Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON], з позовом до [PERSON] та [PERSON] про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, відновлення межових знаків та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в її власності перебуває домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Зазначене домоволодіння південною стороною межує з домоволодінням відповідачів. [PERSON] та [PERSON] без дозволу позивача та з порушенням чинного законодавства, було зведено споруду біля їх будинку. Дану споруду зведено на краю їх домоволодіння не відступивши від межі жодного сантиметра. Домоволодіння відповідачів закриває сонце на значній території городу позивача, що призводить до значного зниження врожаю на городі [PERSON] Стріха споруди виступає на город позивача, у зв'язку із чим під час дощу вода вимиває з її городу грунт разом з насінням, утворюючи на городі канаву, що приводить до втрати врожаю у великій кількості чим позивачу спричинено матеріальну шкоду. Окрім того, [PERSON] зверталась до сільського голови с. Саїнка з проханням винести [PERSON] припис про усунення порушень вимог законодавства, з визначення строку для добровільного виконання припису, зобов'язавши останню знести самочинно зведену споруду. Даний припис було вручено відповідачу шляхом поштового відправлення, проте на даний час жодних дій по його виконанні не виконано. [PERSON] зауважує, що дана споруда, зведена відповідачами завдає значної шкоди їй та членам її сім'ї, порушує надані їм Законами України та Конституцією України права. З огляду на наведене позивач просить суд зобов'язати відповідачів знести самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS], зобов'язати відповідачів при будівництві муру дотриматися вимог законодавства та відступити від межі встановлену законодавством відстань, зобов'язати відповідачів відновити знищені межові знаки, стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень та витрати, понесені нею при зверненні до суду. В судовому засіданні позивач та її представник за довіреністю від 05.07.2013 року - [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задоволити в повному обсязі. Відповідачі та їх представники позовні вимоги не визнали, подали до суду письмові заперечення проти позову, з яких зазначили, що будівництво житлового будинку разом з приєднаними до нього прибудовами, що являється одним цілим, було проведено на підставі забудови населеного пункту і плану, виготовленого архітектурним відділом, що підтверджується технічним паспортом на домоволодіння /а.с.63/. Будівництво проведене на присадибній земельній ділянці, яка була виділена [PERSON] при дотримані норм і правил як пожежних, так і санітарних. Ніякого наміру на заволодіння часткою земельної ділянки належної позивачу у відповідачів ніколи не було. Вода стікає з будівлі на територію відповідачів. Комісією в складі депутатів сільської ради і сторін, як власників присадибних ділянок було встановлено межові знаки, а саме: вкопано в землю металеві прути, що й слугувало межею. Ніяких межових знаків відповідачі не знищували, навпаки сім'я [PERSON] навесні 2014 року повиривала межові знаки між їхніми земельними ділянками і стягли всю межу культиватором вниз городу відповідачів і засіяли свою кукурудзу по їх, погрожуючи при цьому [PERSON] та [PERSON] розправою. Що ж стосується вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди, то вона є безпідставною, нічим не вмотивованою, на підтвердження якої не надано жодних доказів. Свідок [PERSON] суду показав, що будучи головою Саїнської сільської ради, разом з комісією, до складу якої входили депутати сільської ради неодноразово виїжджав на спірну межу, де було встановлено, що дійсно [PERSON] розорена межа зі сторони останньої і перенесена в сторону [PERSON] Актом від 24.03.2014 року було встановлено, що межові знаки на спірних земельних ділянках порушені зі сторони [PERSON] і перенесені в сторону [PERSON], тому комісією було вирішено відновити межові знаки, які були станом на 24.05.2012 року, шляхом встановлення дерев'яних і металевих стовпчиків. Отож, відповідачем [PERSON], регулярно порушувались встановлені межові знаки. Згідно державного акту на право власності, позивачу належить земельна ділянка площею 0,4525 га, проте, з записів в по господарській книзі слідує, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,60 га. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали суду покази аналогічні показам свідка [PERSON] Свідок [PERSON] дала суду покази аналогічні показам свідка [PERSON], додавши, що згідно державного акту на право власності, відповідачу належить земельна ділянка площею 0,30 га, проте, з записів в по господарській книзі слідує, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,42 га. Свідок [PERSON] суду показав, що на прохання відповідача [PERSON] переорав межу, про що попередив відповідача, проте остання наполягла на вчиненні зазначених дій. Так, вислухавши учасників судового засідання, покази свідків, вивчивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст..10 ЦПК України сторони та інші особи , які беруть участь у справі , мають рівні права подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості . Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом . Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених ст.61 цього Кодексу . Так, з показів позивача - [PERSON] слідує, що остання є власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS], площею 0,4525 га у відповідності до державного акту на землю серії ВН №24120001, який виданий на підставі рішення 6-ої сесії 23-го скликання Саїнської сільської ради від 14.09.1999 року / а.с. 8 /. По сусідству з [PERSON], за адресою [ADDRESS] межує земельною ділянкою [PERSON] , якому на підставі рішення виконкому сільської ради 24-ої сесії 23-ого скликання від 29.04.2004 року, площею 0,30 га. Позовна заява не містить посилань в чому саме полягає порушене право позивачки, всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України та п. 5 Постанови №6 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року, яким передбачено право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості особи, право на звернення до суду яких належить їм за умови, що вони доведуть наявність порушеного права, передбачено ст. 391 ЦК України /власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном/ доказів щодо порушеного права позивачки суду надано не було. Крім того, пунктом 22 постанови №6 Пленуму ВССУ передбачено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до п. 24 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. Якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про передчасність звернення позивача з позовом про знесення будівель, споруд або іншого об'єкта нерухомості власниками сусідніх домоволодінь, оскільки в судовому засіданні не добуто доказів того, що за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування було зобов'язано забудовників здійснити перебудову самочинно побудованих споруд і що така перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, неможлива, або доказів того, що особи, які здійснили самочинне будівництво, відмовляються від такої перебудови. Крім того, судом було роз'яснено позивачу його право на на заявлення клопотань про проведення експертизи, за допомогою якої можливо було б з'ясувати як впливає допущене відповідачами порушення будівельних норм і правил з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. У відповідності до п. 24 Постанови №6 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року, відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред1явила позов про знесення самочинного будівництва. З наведеного слідує, що позов у частині знесення самочинно збудованого нерухомого майна задоволенню не підлягає. В позовній заяві позивач просить суд зобов'язати відповідачів при будівництві муру дотриматися вимог законодавства та відступити від межі встановлену законодавством відстань. Проте, в судовому засіданні не надано доказів та не доведено, що відповідачі планують будівництво муру, при зведенні якого, [PERSON] просить суд зобов'язати [PERSON] та [PERSON] дотриматися вимог законодавства та відступити від межі встановлену законодавством відстань.

Outcome: approved