Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в порядку спадкування. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що вона є спадкоємцем після померлої [INFO] матері - [PERSON] , що приживала та була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] . До спадкового майна після [PERSON] ввійшли: земельна ділянка, площею 4,6412 га ріллі, кадастровий номер: 6323585500:04:001:0444, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР №020828, яку померла за життя заповіла позивачці [PERSON] та житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , який числиться за [PERSON] та який мати позивачки [PERSON] успадкувала після своєї матері [PERSON] , але належним чином спадщину після неї не оформила. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті своєї матері [PERSON] , в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та прохає: встановити факт родинних відносин та визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання уточнених позовних вимог [PERSON] , прохала їх задовольнити та про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача - Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позову [PERSON] не заперечував. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 17 жовтня 2019 року № 02-30/1148, з якої вбачається, що згідно номера об`єкта по господарського обліку 0256-1 погосподарської книги №6 Пархомівської сільської ради за гр. [PERSON] числиться житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Як вбачається з матеріалів справи спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняла її донька [PERSON] , проживаючи з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка виконавчого комітету Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 17.10.2019 року №02-30/1149. Факт, що [PERSON] являлася донькою померлої [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.06.2020 року, з якої вбачається, що за параметрами запиту: [PERSON] - інформація відсутня. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , то [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] . Окрім цього до спадкового майна уввійшла земельна ділянка площею 4,6412 га, яка належала спадкодавці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №020828, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Згідно заповіту, посвідченого 29.05.2006 року секретарем виконавчого комітету Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого у реєстрі за № 184, [PERSON] земельну ділянку площею 4,6412 га, яка належала спадкодавці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №020828, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області заповіла своїй дочці [PERSON] , тобто позивачу по справі, повністю. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що спадкування земельної ділянки необхідно здійснювати за заповітом [PERSON] від 29.05.2006 року відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України. При цьому, як вбачається з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, а тому суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на успадкування житлового будинку з господарськими будівлями, який спадкодавця [PERSON] фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] за законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт, що позивач являється донькою спадкодавці [PERSON] підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні. Позивач з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у оформленні спадкових справ після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлої, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2019 року. Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, про що свідчить постанова Краснокутської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2019 року та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.06.2020 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 020828. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] та до складу спадкового майна входить земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] , як спадкоємець після смерті спадкодавці - [PERSON] має законне право на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved