Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" 26.10.2018 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.02.2012 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 31.07.2018 року в загальній сумі 165339,92 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 110513,01 грн., та судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.12.2018 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.12.2018 р., яке було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 03.02.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов`язання за договором не виконував та станом на 31.07.2018 року має заборгованість в загальній сумі 165339,92 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 1980,02 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 157454,91 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 5904,99 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Крім того, позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, просить стягнути не загальну суму заборгованості, а лише заборгованість за кредитом в сумі 1980,02 грн., та заборгованість по процентам за користування кредитом з 03.02.2012 р. по 31.01.2018 р. в сумі 108532,99 грн., що разом становить 110513,01 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1762 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 26 квітня 2019 року.

Outcome: approved