Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в [ADDRESS] Вказувала на те, що відповідач - колишній чоловік її доньки, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте не проживає в квартирі більше одного року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги; дітьми, спільними з [PERSON], не цікавиться, аліменти, стягнуті в судовому порядку на їх утримання, не сплачував. Також, позивач зазначила, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2013р у справі № 2/489/2002/13 шлюб між її донькою та [PERSON] було розірвано. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування в [ADDRESS] Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Позивачці [PERSON] ? частки [ADDRESS] належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2006р., зареєстрованому в ММБТІ за № 1783071. В [ADDRESS], відповідно до Довідки ЖКП ММР "Південь" за вих. № 1007 від 16.03.2015 р., зареєстрований відповідач по справі (колишній зять позивачки) -[PERSON] Згідно Акту про підтвердження вибуття з постійного місця проживання від 25.03.2015 р. в зазначеній вище квартирі відповідач [PERSON]не проживає з січня 2014 року. Відповідач вибув з будинку зі своїми особистими речами в інше постійне місце проживання . За цей період жодних претензій щодо права користування та проживання в будинку та спірних питань до позивача з боку [PERSON] не виникало. Його особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідач не сплачує. Реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved