Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

В липні 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2015 року з відповідача стягнуто на її (позивачки) користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Рішенням Бородянського районного суду від 1 листопада 2017 року було зменшено розмір аліментів на ј частину доходів відповідача. Однак, станом на 1 червня 2020 року заборгованість відповідача по аліментах складає 95 918 грн. Тому просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 1 січня 2019 року по 31 травня 2020 року в розмірі 95 918 грн. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 1 листопада 2017 року було зменшено розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] на користь [PERSON] згідно рішення Бородянського районного суду від 15 травня 2015 року, та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). Як вбачається з копії довідки-розрахунку, виданої головним державним виконавцем Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, за період з 1 січня 2019 року по 31 травня 2020 року відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 95 918 грн. (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачем зазначеного рішення суду у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, доказів того, що така заборгованість виникла не з його /відповідача/ вини, останнім суду не надано, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в максимальному розмірі 100 відсотків заборгованості, що складає 95 918 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved