Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 березняя 1993 року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] ( вул..[PERSON]) в м. Кременчуці Полтавської області. Заявник [PERSON] направив клопотання про розгляд заяви без його участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує та просить задовольнити. Заінтересовані особи Комунальне підприєство\~"Квартирне\~управління"\~Кременчуцької міської\~ради,\~Департамент житлово-конунального\~господарства виконавчого\~комітету Кременчуцької\~міської ради,\~[PERSON],\~[PERSON]просили справу розглядати без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] (вул..[PERSON]) в м. Кременчуці, згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 1993 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів належить на праві спільної сумісної власності заявнику [PERSON], [PERSON] та Лапченковій (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]. У вказаному свідоцтві допущено помилку, а саме у написанні прізвища заявника, зазначено Подворчанський, замість вірного [PERSON], згідно паспорта КО 358277, виданого 20.02.2002 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу є необхідним для захисту права власності, а саме можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним майном. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 81 ЦПК України, відповідно до\~ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Факт належності правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме родинними стосунками з співвласниками, відомостями зазначеними у документах щодо реєстрації, наявністю у заявника оригіналів документів. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved