Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], в особі представника позивачів [PERSON], звернулися до суду з позовною заявою до Черкаської міської ради, третя особа: Житлово-будівельного кооперативу №59 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 грудня 2017 року померла мати позивачів [PERSON]. За життя спадкодавець [PERSON] набула право власності, шляхом виплати всіх пайових внесків) на квартиру № 24 в житловому будинку №160/3 по вулиці Нарбутівська (Петровського) в місті Черкаси. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі, право власності на вищезазначену квартиру. Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом першої черги. 29.05.2018р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу, яким була заведена спадкова справа за №42/2018, однак постановою від 29.12.2018р. нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує права позивачів на спадкування та набуття права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, у звязку із чим, вони були вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо. Ухвалою суду від 14 січня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Призначено судове засідання з розгляду справі по суті позовних вимог. Ухвалою суду від 31 січня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, обґрунтовуючи обставинами викладеними у позові. Представник Черкаської міської ради [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник ЖБК №59 на розгляд справи в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи бу повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засіданні належним чином повідомленого представника ЖБК №59 не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, суд зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Судом встановлено, що 29 грудня 2017 року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 320719 від 02 січня 2018 року. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджуються копією про народження [PERSON] серії І-АВ № 208643 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-СР №495378. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджуються копією про народження [PERSON] серії І-СР № 363590 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СР №302318. За життя спадкодавець [PERSON] набула право власності на квартиру № 24 в житловому будинку №160/3 по вулиці Нарбутівська (петровського) в місті Черкаси. Зазначене підтверджується ордером № 3032 серія ЖСК від 24.10.1975, довідкою ЖБК № 59. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі, право власності на квартиру № 24 в житловому будинку №160/3 по вулиці Нарбутівська (петровського) в місті Черкаси. Позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом першої черги. Інші спадкоємці за законом відсутні. Зазначена обставина підтверджується матеріалами спадкової справи №42/18, відкритої після смерті [PERSON]. У травні 2018 року позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою від 29 грудня 2018 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачі не надали правовстановлюючий документ на вищезазначену квартиру, оскільки померла [PERSON] не зареєструвала право власності на квартиру. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивачів на спадкування за законом та набуття права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за захистом якого позивачі змушені звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо. Відповідно дост.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1268 ЦК України після прийняття спадщини спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вже було зазначено, за життя спадкодавець [PERSON] правомірно набула право власності на квартиру № 24 в житловому будинку №160/3 по вулиці Нарбутівська (петровського) в місті Черкаси, сплативши всі пайові внески як член ЖБК 59, що підтверджується довідкою ЖБК № 59 від 14.04.2018 №22/18. В силу вимог ст.15 Закону України «Про власність» № 697-XII від 07.02.1991 член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Главою 25 ЦК України передбачені підстави для припинення права власності. До зазначених підстав не належить припинення права власності у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У теперішній час оформити та отримати правовстановлюючий документ на право власності на квартиру у встановленому законом порядку не можливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05 2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивачі є такими, що прийняли спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, сам факт не отримання правовстановлюючих документів, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно набуто у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки квартира № 24 в житловому будинку №160/3 по вулиці Нарбутівська (петровського) в місті Черкаси, набута спадкодавцем правомірно, то позивачі мають право отримати її у власність в порядку спадкування за законом. Таким чином, за позивачами має бути визнано право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 29 грудня 2017 року. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved