Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28 липня 2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, актовий запис № 182. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. Крім того, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, так як батько ухиляється від утримання сина. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, в направлених до суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності, позивач підтримала позов, відповідач позов визнав. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За змістом положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 28 липня 2000 року уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, актовий запис № 182. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому його належить розірвати. У відповідності із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що дитина живе з матір`ю і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Тернівської сільської ради Смілянського району від 22 жовтня 2019 року. Статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства" встановлено, що\~ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання сина в тому розмірі, що просить позивач. При цьому суд враховує, що відповідач визнав позов в повному обсязі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати, а на користь держави судовий збір за вимоги про стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved