Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що її свекруха, [PERSON], померла 25.04.2013 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка площею 5,210 га, розташована на території Малинівської сільської ради Словянського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями після її смерті були її сини: [PERSON] та [PERSON], які у встановленому порядку подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 07.07.2014 року [PERSON] помер. За життя свідоцтво про право власності на 1/2 частку вказаної земельної ділянки [PERSON] не отримав. Спадкоємцями після [PERSON] є його дружина, позивач по справі, [PERSON], та їх діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 10.10.2017 року позивачеві та її дітям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з тим, що спадкодавець за життя спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Просить визнати за собою та за своїми дітьми право власності в порядку спадкування після [PERSON] на право на 1/2 частку земельної ділянки площею 5,210 га, розташованої на території Малинівської сільської ради Словянського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач, [PERSON], відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.04.2013 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО №684761, виданим виконкомом Малинівської сільської ради Словянського району Донецької області від 07.05.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 5.210 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малинівської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №195235 від 05.11.2007 року. Згідно з Свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЛ №366024 від 09.01.1979 року, [PERSON] є матірю [PERSON] Відповідно до довідки Другої Словянської державної нотаріальної контори від 09.10.2013 року спадщину після померлої 25.04.2013 року [PERSON] отримали [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про одруження серії І-НО №057345 від 17.09.1999 року, [PERSON] 17.09.1999 року уклав шлюб з [PERSON] (Грищенко до шлюбу) О.А. Згідно з Свідоцтвом про народження серії 1-НО №261809 від 14.04.2009 року та Свідоцтвом про народження серії 1-НО №261810 від 14.04.2009 року, 09.04.2009 року народились [PERSON] та [PERSON], батьками яких є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-НО №129002 від 12.04.2000 року, 22.03.2000 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Рішенням Словянського міськрайонного суду від 13.03.2017 року [PERSON] був визнаний померлим з 04.07.2014 року, на підставі чого 10.05.2017 року Словянським районним ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області було зроблено відповідний актовий запис за №6 та видано Свідоцтво про смерть серії І-НО №977503. Відповідно до довідки виконкому Миколаївської міської ради від 27.09.2017 року [PERSON] був зареєстрований та проживав на території Малинівської сільської ради за адресою: с. Оріхуватка, вул. Дружби, 19, з 19.10.1995 року по день смерті 04.07.2014 року. Разом з померлим були зареєстровані дружина, [PERSON], дочки, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та брат, [PERSON] Згідно з повідомленням Другої Словянської державної нотаріальної контори від 13.02.2018 року, після померлого 04.07.2014 року [PERSON] заведено спадкову справу за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом його дочки [PERSON] та дружини [PERSON], яка діє від свого імені та від імені своїх малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13.02.2018 року. Постановою державного нотаріуса Другої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10.10.2017 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 5,210 га, розташованої на території Малинівської сільської ради Словянського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказану частку земельної ділянки. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на вищевказане майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №195235 від 05.11.2007 року належала земельна ділянка площею 5.210 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малинівської сільської ради. Відповідно до довідки Другої Словянської державної нотаріальної контори від 09.10.2013 року спадщину після померлої 25.04.2013 року [PERSON] отримали [PERSON] та [PERSON] Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.09.2017 року право власності на земельну ділянку площею 5.210 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Малинівської сільської ради, належить [PERSON] Тобто суд приходить до висновку, що за своє життя [PERSON] не встиг належним чином переоформити на себе право власності на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки після померлого [PERSON] Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняла, то до неї перейшло право зареєструвати право власності на спірну земельну ділянку, що померлий не встиг здійснити за життя. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з його смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved