Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Заявник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] з 2013 року включно по день її смерті. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] померла його колишня дружина [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. З метою отримання спадщини він звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Агаркової А.М. Однак, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не було надано підтвердження факту проживання із померлою однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, заявник вказує на те, що з 2013 року проживав разом із [PERSON] однією сім?єю, а 12.03.2014 між ним було зареєстровано шлюб. 11.07.2017 шлюб було розірвано, але заявник та [PERSON] продовжували проживати однією сім?єю до моменту її смерті. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом встановити факт спільного проживання неможливо, заявник просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, ухвалити рішення згідно вимог законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, для прийняття якої заявник звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Агаркової А. М. Приватним нотаріусом заявника було повідомлено про те, що він може бути спадкоємцем четвертої черги у випадку підтвердження факту проживання із померлою однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявник просить встановити факт того, що він проживав разом із [PERSON] з 2013 року до моменту її смерті, оскільки без встановлення цього факту він не має можливості оформити свої спадкові права. Суд вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а факт проживання однією сім`єю із [PERSON] підтверджується наявними доказами по справі, а саме: копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про смерть [PERSON] , медичною довідкою КРП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», копією договору № 148/20 про надання ритуальних послуг; копією договору № 134/20 про надання ритуальної послуги з оформлення свідоцтва про смерть; копією договору замовлення № 2.127381К від 31.03.2020, матеріалами спадкової справи №3/2020, а також показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Приймаючи до уваги те, що встановлення факту має для заявника юридичне значення, оцінивши надані показання свідків та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що наянві підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved