Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

До Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, жодного разу не був на батьківських зборах, морально та матеріально не підтримує дитину, не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не переймається дитиною, не готує його до самостійного життя, аліменти на утримання дитини не сплачує, що підтверджується довідками про неотримання аліментів Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Представник органу опіки та піклування [PERSON] та прокурор Павич С.В. проти заявленого позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, заслухавши думку третьої особи та прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] яке видане 14.01.2010 Опаківською сільською радою Дрогобицького району Львівської області. Згідно вказаного Свідоцтва про народження матір'ю [PERSON] є [PERSON], а батьком - [PERSON]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи, малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Батько малолітнього [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до заяви дільничого педіатра Підбузької районної лікарні [PERSON] громадянини [PERSON] не цікавився здоров'ям дитини [PERSON], [INFO]. Жодного разу з дитиною на медогляд чи огляд дитини в поліклініці при хворобі. Відповідно до повідомлення сусіда [PERSON] вихованням дитини [PERSON] займається мати [PERSON], що стосується батька, то він не бере жодної участі у вихованні, не відвідує дитину дома. Відповідно до повідомлення класного керівника учня 1 класу [PERSON] батько дитини [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні, фізичному та духовному розвитку дитини, не цікавиться навчанням сина, жодного разу не був присутній на батьківських зборах. Згідно з повідомленням [PERSON] вихованням дитини [PERSON] займається мати [PERSON], що стосується батька , то він не бере жодної участі у вихованні, дитину не відвідує дома. Відповідно до довідок про отримання аліментів Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.06.2016 № 09-40-13/3500, від 19.09.2016 № 09-40-13/5737 та від 07.03.2017 № 09-40-13/2012 [PERSON] за період з вересня 2015 по лютий 2017 не сплачував аліментів на отримання сина. Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, і це підтвердив в судовому засіданні відповідач, що він дитину не відвідує, ні за місцем її проживання, ні за місцем знаходження дошкільного навчального закладу, а також не цікавиться станом здоров'я дитини. За змістом ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, нехтує батьківськими обов'язками, не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям, не піклується про сина та не відвідує його. Вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивач. Доводи відповідача, що йому позивачка не дозволяла бачитись з дитиною, судом оцінюються критично, оскільки стороною взагалі не надано доказів на обґрунтування зазначених доводів. На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved