Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]\~ про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Встановлено, що 24.10.2014 року було зареєстровано шлюб між [PERSON]\~ та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серія І-НМ №291778 виданого 04.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30 травня 2018 року, до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 гривень судового збору. Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved