Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

В пред'явленому до суду позові [PERSON] зазначив, що в період з 31 липня 1999 року по 4 лютого 2004 року, він перебував в шлюбі з [PERSON]. Також, [PERSON] зазначив, що під час шлюбу, [INFO], в них народився син [PERSON]. На підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2010 року, з нього, [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на утримання сина [PERSON]. Окрім того, [PERSON] зазначив, що з травня 2012 року, син [PERSON] проживає з ним, що підтверджує актом комунального підприємства "Перемога Сервіс", довідкою з місця навчання та характеристикою сина, а тому відсутні підстави отримувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON]. З врахуванням зазначеного, [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги з посиланням на ст.ст.180-182 Сімейного Кодексу України, просив суд: 1.Звільнити його, [PERSON], 25 травня 2012 року від сплати аліментів, на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], що стягуються за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2010 року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. 2.Стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення щомісячно від дня предявлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. 3.Допустити негайне рішення суду у межах платежу за один місяць. 4.Судові витрати по справі покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пред'явлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та в обґрунтування позову дав пояснення, вказавши на обставини справи, аналогічно тим, що зазначені в позовній заяві. Разом з тим, [PERSON] зазначив, що син позивача сам прийшов до батька та почав з ним проживати, [PERSON] приймає участь в вихованні сина та матеріально забезпечує всім необхідним для виховання та розвитку. Разом з тим, позивач [PERSON] доповнив пояснення зазначивши, що до та після розлучення з дружиною він утримував сім'ю, надавав кошти на утримання сина, а тому частково сплачував аліменти. Також, [PERSON] визнав, що всупереч рішення Тернівського міського суду [PERSON] проживає з ним, а тому не сплачує аліменти відповідно до рішення суду. В даний час він забезпечує [PERSON] всім необхідним для навчання та розвитку. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула та подала письмові заперечення проти позову, зазначивши, що відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2010 року вирішено з [PERSON] стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходів на її користь на утримання сина [PERSON], яке [PERSON] не виконує свідомо ухиляється від сплати аліментів, заборгованість по сплаті яких становить 62951,53 гривень, про що вона подала заяву в правоохоронні органи про скоєння [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 КК України. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 2 вересня 2010 року вирішено сину [PERSON], [INFO], проживати з нею, однак, [PERSON] в червні 2012 року самовільно вивіз дитину з лікарні та почав утримувати в себе вдома, про що вона подала заяву в правоохоронні органи про скоєння [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України. Також, [PERSON] зазначила, що [PERSON] не працює, не має офіційного законного джерела доходів, відносно нього відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованостей по кредитах, шахрайськими способами отримував за підробленими документами кредити в банках, за що притягувався до кримінальної відповідальності, а тому утримування дитини негативно впливає на його виховання. Разом з тим, відповідач [PERSON] довірила представникам [PERSON] та [PERSON] приймати участь в судових засіданнях та здійснювати представництво її інтересів. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні, в обгрунтування заперечень проти пред'явленого позову дав пояснення навівши доводи, аналогічно тим, що зазначені в письмових запереченнях. Окрім того, [PERSON] через свого представника [PERSON] подала зустрічний позов, зазначивши в ньому, що 15 липня 2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]. Також, [PERSON] зазначив, що на виконання рішення суду 30 липня 2010 року видано виконавчий лист, та 4 серпня 2010 року відкрито виконавче провадження. Однак, [PERSON] рішення суду не виконав та станом на 23 жовтня 2014 року допустив заборгованість по сплаті аліментів в сумі 62951,53 гривень. Разом з тим, [PERSON] зазначив, що відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Також, [PERSON] зазначив, що відповідно до розрахунку за період з 1 липня 2010 року по 30 травня 2012 року, (до часу коли дитина була викрадена) неустойка, яку відповідач повинен сплатити становить 289369,69 гривень. Окрім того, [PERSON] зазначив, що відповідно до ч.1 ст.20 СК України до вимог, що виникають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується. В зв'язку з зазначеними обставинами, [PERSON] просить в позові: 1.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 289369,69 гривень. 2.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за розгляд справи (а.с.95-97,187-188). 19 листопада 2014 року суд об'єднав зустрічний позов з первісним в одне провадження (а.с.197 ). В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] пред'явлені позовні вимоги підтримав та в обгрунтування позову дав пояснення, зазначивши обставини аналогічно тим, що в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] пред'явлені позовні вимоги підтримала та в обгрунтування позову дала пояснення, зазначивши обставини аналогічно тим, що в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом [PERSON] подав заперечення, зазначивши в них, що позов не обґрунтований і відсутні докази які б підтверджували позовні вимоги, серед додатків лише повідомлення про можливість притягнення його до відповідальності за не сплату аліментів. Разом з тим, [PERSON] посилаючись на обставини, що він отримує не велику заробітну плату, має на утриманні двох дітей, то просив суд зменшити розмір неустойки, чим в дійсності частково визнав позовні вимоги (а.с.123-125 ). Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про розірвання шлюбу суд встановив, що в 2004 році між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб (а.с.13). З повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 липня 2000 року, встановлено, що [PERSON] народився [INFO], батьком якого являється [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.14). Таким чином, суд встановив, що під час спільного проживання у подружжя була спільна дитина. З рішення Тернівського міського суду від 15 липня 2010 року встановлено, що вирішено щомісяця стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання [PERSON], починаючи з 14 червня 2010 року до настання дитиною повноліття (а.с.5). З довідок з відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції встановлено, що [PERSON] аліменти не сплачував, в період з 2010 по 2014 рік заборгованість становить 65804 гривень 91 коп. (а.с.103,146 ). Свідок [PERSON]-начальник виконавчої служби своїми показами підтвердила суму заборгованості по сплаті аліментів. Відомості щодо несплати аліментів про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2014 року за №12014040440002604 та проводиться досудове розслідування (а.с.141). З рішення Тернівського міського суду від 2 вересня 2010 року встановлено, що визначено місце проживання малолітньої дитини-[PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. Разом з тим, в судовому засіданні [PERSON] бажав проживати з матір'ю (а.с.135). З відомостей на запит суду з адресно-довідкового підрозділу ГУМВС України в Дніпропетровській області, довідки зазначеного підрозділу, довідки з виконавчого комітету Олександрівської сільської ради встановлено, що в [PERSON] зареєстровано місце проживання на території зазначеної сільської ради разом з сином [PERSON] (а.с.17, 173,174). З показів неповнолітнього свідка [PERSON] суд встановив, що з 25 травня 2012 року він розпочав проживати з батьком [PERSON](а.с.215). Окрім того, дану обставину підтвердила свідок [PERSON] - педагог навчального закладу, в якому навчається [PERSON]. В зв'язку з самоправством та невиконання рішення суду відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.382, ст.356 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня та 8 серпня 2014 року за №12014040440002637 та №12014040440001936 та проводиться досудове розслідування (а.с.140,142). Наявні між сторонами спірні правовідносини щодо сплати аліментів підлягають врегулюванню нормами СК України. Відповідно до приписів ст.181 СК України аліменти стягуються з того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Звільнення від сплати аліментів, встановлених за рішенням суду, з підстав, зазначених в позовній заяві, відповідно до положень СК України не передбачено. Передбачено звільнення батьків від утримання дитини за умови, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби згідно зі ст.188 СК України. Передбачено припинення права на аліменти у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно згідно зі ст.190 СК України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд, встановив, що на цей час чинне судове рішення про визначення місця проживання дитини з матір'ю, його невиконання позивачем, а саме самовільне відібрання дитини в малолітньому віці та не повернення матері, є фактом незаконного проживання дитини з батьком. Суд, вважає, що встановлений судом факт проживання дитини з батьком через невиконання судового рішення суду та не сплату аліментів через невиконання судових рішень, не є обставинами, що впливають на припинення аліментів та не є підставою для звільнення від їх сплати [PERSON] та стягнення аліментів з матері [PERSON]. За таких обставин, в задоволенні первісного позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. З наявного у справі вищезазначеного розрахунку заборгованості по аліментах у [PERSON], за період з 2010 по 2014 рік, становить 65804 гривень 91 коп. (а.с.103,146 ). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] через свого представника [PERSON] провела розрахунок стягнення неустойки (пені) за несплачені аліменти [PERSON] за період з 1 липня 2010 року по 30 травня 2012 року за наступною формулою: С (сума пені)=(Сб (сума заборгованості)/100%Х1%)Х Кд(кількість днів прострочення). З врахуванням заборгованості в зазначеній вище довідці з виконавчої служби та розрахунку, сума щомісячної пені складає наступні дані: 2010 рік, липень-7097 грн.= (434,12 грн./100%Х1%)Х1635 днів; серпень-13417 грн.=(836,48 грн./100%Х1%)Х1604 днів; вересень-13654,45 грн.=(866,48 грн./100%Х1%)Х1574 днів; жовтень-13833 грн.=(896,48 грн./100%Х1%)Х1543 днів; листопад-14017,95 грн.=(926,48 грн./100%Х1%)Х1513 днів; грудень-13730 грн.=(926,48 грн./100%Х1%)Х1482 днів; 2011 рік, січень-14806 грн.=(1020,43 грн./100%Х1%)Х1451 днів; лютий-14520,29 грн.=(1020,43 грн./100%Х1%)Х1423 днів; березень-14203,97 грн.=(1020,43 грн./100%Х1%)Х1392 днів; квітень-1418,596 грн.=(1041,58 грн./100%Х1%)Х1362 днів; травень-13331,3 грн.=(1001,58 грн./100%Х1%)Х1331 днів; червень-11859,92 грн.=(911,58 грн./100%Х1%)Х1301 днів; липень-12720,32 грн.= (1001,58 грн./100%Х1%)Х1270 днів; серпень-12905,42 грн.=(1041,58 грн./100%Х1%)Х1239 днів; вересень-12169,79 грн.=(1006,58 грн./100%Х1%)Х1209 днів; жовтень-12328,95 грн.=(1046,62 грн./100%Х1%)Х1178 днів; листопад-1046,62 грн.=(986,62 грн./100%Х1%)Х1148 днів; грудень-11690,52 грн.=(1046,62 грн./100%Х1%)Х1117 днів 2012 рік, січень-12311,98 грн.=(1133,72 грн./100%Х1%)Х1086 днів; лютий-10926,21 грн.=(1033,72 грн./100%Х1%)Х1057 днів; березень-14203,97 грн.=(1020,43 грн./100%Х1%)Х1392 днів; квітень-11323,96 грн.=(1103,72 грн./100%Х1%)Х1026 днів; травень-1193,42 грн.=(1193,42 грн./100%Х1%)Х965 днів; Таким чином, пеня складає загальну суму 289369 гривень 69 копійок, яка утворилась за письмовими поясненнями позивачки [PERSON] та поясненнями [PERSON] по вині відповідача. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] доказів що спростовують вину за несплату аліментів та розрахунок пені суду не подали. Однак, виступаючи в судових дебатах [PERSON] просив суд зменшити розмір неустойки з врахуванням сімейного стану [PERSON], чим часткового визнав пред'явлений зустрічний позов. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений з урахуванням матеріального та сімейного стану боржника - платника аліментів. Такими обставинами - матеріальним та сімейним станом може бути наявність інших неповнолітніх дітей, яких боржник утримує. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], незадовільний майновий стан, оскільки не працевлаштований, відносно нього перебувають в провадженні три справи по примусовому стягненні грошових коштів, в тому числі за сплату комунальних послуг та заборгованості зі сплати аліментів, то є всі підстави для зменшення розміру неустойки, а тому зустрічний позов підлягає до часткового задоволення (а.с.94,145). Судові витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача (а.с.63,98). Разом з тим, суд вважає, що свідки з боку відповідача [PERSON], а саме [PERSON] та [PERSON] своїми показами лише підтвердили погрози [PERSON] щодо відібрання дитини в матері, однак, такі покази стосуються визначення місця проживання дитини, та не являються предметом спору по даній справі. Окрім того, покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які характеризують з негативної сторони [PERSON] та з позитивної сторни [PERSON], свідка [PERSON] про відсутність відомостей по даній справі, не можуть бути підставами для задоволення чи спростування зазначених сторонами позовних вимог, а тому зазначені докази є не належними та не стосується предмета доказування. На підставі вказаного,

Outcome: approved