Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є рідною донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Вказана заява обґрунтована тим, що у звязку зі втратою свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , заявник звернувся до компетентних органів Карагандинської області Республіки Казахстан, але отримала відмову у видані повторного свідоцтва про народження, так як маються розбіжності в написанні по батькові дитини, а саме в актовому записі про народження [PERSON] від [INFO] року по батькові дитини значиться «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 19.02.1999 року прізвище та ім`я померлого вказано як « [PERSON] ». Заявник з`явився у судове засідання та надала до суду заяву про проведення судового засідання відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зацікавлена особа Приморський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області надала до суду заяву, згідно якої повідомляє що заперечень та клопотань не мають та просять суд розглядати справу за їх відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , так 11 березня 1981 року Юкталинською радою Тиндинського району, Амурськоої області шлюб між ними було розірвано, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.10.1980 року, [PERSON] народився [INFO] , у графі батько дитини зазначено «[PERSON]», а у графі мати дитини - « [PERSON] ». Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Сергієвською радою Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області, 10.10.1987 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 19.02.1999 року прізвище та ім`я померлого вказано як « [PERSON]». Листом відділу ЗАГС апарату кіма м.Жезказган Республіки Казахстан повідомлено, що в актовому запису про народження [PERSON] , [INFO] , по батькові значиться «[PERSON]». Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6розділу IV ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення фактів не пов`язані з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для того, щоб вона мала можливість підтвердити факт свого етнічного походження як полячка. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до Постанови Верховний Суд України від 31.03.1995 № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч.1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Оскільки встановлення даного факту для заявників має юридичні наслідки і саме цей факт має для заявників юридичне значення, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved