Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2015. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, подружні відносини припинено, примирення неможливе, шлюб існує формально. У шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Син зареєстрований і з народження проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Вона має стабільний самостійний дохід, створює всі необхідні умови для проживання, виховання, нормального розвитку дитини, забезпечуючи гармонійний розвиток його особистості. Крім того, відповідач не заперечує проти визначення місця проживання сина разом з матір`ю, оскільки працює за кордоном. Не визначення місця проживання малолітнього сина позбавляє позивача можливості вирішувати деякі негайні, необхідні та важливі в житті дитини питання для забезпечення його належного розвитку та виховання. Враховуючи наведені вище обставини, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.03.2021 залучено Махнівську сільську раду як орган опіки та піклування третьою особою у даній цивільній справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить шлюб розірвати та визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. За таких обставин та у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2015 (а.с.3). У шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, примирення між ними неможливе. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На даний час малолітній син - [PERSON] , [INFO] , згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 18.11.2020, зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до довідки-характеристики, наданої сільським головою від 02.12.2020, позивач [PERSON] працює барменом, зарекомендувала себе з позитивної сторони (а.с.10). Малолітній син [PERSON] , [INFO] , є вихованцем Дошкільного навчального закладу "Ромашка". Його мати - [PERSON] створює хороші умови для розвитку та виховання сина. Арсен визнає мамин авторитет, любить і поважає її, слухається і поводить себе задовільно. Він завжди охайний, життєрадісний і комунікабельний з ровесниками. За весь період перебування дитини у закладі батько не відвідував дитину (а.с.9). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов комісія встановила, що будинок, в якому проживають позивач разом із малолітнім сином [PERSON] , газифікований, є водопостачання, гарний ремонт, із зручностями, умебльований, є необхідна техніка та приладдя, відведене окреме місце для сну та відпочинку дитини. Дитина забезпечена необхідними речами для повноцінного розвитку та проживання в будинку. Стосунки в сім`ї доброзичливі (а.с.11, 47). За змістом положень ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частинами 2, 3 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. До інших обставин, що мають істотне значення (у контексті приписів ч. 1 ст. 161 СК України) можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного вище, а також зважаючи на те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи те, що сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки це призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved