Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 21 грудня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у відділі запису актів громадянського стану управління запису актів громадянського стану Ставропольського краю по Труновському району, актовий запис №1852. Від наведеного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження батьком дитини записано відповідача. Згідно довідки №2249, виданої ГУ ДМС України в Донецькій області дитина [PERSON] є громадянкою України та в майбутньому має право на оформлення документа, що підтверджує її громадянство України. Позивачка та відповідач разом з дитиною мешкали за адресою реєстрації позивачки. У серпні 2017 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини, після чого відповідач покинув сім`ю, з дитиною він не спілкується. На теперішній час місцезнаходження та проживання відповідача невідоме. Відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню доньки, тому позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10,11). Згідно довідки №2249, виданої ГУ ДМС України в Донецькій області дитина [PERSON] є громадянкою України (а.с.12). Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько матеріально не утримує доньку в добровільному порядку. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину, працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Проаналізувавши надані докази, враховуючи стан здоров`я, матеріальний стан дитини та відповідача, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів не порушує інтереси дитини, його право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку та є достатнім для його утримання, тому позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню повністю. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved