Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходу, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 27 вересня 2013 року позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина залишилась на її утриманні, а домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. Крім того, чоловік не здійснює витрат на її утримання, хоч має таку можливість, оскільки працює в ТзОВ «Агротехніка» та отримує стабільний дохід. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, ствердила наведені у ньому факти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що він не відмовляється від обов'язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у заявленому позивачем розмірі, однак заперечував позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини, оскільки остання має можливість забезпечувати себе самостійно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову. При цьому суд виходив з наступного. [PERSON] та [PERSON] з 27 вересня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №36 (а. с. 4). Як видно зі свідоцтва про народження (а. с. 5), сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] працює у ТзОВ «Агротехніка» та отримує заробітну плату, що стверджується довідкою про його доходи (а. с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VIІ, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2014 року становить 1032 грн. на одну особу. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі. Враховуючи матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, тощо, те, що він є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його доходу, що не є менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Крім того, згідно ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеної норми матеріального права, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, у заявленому позивачем розмірі, враховуючи те, що відповідач працює, та може надавати таку допомогу. Доказів протилежного відповідачем не надано. Покликання відповідача на ту обставину, що позивач може забезпечувати себе самостійно, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243.60 грн. судового збору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved