Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що в період з 2010 по жовтень 2016 року вона без реєстрації шлюбу проживала однією сім`єю з [PERSON] . Від відповідача вона має малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З квітня 2015 року позивачка разом з дітьми проживає окремо. Діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не сплачує аліменти, які були стягнуті на її користь на утримання дітей, у зв`язку з чим має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.08.2018 року на суму 21930 грн. на кожну дитину. Відповідач з дочкою та сином не спілкується, не цікавиться ними, не навідує, не турбується про їх стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не підтримує, у зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав на дітей. Представник позивача - адвокат Новіков І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень проти позову не надав. Згідно ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Шиян Н.В. не заперечував проти задоволення позову, раніше подав до суду висновок №01-22/0501 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 27.11.2012 року та [NUMBER] від 03.03.2011 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати окремо. Діти залишились проживати разом із матір`ю [PERSON] та перебувають на її повному утриманні. 27.08.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . [PERSON] участі у житті дітей не приймає, дітьми не цікавиться, не відвідує їх та не спілкується, аліменти на їх утримання які було з нього стягнуто не сплачує. З розрахунку заборгованості боржника по аліментах вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 332/1626/17 від 18.09.2017, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , заборгованість боржника станом на 01.08.2018 року становить 21930 грн. З розрахунку заборгованості боржника по аліментах вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 332/1626/17 від 18.09.2017, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , заборгованість боржника станом на 01.08.2018 року становить 21930 грн. Згідно довідки, виданої Запорізьким навчально-виховним комплексом № 67 Запорізької міської ради Запорізької області батько дитини [PERSON] не бере участі у вихованні дитини ( не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не відвідує батьківські збори). Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання малолітніх [PERSON] , [PERSON] з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та встановлено що матір`ю створено всі умови для всебічного розвитку дітей, про що складено акт. Відділ по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надав суду висновок №01-22/0501 від 06.06.2019 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав з тих підстав, що він свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дітей не займається, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно малолітніх батьківського піклування, родинний зв`язок з ними не підтримує. Згідно ч. ч. 1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Аналізуючи всі докази по справі, вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх фізичне здоров`я, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, належного утримання, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми навіть по телефону, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як самоусунення [PERSON] від своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, що відповідно до п.п.2 ч.1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав, а відтак заявлені позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved