Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що від фактичних шлюбних відносин 09.03.2017 року у сторін народилася донька [PERSON]. Сторони разом проживали у цивільному шлюбі до грудня 2017 року. Дитина перебуває з позивачкою на її повному утриманні. Відповідач працездатний, не має іншої родини та інших дітей, не має на утриманні інших осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. У звязку з цим позивач просить зобовязати відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на місяць. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такий задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідач є молодою працездатною особою. Незважаючи на те, що він офіційно не працевлаштований, однак підробляє підсобним робітником на оптовому ринку, таким чином має заробіток щонайменше 5000 гривень. Участі у вихованні та утриманні спільної дитини не приймає, надає іноді незначні кошти, яких на утримання дитини не вистачає. Відповідач у судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечив, зазначивши, що дружина з ним бажає розлучитися виключно під впливом її матері. Він намагався примиритися з дружиною, однак вона сама цього не бажає. Щодо розміру аліментів позивач заперечив частково, зазначивши, що він наразі не працевлаштований, доходи отримує нерегулярно. Хоч і працює на оптовому ринку та отримує приблизно 200 гривень в день, однак дані зоробітки не постійні. Крім того йому самому необхідні кошти на життя. Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у сторін 09.03.2017 року народилася донька [PERSON] (а.с.11). Дитина проживає з позивачкою на її утриманні. Сторони проживають окремо. Відповідачем на утримання дитини нерегулярно надається допомога у незначному розмірі. Відносини між сторонами врегульовано нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 16.01.2014 р. № 719-VII прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлено у розмірі 1492 грн. Проте суд погоджується з доводами позивача про те, що вказаний розмір аліментів є виключно мінімальним розміром забезпечення дитини. Приймаючи до уваги, що відповідач визнав, що має нерегулярні доходи в достатній мірі, щоб сплачувати аліменти, є молодою, працездатною людиною, інших утриманців, крім спільної зх відповідачкою дитини не має,

Outcome: approved