Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернувся до Романівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати його батьківство щодо [PERSON] , [INFO] , посилаючись на об"єктивні обставини вважати себе батьком даної неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з листопада 2015 року по листопад 2016 року він та [PERSON] проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що на час народження сина позивач та [PERSON] проживали без реєстрації шлюбу, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем матері, а батько дитини був записаний за її вказівкою, відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (далі СК України). Після народження дитини, [PERSON] поїхала в невідомому напрямку, залишивши дитину разом із позивачем. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни в актовий запис про народження. В судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явилися. Водночас, позивачем та представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору заявлено клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, при цьому, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а представник Романівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проти задоволення позову не заперечила. Відповідач, відповідно до приписів частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) була належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив не подала. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з листопада 2015 року по листопад 2016 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Романівської селищної ради Житомирської області № 2076 від 24 вересня 2020 року та актом, складеним депутатом Романівської селищної ради Житомирської області за участі сусідів від 23 вересня 2020 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Романівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 17 вересня 2016 року, на підставі актового запису № 97, батьком дитини значиться [PERSON] . Враховуючи, що на час народження сина [PERSON] , сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем матері, а батько дитини був записаний за її вказівкою, відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Згідно довідки виконавчого комітету Романівської селищної ради Житомирської області № 2095 від 25 вересня 2020 року [PERSON] на даний час проживає з батьком по [ADDRESS] . Згідно експертного висновку про біологічне батьківство, яке міститься в матеріалах справи, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] підтверджується. Загальними положеннями Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). Статтею 128 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктами 6,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до статті 135 СК України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статтей 263, 265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до статті 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи, що судом достовірно встановлено наявність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] та беручи до уваги те, що інші обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час оцінки доказів, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь [PERSON] понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved