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису, оскільки з дня виникнення права вимоги і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, а сам виконавчий напис вчинено поза межами встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строку що в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане дає підстави для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 710,00 грн. сплаченого при подачі позову судового збору .

Outcome: approved