Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] помер батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки (паю) із земель НААГ «Сокіл» площею 1,84 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Соколівської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування по закону до даного майна. Фактично прийняла спадщину, однак до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, не зверталася, оскільки відсутній оригінал Сертифікату на право приватної власності на землю, а видача дублікату такого, чинним законодавством не передбачена. Просить суд визнати за нею таке право. [PERSON] до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Соколівської сільської ради, будучи повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за викликом суду, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Соколівською сільською радою Буського району Львівської області 01.09.1994 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 26. Померлому на праві власності належала земельна частка (пай) із земель НААГ «Сокіл» площею 2,16 умовних кадастрових га., розташована на території Соколівської сільської ради Буського району Львівської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 5818 від 30.07.1997 р.). Згідно листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 р. № 111 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель», на розрахована частка 1,84 умовних кадастрових га., з них ріллі - 0,82 га., кормових угідь - 1,02 га. Така і входить до складу спадщини. Як встановлено, спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив. Уразі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є донькою померлого та спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Крім неї, спадкоємцями першої черги спадкування є також її мати [PERSON] та сестра [PERSON] . Останні на дане спадкове майно не претендують, відмовляються від такої в користь позивачки, про що подали відповідні письмові заяви. Інших першочергових спадкоємців немає. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном після смерті батька. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали спадкодавцям, після їх смерті переходять до позивача, яка фактично прийняла спадщину. Суд надає віри показам позивача, що викладені в позовній заяві, тому кладе їх в основу рвшення. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved