Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди , мотивуючи тим що 31.01.2007 року [PERSON], керуючи власним автомобілем марки «Хонда -Акорд», порушив правила дорожнього руху і здійснив наїзд на рейсовий автобус Надвірна-Івано-Франківськ, в якому вона була пасажиром.Постановою Надвірнянського районного суду від 17.07.2007 року кримінальну справу відносно відповідача [PERSON] за ст..286 КК України закрито в зв»язку з амністією. В результаті неправомірних дій відповідача вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 04.03.2010 року з відповідача вже стягнено в її користь втрачений нею дохід станом на 30.10.2010 року, кошти за лікування. Оскільки стан її здоров»я не покращився, вона надалі продовжує лікування, перенесла ще одну операцію, а інвалідність підтверджено та продовжено до 01.02.2016 року, просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь втрачений дохід з 01.11.2010 року по 01.09.2013 року в сумі 45412,44 грн. та з 01.09.2013 року до 01.02.2016 року (до перегляду групи інвалідності) щомісячними платежами по 1335,66 грн. щомісячно. Окрім того з 17.06.2010 року по 07.07.2010 року вона проходила оздоровлення в санаторії «Саки». Частину вартості путівки вона проплатила своїм коштом, а саме 1291,50 грн. та витратила на проїзд 306,28 грн. Також проходила лікування у відділенні нейрохірургії ОКЛ та витратила на лікування 2614,92 грн., пройшла платні послуги , за які оплатила 1212 грн. Знаходилась на лікуванні у відділенні малоінвазивної хірургії з 30.01.2012 року по 01.02.2012 року, де затратила на медикаменти 800 грн. та оплатила діагностику в сумі 100 грн. З 25.06.2012 року по 05.07.2012 року проходила лікування в Надвірнянській районній лікарні, де затратила на медикаменти 958,80 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав частково . Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь позивача затрачені нею кошти на лікування, втрачений дохід без врахування індексу інфляції. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив,що дійсно 31 січня 2007 року приблизно о 18 годині 10 хвилин на автомобільній дорозі Івано-Франківськ-Бистриця на участку дороги між с. Цуцилів та с.Перерісль Надвірнянського району Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода . Під час якої він керуючи автомобілем марки "Хонда-Акорд" реєстраційний номер [NUMBER] ,який належить йому на праві приватної власності здійснив наїзд на рейсовий автобус Надвірна-Івано-Франківськ пасажиром якого була позивачка. Згідно постанови Надвірнянського районного суду від 17.07.2007 року кримінальну справу відносно нього за ст.286 ч.2 КК України закрито в зв*язку з амністією. Він зразу за чотири місяці виплати позивачці 12000 грн. та продовжує виплачувати. Не згідний з таким позовом, просить відмовити. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що позовні вимоги позивача вважає безпідставними і просить в їх задоволенні відмовити. В позовній вимозі позивача щодо стягнення в її користь витрат затрачених на придбання путівки в санаторій та витрат затрачених на проїзд слід відмовити за пропуском строку звернення до суду. Позовні вимоги щодо стягнення витрат на лікування не підлягають до задоволення, тому що позивач не довела документально які саме кошти вона затратила. Стягнення втраченого доходу теж не підлягають до задоволення, так як нарахування втраченого заробітку обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров»я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посидається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 31.01.2007 року приблизно о 18.10 год. на автодорозі Івано-Франківськ - Бистриця на дільниці дороги між с. Цуцилів та с. Перерісль Надвірнянського району Івано-Франківської області [PERSON], керуючи власним автомобілем «Хонда-Акорд», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив правила дорожнього руху і здійснив наїзд на рейсовий автобус Надвірна-Івано-Франківськ, в якому пасажиром була позивачка [PERSON] Постановою Надвірнянського районного суду від 17.07.2007 року кримінальну справу відносно [PERSON] за вчинення ним злочину, передбаченого ст..286 ч.2 КК України закрито в зв»язку з актом амністії. В результаті ДТП 31.01.2007 року позивач [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозковолицевої травми з переломами кісток основи та склепіння черепа, кісток лицевого черепа,забоєм та пневмоенцефалією головного мозку,крововиливом над твердою мозковою оболонкою,крововиливами у гайморові пазухи та решітчастий лабіринт,розривом барабанної перетинки зліва,забійною раною голови та синцями голови,закритої травми живота з розривом брижжі тонкої кишки,некрозом стінок тонкої кишки,що ускладнилося гнійно-фібринозним перитонітом та гострою кишковою непрохідністю,переломовивиху лівого кульшового суглобу. Судом також встановлено, що внаслідок отриманих травм під час ДТП стан здоров»я позивача не покращився, вона і надалі продовжує лікуватись, а інвалідність підтверджено та продовжено до 01.02.2016 року. Згідно довідки № 16 Надвірнянської районної лікарні від 15.08.2010 року [PERSON] рекомендовано лікування в санаторіях «Хмільник», «Черче», «Саки», «Моршин», «Трускавець». З 17.06.2010 року по 07.07.2010 року позивач проходила оздоровлення в санаторії «Саки» , що підтверджено виписним епікризом «Санаторного комплексу Саки». Путівку за № 100444 вона отримала в соцстраху та частину вартості путівки проплатила сама, а саме 1291,50 грн. та витратила на проїзд 306,28 грн., це підтверджено квитанціями АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 09.06.2010 року та від 01.06.2010 року, а також проїзними документами. Згідно виписок із медичних карт № 468111, 2026911, 2143012 [PERSON] проходила лікування у Івано-Франківській обласній клінічній лікарні з 09.03.2011 року по 19.03.2011 року , з 31.10.2011 року по 11.11.2011 року та з 12.11.2012 року по 23.11.2012 року та придбала за власні кошти медикаменти на суму 2614,92 грн. Крім того вона відповідно до лікарських призначень пройшла платні послуги, а саме МРТ - 22.03.2011 року, вартістю 760 грн., здача аналізів - 31.10.2011 року , вартістю 229 грн., діагностика - 03.11.2011 року, вартістю 148 грн., діагностика 04.11.2011 року, вартістю 40 грн., діагностика - 11.11.2011 року, вартістю 35 грн. Всього витратила 3826,92 грн. Дані підтверджено фіскальними чеками. Згідно довідки № 598 від 22.04.2013 року , виданої Івано-Франківською ОКЛ [PERSON] знаходилась на лікуванні у відділенні малоінвазивної хірургії з 30.01.2012 року по 01.02.2012 року, історія хвороби № 181812 та придбала медикаменти на суму 800 грн. і оплатила діагностику у сумі 100 грн. [PERSON] проходила лікування в Надвірнянській районній лікарні в неврологічному відділенні з 25.06.2012 року по 05.07.2012 року, історія хвороби № 5182, довідка № 78 від 31.01.2013 року Надвірнянської ЦРЛ . Під час лікування придбала медикаменти на суму 958,80 грн. Фіскальні чеки знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ст..1198 ЦК країни розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров»я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров»я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів. 11.12.2009 року [PERSON] встановлена друга група інвалідності та підтверджена 22.01.2013 року, а згідно висновку судово-медичної експертизи від 30.10.2009 року та висновком експертизи від 11.02.2014 року встановлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона втратила 80% загальної і професійної працездатності. Термін переогляду через три роки. З довідок , виданих державною податковою адміністрацією у Надвірнянському районі за № 5369/к-17 від 21.06.2007 року та за № 1261/17/10 від 19.12.2013 року вбачається, що позивач за 2006 рік отримала дохід в сумі 20035 грн. Середньомісячний дохід [PERSON] за 2006 рік становив 1669 ,58 грн. Судом встановлено, що стійка втрата працездатності у позивача наступила 19.06.2007 року, в зв»язку з визнанням її інвалідом другої групи. Відповідно до висновку експерта від 30.10.2009 року та від 11.02.2014 року визначено ступінь втрати професійної і загальної працездатності позивача 80%, а тому із врахуванням середньомісячного доходу 1669,58 грн. сума щомісячного страхового відшкодування в зв»язку із стійкою втратою працездатності становить 1335,66 грн. В зв»язку з цим дані суми підлягають стягненню з відповідача [PERSON] щомісячно, а саме з 01.11.2010 року по 01.04.2014 року ( на момент слухання справи) по 1335,66 грн. До задоволення підлягає сума в розмірі 54762,06 грн. До задоволення підлягає також позовна вимога позивача про стягнення втраченого доходу щомісячно , починаючи з 01.04.2014 року по 01.02.2016 року, так як інвалідність встановлена по 01.02.2016 рік. Твердження представника відповідача про недоведеність позивачем які саме кошти вона затратила на лікування спростовані судом, тому що в матеріалах справи є відповідні довідки Івано-Франківської ОКЛ, з яких вбачається які саме ліки виписувались позивачу для лікування і які кошти нею були затрачені на придбання ліків. Суд також бере до уваги фіскальні чеки аптек про придбання ліків [PERSON], тому що вони відповідають призначенню лікарів та часу перебування позивача у лікувальних закладах. Суд також вважає, що строк звернення до суду позивача з позовною вимогою про стягнення коштів за оплату перебування у санаторії та проїзд слід поновити, тому що позивач безперервно перебуває на лікуванні та пропустила його з поважних причин. Таким чином, суд, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності прийшов до переконання, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають 7283,50 грн. матеріальної шкоди ( 5685,72 грн.витрати на лікування + 1597,78 грн. вартість путівки та проїзд), 54762,06 грн. втраченого доходу з 01.11.2010 року по 01.04.2014 року, та , починаючи з 01.04.2014 року по 01.02.2016 року щомісячно по 1335,66 грн. втраченого доходу. На підставі ст..ст.23,1167,1198,1195 ЦК України,

Outcome: approved