Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] подав до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення неправильності запису його імені Теодосій в актовому записі про народження, складеного 27 листопада 1949 року виконавчим комітетом Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, посилаючись на те, що його справжнє ім`я [PERSON] , однак Самбірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану 09.11.2018 склав висновок про відмову у внесенні змін до актового запису про його народження та йому рекомендовано звернутися до суду. Даний факт необхідний йому, заявнику, для реалізації права на спадкування, а в інший спосіб встановити його він не може. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від заінтересованої особи - Самбірського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника та не заперечення щодо задоволення заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 N 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Із паспорта громадянина України відомо, що ім`я заявника записано [PERSON] , він народився [INFO] у с. Біличі Старосамбірського району Львівської області ( а. с. 5-6, 7 ). [PERSON] , [INFO] , 25 лютого 1979 року уклав шлюб з [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу ( а. с. 10). Однак, у актовому записі про народження № 26 від 27 листопада 1949 року, складеному виконавчим комітетом Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, записано, що [INFO] в с. Біличі Старосамбірського району Львівської області народився [PERSON] (а. с. 23). Проте, із копій свідоцтв про народження [PERSON] , виданих 25 червня 1965 року Старосамбірським Держбюро ЗАГС та 19 грудня 1973 року Старосамбірським ЗАГС вбачається, що його ім`я записано [PERSON] ( а. с. 7, 8). Також, із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, будинкової книги відомо, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] ( а. с. 15, 16-18). Крім цього, із витягів з погосподарських книг Білицької сільської ради № 4, 5 та 6 за 1961-1969 видно, що головою господарства у с. Біличі Старосамбірського району є [PERSON] , а членом цього двору був зокрема його син [PERSON] , 1949 року народження ( а. с. 24-28). Також, із свідоцтв про народження дочок заявника [PERSON] та [PERSON] видно, що їх батьком записаний [PERSON] ( а. с. 11, 12). Тобто, із наведених доказів достовірно встановлено, що ім`я заявника є [PERSON] . У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» роз`яснено, що судам належить враховувати, що відповідно до ст. 19 Закону "Про органи реєстрації актів громадянського стану" реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Крім цього Закону, порядок реєстрації актів громадянського стану встановлюється Правилами, які затверджуються Міністерством юстиції України. Згідно з цим Законом і Правилами суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Із такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники - щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягли 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих - особи, які входять до кола їх спадкоємців. Згідно роз`яснень, що надані у пункті 11 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Виходячи з того, що рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Установлення даного факту має юридичне значення, так як дає йому підстави для реалізації права заявника на спадкування .

Outcome: approved