Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 12 травня 2007 року у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 27. Від шлюбу у них народилося троє дітей - дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні та вихованні. Через часті непорозуміння на побутовому рівні в них часто виникали суперечки, внаслідок яких між ними вичерпано терпіння, у сімейних відносинах зявилися неповага одне до одного, і таким чином зникли справжні сімейні почуття. Впевнившись в тому, що відновлення сімейних відносин з відповідачем не можливе, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач, як батько дітей, добровільно не надає коштів на їх утримання. Вважає, що відповідач має кошти на утримання своїх дітей, оскільки є працездатним. На підставі наведеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивачки [PERSON] надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його та позивачки відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, причина неявки суду невідома. Вивчивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 травня 2007 року. Реєстрація шлюбу проведена у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за № 27. Від шлюбу мають троє дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, що встановлено зі змісту позову. Таким чином, суд з огляду на матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини, зокрема через різнобічність поглядів на сімейне життя. Встановлено в судовому засіданні, що сторони не проживають спільно, не підтримують сімейних відносин. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~Позивачка [PERSON], як особа, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище, просила надалі після розірвання шлюбу, іменуватися дошлюбним прізвищем "Лопатюк", тому їй слід відновити дошлюбне прізвище. Окрім вимоги про розірвання шлюбу, позивачкою висунута до відповідача вимога про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вирішуючи зазначену позовну вимогу, суд виходить з наступних міркувань. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом сторони від шлюбних відносин мають троє дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Наразі діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка сама виховує та утримує дітей. Вказана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі\~ стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також, що за твердженням позивачки відповідач не має постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Виходячи із принципу розумності та справедливості, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі, зазначеному позивачкою, тобто по 600 гривень на кожну на дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 4 серпня 2016 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved