Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 31.05.2018 року за вхідним №18837/18-Вх надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] - «Про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, усунення від права на спадкування за законом та про визнання права власності у порядку спадкування за законом». Позивач у своїй позовній заяві прохає: -встановити факт, що він - [PERSON], [INFO] проживав однією сім'єю з [PERSON], [INFO], з січня 2000 року по день її смерті - [INFO]; -усунути [PERSON], [PERSON], [PERSON] від прав спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]; -визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 55/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позовна заява мотивована тим, що Позивач познайомився з [PERSON] наприкінці 1999 р. З січня 2000 р. вони стали проживати однією сім'єю як чоловік та дружина, однак без реєстрації шлюбу в її будинку за адресою: [ADDRESS]. За період спільного проживання позивач та [PERSON] вели спільне господарство, мешкали разом. [PERSON] являється власником 55/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.02.2009 року. Позивач зазначає, що [PERSON] влітку 2009 р. перенесла інфаркт, на той момент їй було 74 роки. Вподальшому з 27.07.2009 р. по 05.08.2009 р. вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у міській клінічній багатопрофільній лікарні № 25 м.Харкова з діагнозом- ішемічна хвороба серця. З 05.08.2009 р. по 20.08,2009 р. [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у міській клінічній багатопрофільній лікарні № 25 м.Харкова з діагнозом ішемічна хвороба серці, гострий (27.07.2009 р.) інфаркт міокарда, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет, варикозне розширення вен. Також [PERSON] була на обліку у Харківській міській поліклініці № 18 Після перенесеного інфаркту міокарду [PERSON] стала потребувати постійної сторонньої допомоги та догляду. Вона скаржилася на слабкість, втому, болі у серці, задишку, головокружіння. Після виписки з лікарні вона пересувалась тільки у межах будинку, потім у дворі, згодом стала виходити за межі двору, однак ходити на великі відстані була не в змозі. Принести собі їжу і медикаменти вона не могла, приготувати собі їжу не могла, не могла прати, прибирати, доглядати будинок та прибудинкову територію. Позивач додатково зазначає про те, що відповідачі по справі за [PERSON] ніколи не доглядали та не піклувалися про неї, не допомагали, не відвідували вдома та у лікарнях, не допомагали матеріально. Доглядав хвору та престарілу [PERSON] тільки Позивач, він же купував продукти та ліки, визивав лікаря, возив її до різних медичних установ на таксі, готував їжу, прибирав у домі, прав, доглядав прибудинкову територію, сад та город. У квітні 2016 р. стан здоров'я [PERSON] різко погіршився. В неї стала сильна задишка, головні болі та болі у серці, загальна слабкість та слабкість у ногах. Спати вона могла тільки сидячи. За межі будинку вона вже не виходила. Вона стала потребувати постійного стороннього догляду та спеціальної дієти. Після повторного інфаркту міокарду 03.05.2016 р. [PERSON] була доставлена у Харківську міську багатопрофільну лікарню № 25, де знаходилася на лікуванні до 17.05.2016 р. з діагнозами: гострий повторний розповсюджений інфаркт міокарду, постінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, ожиріння. З моменту перенесеного у 2009 р. [PERSON] інфаркту міокарду по день смерті, тобто до [INFO], саме Позивач за нею доглядав, оскільки самостійно сама себе обслуговувати вона не могла, возив в різні медичні установи на таксі, купував їй ліки, викликав лікаря додому, купував продукти, готував їжу, прибирав у будинку та прибудинковій території, прав її речі, сплачував комунальні платежі. [PERSON] померла [INFO]. Протягом 6 місяців після смерті [PERSON] Позивач звернувся до нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом четвертої черги. Відповідачі також звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Листом від 5,05.2018 р. нотаріус рекомендував Позивачу звернутися до суду, оскільки між ним та померлою відсутній родинний зв'язок. Заповіту [PERSON] не залишила. Після смерті [PERSON] Позивач продовжував проживати в її будинку до 10.05.2018 р., коли відповідач [PERSON] зламала замки та без дозволу вселилася до будинку, а його вигнала, чим порушила мої цивільні права. Відповідачі з 2009 р. жодного разу не відвідали [PERSON] в лікарнях, коли вона лікувалася стаціонарно, після перенесених інфарктів, не відвідували її, не цікавилися її самопочуттям і станом здоров'я, не надали допомогу, не допомагали матеріально, не здійснювали за нею догляд. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.-6.2018 року позов було залишено без руху (т.1 а.с. 6); від - 21.06.2018 року по вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до підготовчого провадження (т. 1 а.с.82). 25.07.2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова вказану цивільну справу призначено до судового засідання ( т. 1 а.с.95). Позивач та представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити. Додатково пояснили, що Позивач з січня 2000 р. проживав з [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина, однак без реєстрації шлюбу в будинку померлої за адресою: [ADDRESS]. За період спільного проживання вони з [PERSON] вели спільне господарство. Зазначили, що після перенесеного інфаркту у 2009 році [PERSON] стала потребувати постійної сторонньої допомоги та догляду. Вона скаржилася на слабкість, втому, болі у серці, задишку, головокружіння. Вона пересувалась тільки у межах будинку, потім у дворі, згодом стала виходити за межі двору, однак ходити на великі відстані була не в змозі. Принести собі їжу і медикаменти вона не могла, приготувати собі їжу не могла, не могла прати, прибирати, доглядати будинок та прибудинкову територію. В свою чергу Відповідачі - [PERSON] ніколи не доглядали та не піклувалися про неї, не допомагали, не відвідували вдома та у лікарнях, не допомагали матеріально. Доглядав хвору та престарілу [PERSON] тільки [PERSON], він же купував продукти та ліки, визивав лікаря, возив її до різних медичних установ на таксі, готував їжу, прибирав у домі, прав, доглядав прибудинкову територію, сад та город. Додатково наголосили, що у квітні 2016 р. стан здоров'я [PERSON] різко погіршився. В неї стала сильна задишка, головні болі та болі у серці, загальна слабкість та слабкість у ногах. Спати вона могла тільки сидячи. За межі будинку вона вже не виходила, бо ноги «текли». Вона стала потребувати постійного стороннього догляду та спеціальної дієти. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник адвокат [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували, надали відзив. Додатково зазначили, що до дня смерті [PERSON] в безпорадному стані не перебувала, сторонньої допомоги не потребувала, сама за собою вбирала та готувала їжу, ходила до магазину за продуктами. [PERSON] її матір [PERSON] та брат [PERSON], у зв'язку із тим, що мешкали в Кіровоградській області - постійно телефонували [PERSON], турбувались станом її здоров'я, інколи приїжджали у гості. Донька [PERSON] - [PERSON], кожне літо та осінь, починаючи із 2001 року приїжджала до двоюрідної бабусі у гості, допомагала по господарству, клеїла шпалери, красила вікна, готувала їжу та інше. З бабусею вони гарно спілкувались. На похованнях [PERSON] були присутні [PERSON] та [PERSON], приїхали у Харків 1 січня 2018 року. Поховали [PERSON] на кладовищі поруч із її чоловіком [PERSON], на що відповідачі надали копі його свідоцтва про смерть. У судовому засіданні допитані свідки зі сторони Позивача: [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживав з 2000 року з [PERSON] однією сім'єю, за адресою: [ADDRESS]. У 2009 році у [PERSON] стався інфаркт, другий інфаркт був у 2016 році. [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги і [PERSON] їй допомагав та доглядав за нею, готував їжу. На запитання про рідних, вона завжди відповідала, що рідні є, проте, їй вони не допомагають. [PERSON] пояснила, що [PERSON] та [PERSON] були однією сім'єю, за час спільного проживання вони купили телевізор, пральну машину, супутникову антену, за допомогою зусиль [PERSON] була проведена каналізація, поставлена душова кабінка, зроблено ремонт. У 2000 році [PERSON] перенесла перший інфаркт а у 2016 році другий. Зазначила, що родичів [PERSON] вона побачила вперше у судовому засідання, прицьому, остання говорила, що в неї є молодша сестра, але вона не приїжджає до [PERSON] Доглядав за [PERSON] її чоловік - [PERSON]; після смерті вона думала, що саме він буде проживати у вказаному будинку. [PERSON] говорила, що телефонувала родичам і прохала їх про допомогу, але останні, як зазначала [PERSON], мали свої проблеми. [PERSON] пояснила, що проживає по [ADDRESS], саме її дідусь - [PERSON], познайомив [PERSON] та [PERSON] Жили вони як сім'я, держали кіз. Племінниця [PERSON] проживала у [PERSON] поки навчалась в училищі. На запитання адвоката [PERSON] зазначила, що перший чоловік [PERSON] помер, дітей в неї не було, другий чоловік в неї також помер: з [PERSON] вони жили саме як чоловік та дружина, а не як помічник по господарству. Наголосила про те, що [PERSON] в 2010 році перенесла перший інфаркт, після другого інфаркту у 2017 році вона дуже «здала», по ній було видо, що їй важко, оскільки вона задихалась. [PERSON] їй у всьому допомагав, прибирав у дворі, вона навіть казала моїй матері, що напевно її будуть доглядати чужі, оскільки своїм рідним вона не потрібна. [PERSON] пояснив, що [PERSON] його тесть, останній проживав з [PERSON] однією сім'єю, ремонтував будинок, провів централізовану каналізацію і душову кабінку, купив їй лікувальне ліжко; особисто дзвонив її сестрі - [PERSON], остання в телефонній розмові відповіла, що в [PERSON] є чоловік [PERSON] і хай він займається; коли [PERSON] виписалась із лікарні і вони їй повідомили про слова [PERSON], то вона заборонила дзвонити. При останньому інфаркті поклали [PERSON] в приватну лікарню, оскільки коштів не вистачало, вони дали їй ще 5000 грн; після останнього інфаркту, за три місяці до смерті, приїжджала [PERSON] і [PERSON] попрохала її найняти доглядальницю за 3500, але [PERSON] відмовила, посилаючись, що це дорого; допомагали [PERSON] - [PERSON] та його, свідка, дружина(дочка [PERSON]). [PERSON], пояснила, що її батько в 1999 році познайомився з [PERSON] він проживав з нею однією сім'єю, допомагав по дому, купував все необхідне. В 2009 році був перший інфаркт, 17.05.2017 року був другий інфаркт, виходили її після другого інфаркту; на вулицю не виходила, телефонували [PERSON], та вона не приїхала. Показала, що у 2007 році її батько проходив лікування і саме тоді він та [PERSON] придбали собі мобільні телефони. На похорони приїхали родичі [PERSON], яких вони ніколи не бачили, після спливу шести місяців, вони подали заяви на прийняття спадщини та повідомили [PERSON], про те, що будуть продавати будинок та вигнали його з будинку. [PERSON] говорила, що в неї є родичі. Вона не бажає щоб вони її доглядали, оскільки вважала, що вони здадуть її у дім пристарілих. [PERSON] пояснила, що її батько [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю з 2000 року по [INFO] по [ADDRESS]. [PERSON] хворіла, перенесла 2 інфаркти, весь цей час батько допомагав, купував ліки та доглядав за нею, дзвонили її сестрі, проте - вона не приїхала; батько ремонтував покрівлю яка протікала. Допитані у судовому засіданні свідки Відповідачів показали: [PERSON] пояснив, що знав [PERSON] - проживав по [ADDRESS]; коли помер перший законний чоловік [PERSON] - вона проживала з Олександром, той помер; потім проживала з [PERSON], який допомагав їй. Останнім часом у [PERSON] погіршилось здоров'я, одного разу вона попрохала допомоги, коли зайшов до будинку, то побачив, що в неї тече з ноги, викликав швидку. В 2017 році був другий інфаркт, після нього влітку вона завела розмову про можливий догляд за нею з їх, свідка, боку, бо у [PERSON] немає здоров'я, а його дочкам вона не потрібна; коли запитав, що де знаходиться племінниця [PERSON], то вона відповіла, що - зараз живе у Польщі. [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON] з того часу як одружилась з [PERSON] До [PERSON] приїздили, коли захворів чоловік, то повертаючись від лікаря із Києва, завжди заїжджали до Харкова, на день, до [PERSON], а потім їхали до дому. Моя свекруха [PERSON]- сестра [PERSON]; знає, що [PERSON] не була бідною жінко і не потребувала сторонньої допомоги, ніколи їх не прохала про допомогу. Відповіла, що коли [PERSON] була в лікарні, то не приїздили, бо про це не знали; неможливо було забрати [PERSON] до її сестри щоб проживали разом, бо вони за характером різні, їх не можна було «зводити» до кучі. [PERSON] вказав, що [PERSON] - його тітка та хрещеною. Спілкувались по телефону, коли хворів, то завжди з Києва заїжджали до Харкова, на стан здоров'я [PERSON] не скаржилась. [PERSON] пояснила, що [PERSON] - є їй рідною тіткою. Донька [PERSON] проживала у [PERSON] з 1998-2001 роках, що дружили та часто приїжджали до Харкова привозили жом та зерно. [PERSON] часто приїжджала та допомагала; знали, що у [PERSON] у 2009 році був інфаркт, у 2015 та 2016 році також приїжджали, проте, не були довго; [PERSON], не просила кошти, бо в неї вони були, вона тримала кіз та продавала молоко, в безпорадному стані вона не була. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип Верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт того, що [PERSON] постійно проживав однією сім'єю разом з [PERSON] на день смерті підтверджується актом про фактичне проживання від 04.05.2018 р. (т. 1 а.с.15). Оскільки, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю необхідне для для реалізації свого права на оформлення спадщини, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позову в цій частині. Допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] проживав з 2000 року з [PERSON] однією сім'єю, за адресою: [ADDRESS]. Це, фактично, не оспорювали і відповідачі. Судом встановлено, що [PERSON] була власницею домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.02.2009 року (т.1 а.с.31,54-56). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], померла [INFO] ( т. 1 а.с. 30). Спадкуванням, відповідно до статті 1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкування може бути здійснено за заповітом та за законом. Померлою [PERSON] заповіт не складався, тому спадкування має здійснюватися за законом. Спадкоємці за законом, згідно ст.1258 ЦК України, одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як встановлено судом, єдиним спадкоємцем який може прийняти спадщину та вже виявив таке своє бажання є рідна сестра померлої - [PERSON], а також [PERSON], [PERSON]. Позивача листом № 2441/02-14 від 05.05.2018 Державний нотаріус Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козєєва С.М. повідомила, що для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], необхідно надати документи, що підтверджують родинний зв'язок зі спадкодавцем (а.с. 32). Оскільки між позивачем та померлою [PERSON] шлюб не було зареєстровано, позивач є спадкоємцем четвертої черги як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як зазначено позивачем та не заперечувалось відповідачами, [PERSON] та [PERSON] сімнадцять років, тобто з 2000 року по день смерті [INFO], проживали однією сім'єю. Позивач, в свою чергу, весь цей час опікувався [PERSON], купував все необхідне для нормальної життєдіяльності сім'ї. Установлено, що [PERSON] влітку 2009 р. перенесла інфаркт, на той момент їй було 74 роки. Вподальшому, з 27.07.2009 р. по 05.08.2009 р. вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у міській клінічній багатопрофільній лікарні № 25 м.Харкова з діагнозом- ішемічна хвороба серця (а.с.21). З 05.08.2009 р. по 20.08,2009 р. [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у міській клінічній багатопрофільній лікарні № 25 м.Харкова з діагнозом ішемічна хвороба серці, гострий (27.07.2009 р.) інфаркт міокарда, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет, варикозне розширення вен (а.с.22,23,24) Після перенесених інфарктів міокарду [PERSON] потребувала постійної допомоги. Після виписки з лікарні вона пересувалась тільки у межах будинку, потім у дворі, згодом стала виходити за межі двору, однак ходити на великі відстані була не в змозі. Принести собі їжу і медикаменти вона не могла, приготувати собі їжу не могла, не могла прати, прибирати, доглядати будинок та прибудинкову територію. Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову про зміну черговості є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення вищевказаних дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно ст. ст.1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1224 ч. 5 ЦК України за рішенням особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані . Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи . Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання . У справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування . Відповідно до п. 6 Постанови ВСУ №7,правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Судом установлено, що [PERSON] влітку 2009 р. перенесла інфаркт, на той момент їй було 74 роки. Вподальшому, з 27.07.2009 р. по 05.08.2009 р. вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у міській клінічній багатопрофільній лікарні № 25 м.Харкова з діагнозом- ішемічна хвороба серця (а.с.21). З 05.08.2009 р. по 20.08,2009 р. [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у міській клінічній багатопрофільній лікарні № 25 м.Харкова з діагнозом ішемічна хвороба серці, гострий (27.07.2009 р.) інфаркт міокарда, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет, варикозне розширення вен (а.с.22,23,24) Після перенесених інфарктів міокарду [PERSON] потребувала постійної допомоги. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 15, 16, 526, 625, 1047, 1050 ЦК України,

Outcome: approved