Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що з кінця вересня 2013 року по квітень 2014 року вони з відповідачем фактично підтримували шлюбні відносини. На початку травня 2014 року вона дізналася, що вагітна, проте після того, як повідомила про це [PERSON], останній почав уникати спілкування, на телефонні дзвінки він не відповідав, змінив місце роботи. 21.12.2014 року позивач народила сина [PERSON], батько якого записаний в Книзі реєстрації народжень Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану згідно ч.1 ст. 135 СК України, батьком вказано [PERSON]. Просить визнати [PERSON] батьком малолітнього [PERSON], [INFO], та оскільки не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, самостійно виховувати і дбати про матеріальне забезпечення дитини дуже складно, просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Ухвалою суду від 10.09.2015 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишено без розгляду В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимог підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на початку 2014 року підтримували близькі стосунки. 21.12.2014 року [PERSON] народила дитину. Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ №213143 від 25.12.2014 року, виданого Ленінським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції, [PERSON] народився 21 грудня 2014 року в м. Полтаві, його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Запис про народежння дитини [PERSON] здійснено у відповідності до положень ч. 1 ст. 135 СК України, відповідно до змісту норми якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як всатновелно в ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до Висновку експерта № 115 від 30.06.2015 року, виконаної експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel K at all "Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden" Stuttgart, 1971., біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення батьківства відповідача щодо дитини [PERSON], [INFO], є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved