Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] , звернулися до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в якій просять надати їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування посилаються на те, що [INFO] померла, [PERSON] , яка є бабусею позивачів, яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6320682500:01:000:0378, площею 4,82 га, яка розташована на території Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Позивачі вказують, що 17 вересня 2013 року, [PERSON] , підписала заповіт, яким в рівних долях заповіла [PERSON] та [PERSON] , все своє майно, де б воно і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за Законом матиме право. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі 17 вересня 2013 року за № 52. 05 червня 2020 року, державний нотаріус Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербина В.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що позивачами, відповідно до статті 1270 ЦК України пропущено строк для прийняття спадщини, а тому нотаріус не може прийняти їхні заяви про прийняття спадщини в разі порушення строку для прийняття спадщини так як, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України поновлення строку достатнього для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини, може визначити лише суд за позовом спадкоємця, який з поважної причини пропустив строк. Зазначають, що ними пропущено строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що [PERSON] у 2013 році переїхала жити до свого сина [PERSON] на територію Російської Федерації. На початку травня 2018 року їм повідомили, що [PERSON] померла у травні 2017 року, оформлення документів на відстані зайняло тривалий час, а позивачі не мали змоги вчасно звернутися до нотаріуса, так як не було достовірної інформації про смерть [PERSON] , а також було відсутнє свідоцтво про смерть, що є підставою для написання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за Заповітом, після смерті [PERSON] , а отже не могли вчасно звернутися до нотаріальної контори та оформити спадщину за Заповітом. Вважаючи, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений ними з поважних причин, просять суд визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . В підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача, Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.1.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності усіх учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 червня 2020 року серії [NUMBER] , виданого Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а також «Медицинским свидетельством о смерти серии 60 № [NUMBER] , дата выдачи 26.05.2017» та Перекладом з російської мови на українську від 30.01.2020. (а.с. 16, 17, 18) Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 746599 [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6320682500:01:000:0378, площею 4,82 га, яка розташована на території Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області. (а.с. 20) Згідно Заповіту від 17 вересня 2013 року складеного [PERSON] , остання на випадок своєї смерті заповідала, в рівних долях, [PERSON] та [PERSON] , все своє майно, де б воно і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за Законом матиме право. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі 17 вересня 2013 року за № 52. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 червня 2020 року № 422/02-31, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки вони пропустили встановлений законом 6 місячний строк для подання зави про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснюється у п. 24 Постанови ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, а суди відкривають провадження у справі про продовження строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також: за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також: відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачі в своїй позовній заяві стверджують, що вони пропустили шестимісячний строк з поважних причин, так як [PERSON] померла на території Російської Федерації, оформлення документів щодо факту смерті на відстані зайняло тривалий час, що підтверджується доказами, вивченими у судовому засіданні, а саме: «Медицинским свидетельством о смерти серии [NUMBER] , дата выдачи 26.05.2017», Перекладом з російської мови на українську від 30.01.2020, копією листа «Муниципального учреждения Отдела записи актов гражданського состояния города Шахты» від 20.07.2018 про відсутність реєстрації актового запису про смерть [PERSON] , копією листа Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 13.11.2019 № 02-25/430 та копією конверту, відповідно до якої [PERSON] відповіла з Російської Федерації на вищевказаний лист голови Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 04 червня 2020 року Близнюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 16, 18,19,22,23,24). Обставини, на які посилаються позивачі як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивачів щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суду не надано. Представником відповідача позов визнано повністю, заперечень він не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачами шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] пропущений з поважних причин, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved