Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

В грудні 2015 року Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області в особі органу опіки та піклування звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, відносно малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки остання будучи матір'ю не виконує свої батьківські обов'язки. Відповідачка зарекомендувала себе в суспільстві добре, працює за наймом, але не має власного житла, проживає у тітки у якої не має умов для утримання дитини, залишила народжену дитину в пологовому будинку, не виконує свої обов'язки по утриманню і вихованню малолітнього сина та не має бажання забирати його, у зв'язку з чим хлопчик знаходиться на обліку у службі у справах дітей районної державної адміністрації, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Крім того позивач просить залишити малолітню дитину під наглядом органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації до подальшого влаштування, та стягнути з відповідача аліменти на користь малолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів прибутку чи доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, тобто до [INFO] року. Представник позивача, [PERSON], яка діє за довіреністю від 23.12.2015 року № 3267/1/18/01-33, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що [PERSON] залишила новонародженого сина [PERSON] в пологовому будинку відразу після народження та жодного разу його не провідувала. Відповідач умов для можливості проживання дитини з нею не має, з пояснень представників сільської ради вона забирати дитину не бажає, у в зв'язку з чим наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази.Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві, суду не надала.(а.с.55). Представник третьої особи - Єгорівської сільської ради в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи - Єреміївської сільської ради в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність. Справа слухалася за участю прокурора. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи письмову думку прокурора, врахувавши заяви третіх осіб, що не заявляли самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини, матір'ю [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.19;43-46). Реєстрація народження дитини здійснена 10.04.2015року, актовий запис № 193 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України та за заявою [PERSON] (а.с.13, 46). Згідно з листом КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» від 08.04.2015 року №139, [PERSON], яка проживає в с.Бринівка Роздільнянського району Одеської області, народила дитину(хлопчика), являється матеріально не забезпеченою та не маючої власного житла.(а.с.14). 11.04.2015 року в дитячому відділенні КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» була залишена дитина, [PERSON], [INFO] року, про що було складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я.(а.с.20). Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 23.11.2015 року № 164/А-2015 [PERSON] був влаштований в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» м. Одеса.(а.с.12). Згідно листів КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» № 973 від 17.12.2015р. та № 267 від 04.04.2016р. за весь час перебування малолітнього [PERSON] в зазначеному закладі мати та родичі дитиною не цікавилася, мати не відвідувала сина, не цікавилася його станом здоров'я, не брала участі у вихованні дитини, письмових чи усних запитів на адресу будинку дитини ніхто не надсилав ( а.с.27). Адміністрація КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № З «Сонечко», де на повному державному забезпеченні з квітня 2015 року по теперішній час перебуває малолітній [PERSON], [INFO] до служби у справах дітей Роздільнянської райдержадміністрації направляла клопотання про необхідність вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] ( а.с.56) Згідно довідки від 09.12.2015 року вих. № 35/2623 Роздільнянського РС ГУДМС України в Одеській області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS](а.с.23), але згідно довідки №468 від 10.11.2015 року виданої Єреміївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, власного житла та майна на території Єреміївської сільської ради вона не має, а фактично проживає без реєстрації в с. Єгорівка (а.с. 62). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 05.11.2015 року та від 20.01.2016 року складеного Єгорівською сільською радою, за участю фахівця з соціальної роботи РРЦСССДМ [PERSON], депутата с/ради [PERSON], сім'ї [PERSON], яка проживає в будинку тітки, [PERSON] в будинку одна житлова кімната, два дивана, стіл, електрична плита. Кухні не має, туалет на вулиці. Санітарний стан будинку не задовільний, в кімнаті брудно. Умов для проживання дитини не має.(а.с.10;61). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов мешкання [PERSON] складеного 01.04.2015 року комісією у складі Секретаря сільської ради [PERSON], інших осіб: [PERSON], [PERSON], за місцем фактичної реєстрації відповідача до складу її сім'ї входить батько [PERSON], [INFO], брати [PERSON], [INFO], [PERSON][INFO], сестра [PERSON], [INFO], племінниця [PERSON], [INFO], вони мешкають в будинку, окрім [PERSON].(яка проживає з тіткою), вказані особи ніде не працюють, постійного доходу не мають, присадибну ділянку не обробляють, підсобного господарства не ведуть. Технічні умови будинку не відповідають санітарним нормам, в домі брудно, стіни не побілені, не має газу. Будинок потребує капітального ремонту.(а.с.17). За місцем проживання [PERSON] зарекомендувала себе задовільно, але до дитини за час його перебування в будинку дитини не навідувалася, не цікавилася його станом, має статус матеріально не забезпеченої людини та такою, що не має власного житла, проживає у рідної тітки без реєстрації, де утримувати дитину не має умов, працює за наймом.(а.с.9) В письмових поясненнях свідків [PERSON], [PERSON], які вони звернули до органу опіки та піклування, вказано, що [PERSON] за час проживання в с.Єгорівка з односельцями не сварилася, працювала за наймом, шкідливих звичок у неї не спостерігали, чому вона так повелася зі своєю дитиною не знають.(а.с.63-64). Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої дитини, сина [PERSON], розглянуто на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 30.11.2015 року де було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] (а.с.5-7). Окрім того, суд розцінює як небажання виконувати свої батьківські обов'язкі відповідачем, а також виховувати, піклуватися про фізичний та духовний розвиток дитини, написану нею заяву під час розгляду справи до органу опіки та піклування, в якій вона просить позбавити її батьківських прав відносно її дитини [PERSON], [INFO], завірену Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області.(а.с.ю78-79). Таким чином, [PERSON] від обов'язків щодо виховання і утримання своєї малолітньої дитини, [PERSON], свідомо ухиляється. Малолітня дитина фактично залишились без батьківського піклування. Для [PERSON] її малолітня дитина, залишилась байдужою, адже відповідач вихованням дитини не займалася і не займається, а саме : не піклується про його фізичний і духовний розвиток, фактично не спілкувалася і не спілкується з дитиною, не дбала і не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не надає доступу до духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для його проживання разом з нею. Представник позивача, підтримав висновок та вважає, що позивачка має бути позбавлена батьківських прав щодо її сина, оскільки свідомо ухиляється від виконання своїх прямих батьківських обов'язків. Прокурор в письмовій заяві позовні вимоги підтримала, вважала за необхідне позбавити відповідача батьківських прав та позов задовольнити у повному обсязі. Отже, своїми діями, відповідачка свідомо порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачка, свідомо не виконує свої обов'язки по вихованню дитини [PERSON], [INFO]: не забезпечує належний рівень життя достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, матеріально не забезпечує, не створює належних умов для проживання, після влаштування дитини до державного дитячого закладу, не цікавилася долею дитини, не відвідувала його, проте не стала на шлях виправлення, не створює необхідних умови для проживання та виховання дитини. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідачки. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved