Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, треті особи: Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністратрації Харківської області, Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про визначення частки у спільній власності за якою просить: визначити, що частка [PERSON] , [INFO] , у спільній сумісній власності на земельну ділянку розміром 4,08 га кадастровий номер 6320881500:01:001:0115 та на земельну ділянку розміром 3,38 га кадастровий номер 6320881500:01:001:0116, які розташовані на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області; та належать йому і [PERSON] на праві спільної власності на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06.09.2011 року, становить Ѕ. Свої вимоги мотивує, тим, що [INFO] помер її батько, заповіту після смерті не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається у тому числі з частини земельних ділянок площею 4,08 га та 3,38 га, розташованих на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дані земельні ділянки належать його померлому батькові [PERSON] та його рідній сестрі (тітці позивача) [PERSON] на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06.09.2011 року. Згідно вказаного рішення суду, за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки розміром 4,08 га та 3,38 га, розташовані на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що належали [PERSON] і [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю, виданими Губарівською сільською радою 30 липня 1999р., свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] , виданого Губарівською сільською радою 30 квітня 2001р., що належав [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] це батьки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] єдиними спадкоємцями його майна були позивач та її мати (дружина померлого), які проживали з померлим за однією адресою на момент його смерті. Однак за життя [PERSON] оформити спадщину після померлого [PERSON] вони не встигли. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , заповіту не залишила. Позивач спадщину прийняла згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. 15.09.2017 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину вказаного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Щодо спадщини на Ѕ частину вказаних земельних ділянок розміром 4,08 га та 3,38 га, то при зверненні до Богодухівської ДНК та огляді документів у нотаріуса, необхідних для оформлення спадщини було виявлено, що за життя [PERSON] (батько позивача) його частка у спільному майні не виділялася, тобто земельні ділянки належали [PERSON] та відповідачці [PERSON] (рідна тітка позивача) на підставі спільної сумісної власності, за життя їх частки визначені не були. На даний час це зробити неможливо у зв`язку зі смертю [PERSON] . У зв`язку із чим у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину у праві власності на земельні ділянки нотаріусом позивачу було відмовлено та рекомендовано вирішити вказане питання у судовому порядку. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, треті особи: Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністратрації Харківської області, Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про визначення частки у спільній власності, за якою просить: визначити, що її частка у спільній сумісній власності на земельну ділянку розміром 4,08 га кадастровий номер 6320881500:01:001:0115 та на земельну ділянку розміром 3,38 га кадастровий номер 6320881500:01:001:0116, які розташовані на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області; та належать їй і [PERSON] , [INFO] , на праві спільної власності на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06.09.2011 року, становить Ѕ. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] і [PERSON] є її батьками. У [ADDRESS] області за адресою: [ADDRESS] проживав її рідний брат [PERSON] , [INFO] . Згідно вказаного рішення суду, за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки розміром 4,08 га та 3,38 га, розташовані на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що належали [PERSON] і [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю, виданими Губарівською сільською радою 30 липня 1999р., свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] , виданого Губарівською сільською радою 30 квітня 2001р., що належав [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] це батьки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] єдиними спадкоємцями його майна були позивач та її мати (дружина померлого), які проживали з померлим за однією адресою на момент його смерті. [INFO] [PERSON] помер, заповіту не залишив. Єдиними спадкоємцями майна [PERSON] були його дружина [PERSON] та донька [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки проживали разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті. [INFO] [PERSON] померла та за життя оформити спадщину після померлого [PERSON] вона не встигла, заповіту після себе не залишила. [PERSON] прийняла спадщину, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, зокрема отримавши 15.09.2017 свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Однак, щодо вказаних земельних ділянок розміром 4,08 га та 3,38 га, розташованих на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, то при огляді документів у нотаріуса, необхідних для оформлення спадщини, було виявлено, що за життя [PERSON] його частка у спільному майні не виділялася, тобто земельні ділянки належали [PERSON] та померлому [PERSON] на підставі спільної сумісної власності і їх частки за життя [PERSON] не були визначені між ними. В зв`язку з чим [PERSON] не може реалізувати свого права на частину даних земельних ділянок, та була змушена звернутися до суду із вказаним зустрічним позовом. Позивач відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена. Представник позивача відповідача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] надав суду заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності [PERSON] , при цьому уточнив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Відповідач позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, за змістом якої просила справу розглянути за її відсутності, уточнила, що свої позовні вимоги, викладені у зустрічному позові підтримує у повному обсязі, проти задоволення первісного позову [PERSON] не заперечує. Відповідач за первісним та зустрічним позовами представник Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до змісту якої позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] про визначення частки у спільній власності визнає, не заперечує проти їх задоволення. Уточнив, що просить справу розглядати без участі представника Губарівської сільської ради. Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовами Сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений. Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовами Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву за змістом якої, просить розгляд справи проводити за відсутності представника держнотконтори, питання задоволення позову залишив на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ХР №002834 від 30 липня 1999 року, виданого на підставі рішення Губарівської сільської ради УІ сесії 23 скликання від 12.03.99р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,08 га, розташованої на території Губарівської сільської ради. Землю передано для сільськогосподарського виробництва. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ХР №002835 від 30 липня 1999 року, виданого на підставі рішення Губарівської сільської ради УІ сесії 23 скликання від 12.03.99р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,38 га, розташованої на території Губарівської сільської ради. Землю передано для сільськогосподарського виробництва. Згідно копії рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 6 вересня 2011 року встановлено факт, що батьком [PERSON] є [PERSON] , що помер [INFO] . Встановлено факт, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , що померла [INFO] . Встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю І-ХР №002834 від 30.07.1999 року виданий Губарівською сільською радою на ім`я [PERSON] в дійсності виданий [PERSON] . Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю І-ХР №002835 від 30.07.1999 року виданий Губарівською сільською радою на ім`я [PERSON] в дійсності виданий [PERSON] . Встановлено факт, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] , виданий Губарівською сільською радою 30 квітня 2001 р. на ім`я [PERSON] в дійсності виданий [PERSON] . Визнано за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки розміром 4,08 га та 3.38 га, розташовані на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що належали [PERSON] і [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю, виданими Губарівською сільською радою 30 липня 1999 року, свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] , виданого Губарівською сільською радою 30 квітня 2001 р., що належав [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно змісту Довідки Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області №126 від 15.03.2019 року, [PERSON] , [INFO] , на день смерті дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Сестра: [PERSON] , [INFO] . Дружина: [PERSON] , [INFO] Донька: [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] Губарівською сільською радою не посвідчувався. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] (дружина померлого [PERSON] , мати позивача за первісним позовом) померла [INFO] . Згідно змісту Довідки Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області №127 від 15.03.2019 року, [PERSON] , [INFO] , на день смерті дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстрован та проживали: інший родич [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] Губарівською сільською радою не посвідчувався. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з земельних ділянок площею 4,08 га та 3,38 га, розташованих на території Губарівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55458399 від 14 березня 2019 року [PERSON] зареєстрований, як спадкодавець. Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48910486 від 30 серпня 2017 року [PERSON] зареєстрована, як спадкодавець. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до змісту відповіді нотаріуса №549/04-16 від 23.03.2019 року щодо питання відповідності документів для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька, [PERSON] , нотаріусом зазначено наступне: оскільки за життя [PERSON] доля в спільному майні не виділялася та не була зареєстрована у відповідних органах, тому неможливо визначити обсяг спадкового майна та в зв`язку з вищевикладеним видати свідоцтво про право на спадщину на частину у праві власності на земельні ділянки, в зв`язку з чим [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення розміру часток у праві власності на земельні ділянки за [PERSON] та [PERSON] . Отже, судом було встановлено, що земельні ділянки перебували у спільній сумісній власності, частки співвласників визначені не були. Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. За приписом\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1\~ст.1221 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємці за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За приписами\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Порядок прийняття спадщини визначений законодавцем у\~ст. 1268 ЦК України. Відповідно до вказаної правової норми спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після батьків [PERSON] та [PERSON] та отримала свідоцтво на її частину. Для здійснення спадкових прав [PERSON] та [PERSON] на вказані вище земельні ділянки, необхідно визначити спадкову частку спадкодавця (померлого [PERSON] ) та частку [PERSON] (відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом) у праві власності на них. Нормами ч. 1, ч. 2\~ст.\~355 ЦК України\~зазначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб(співвласників),належить їм на праві спільної власності,при цьому,майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.\~\~Відповідно до ч. 1\~ст.\~368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з частини 2\~ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 89 Земельного Кодексу України\~встановлено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки:а) подружжя;б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Після смерті [PERSON] позивачем [PERSON] було оформлено частину спадкового майна, яке складається з Ѕ частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.09.2017 року Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97407740 від 15 вересня 2017 року, [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1, ч.4\~ст.\~120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», передбачає, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Суд також керується правовою позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4\~Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що відповідно до ст.1226\~ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. За змістом\~ст.357 ЦК України\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити [PERSON] що частка померлого ( [PERSON] ) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила ?». Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування, що зазначено в\~ст. 131 ЗК України. У п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. \~Враховуючи вищезазначені положення законодавства, оскільки частки у земельних ділянках, яка належали померлому [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності не визначені, а не визначення часток не дає сторонам можливості реалізувати своє право на спадкування та право власності, суд вважає можливим визначити частки [PERSON] та [PERSON] у розмірі по Ѕ частині на вказані вище земельні ділянки. Згідно з вимогами ст.\~79,80 ЦПК України, надані позивачами докази суд визнає достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а також достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. На підставі\~статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 2\~ст.158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги як за первісним, так і зустрічним позовом ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного, згідно до ст.,ст.15,\~16,\~355,\~368\~,\~1216-1218,\~1220,\~1221,\~1222,\~1223,\~1225,\~1233,\~1234,\~1236,\~1241,\~1268,\~1269,\~1296,\~1297 ЦК України, ст.ст.\~78,\~81,\~89,\~120,\~152,\~158 ЗК України,

Outcome: approved