Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Фрунзенському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просила встановити порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , шляхом систематичних побачень наступним чином: кожен вівторок та четвер батько забирає дитину з дитячого садка о 17:00 год. і повертає матері о 19:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] ; кожну неділю батько забирає дитину за місцем проживання дитини о 17:00 год. та повертає матері о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Також, позивач просить суд зобов`язати [PERSON] , у разі неможливості дотримання встановленого порядку побачень з сином, попереджати про це позивача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу, за згодою батька, мешкає разом з матір`ю та на утримання якого відповідач добровільно надає грошові кошти. Однак, між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування батька з дитиною, що стало підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.01.2021 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. 27.01.2021 року до матеріалів справи надійшов відзив [PERSON] на подану позовну заяву, в якому він вказав, що у зв`язку із існуючим графіком роботи, а також, враховуючи відстань його будинку до будинку, в якому мешкає його малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , також беручи до уваги час, необхідний на подолання цієї відстані, та обставини що бабуся та дідусь малолітньої дитини також мають бажання спілкуватись з внуком, відповідач просить суд визначити наступний порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , в такий спосіб: що понеділка і що середи він забирає дитину з дитячого садка о 17:00 год. і повертає дитину о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] ; щонеділі він забирає дитину о 10:00 год. з місця проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та приводить дитину в дитячий сад що понеділка о 08:00 год. Також, відповідач надав до матеріалів справи довідку з місця роботи за №05/02/2021 від 27.02.2021 року, відповідно до якої [PERSON] працює в стоматологічній клініці "My first dentist" на посаді лікаря анестезіолога з 28.08.2019 року по теперішній час, з наступним графіком роботи: вівторок, четвер, п`ятниця з 14:00 год. до 19:00 год. 08.02.2021 року від представника позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона уточнила позовні вимоги в частині прізвища дитини. 25.02.2021 року від позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій позивач вказала, що між нею з відповідачем узгоджено наступний графік участі відповідача у спілкуванні з дитиною: кожен понеділок та середу батько забирає дитину з дитячого садка о 17:00 год. і повертає матері о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] ; кожну неділю батько забирає дитину за місцем проживання дитини о 17:00 год. та повертає матері о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, в якій вона просить суд задовольнити позовну заяву з урахуванням погодженого з відповідачем графіку його спілкування з дитиною, а саме: кожен понеділок та середу батько забирає дитину з дитячого садка о 17:00 год. і повертає матері о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] ; кожну неділю батько забирає дитину за місцем проживання дитини о 17:00 год. та повертає матері о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 22.02.2021 року від відповідача до матеріалів справи надійшла заява, в якій він просив провести судове засідання без його участі та вказав, що позивач згодна із графіком його спілкування з дитиною зазначеному у відзиві, тобто фактично, між ним та позивачем узгоджено спосіб та участь батька у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення. Будь яких заяв, клопотань та пояснень по справі від представника третьої особи не надходило. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.12.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні від 27.11.2020 року, та не оспорюється відповідачем. Під час розгляду справи, 25.02.2021 року позивачем надано до матеріалів справи заяву, в якій зазначено що між сторонами досягнуто згоди щодо участі відповідача у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною за наступним графіком: кожен понеділок та середу [PERSON] забирає дитину [PERSON] з дитячого садка о 17:00 год. і повертає матері [PERSON] о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] ; кожну неділю [PERSON] забирає дитину [PERSON] за місцем проживання дитини о 17:00 год. та повертає матері [PERSON] о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , який вона просить суд затвердити. Також, матеріали справи містять відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого графік спілкування батька з дитиною в кожен понеділок та середу збігається із погодженим з позивачем графіком. Стосовно графіку спілкування відповідача із дитиною в неділю, відповідач просить суд встановити, що кожну неділю відповідач забирає дитину з [PERSON] за місцем проживання дитини о 10:00 год. та відводить у дитячий садок щопонеділка о 08:00 год. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Між сторонами склались правовідносини щодо участі у спілкуванні та вихованні сина, що регулюються нормами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини та приписами Сімейного кодексу України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами 1 - 3 ст. 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.ч. 1 - 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд вважає, що відповідач має право на спілкування зі своїм сином [PERSON] , визначивши дні та години спілкування з дитиною. Визначаючи позивачеві дні та години спілкування з сином, суд враховує наступне. Суд приймає до уваги, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо систематичних побачень батька з дитиною за наступним графіком: кожен понеділок та кожну середу батько забирає дитину з дитячого садка о 17:00 год. і повертає матері о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Стосовно визначення графіку спілкування батька з дитино в неділю, позивач просить встановити графік спілкування батька з сином наступним чином: кожну неділю батько забирає дитину о 17:00 год. та повертає матері о 20:00 год. за місцем проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Натомість відповідач просить суд встановити графік його спілкування з дитиною в неділю наступним чином: кожну неділю він забирає дитину о 10:00 год. з місця проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та приводить дитину в дитячий сад кожен понеділок о 08:00 год. Враховуючи вік\~дитини,\~якій лише\~чотири роки, відсутність спільного проживання батька з дитиною протягом останнього часу, суд вважає недоцільним визначення можливості спілкування батька з сином з ночівлею дитини за місцем проживання батька з неділі до понеділка, та вважає за доцільне визначити спілкування дитини з батьком кожну неділю з 17:00 год. до 20:00 год. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п. 58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду\~на викладене,\~оцінивши надані\~сторонами докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів,\~а також\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~перевіривши всі\~доводи і\~заперечення сторін, з урахуванням наданих позивачем уточнень та фактично часткового визнання відповідачем уточнених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved