Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

в вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних коштів (аліментів) на утримання дітей. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачками, від яких маєдвох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.06.2007 року з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини - [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 19.04.2007 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2012 року з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини - [PERSON] , було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.05.2012 року. . Позивач вважає, що стягнуті з нього аліменти суттєво змінили його матеріальне становище, оскільки на теперішній час розмір відрахувань з його заробітної плати становить 50%, що ставить його у скрутне становище та позбавляє будь-якої можливості піклуватися про батьків, не кажучи вже про те, що йому самому слід сплачувати за комунальні послуги, витрачати кошти на проїзд до місця роботи, одягатися, взуватися, харчуватися та за потребою оздоровлюватися. Розмір його заробітної плати на теперішній час становить в середньому 11 000 гривень на місяць, через що він не має права на користування субсидією, а плата за комунальні послуги на теперішній час вкрай значна. Відповідно, відповідачки у справі отримують аліменти в середньому не менше 2500 гривень щомісяця, кожна з них. З огляду на викладене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) на утримання кожної дитини. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд зауважує на тому, що відповідач [PERSON] сім разів подавала до суду заяви про відкладення розгляду справи з різних підстав. Відповідно до ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживання процесуальними правами. Тому суд вважає про можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі документах. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.06.2007 року у справі № 2-3390-2007 р. з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини - [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 19.04.2007 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2012 року у справі № 0413/5255/2012 з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини - [PERSON] , було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.05.2012 року. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що після ухвалення рішення Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 04.06.2007 року у справі № 2-3390-2007 р., яким з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини - [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Його матеріальне становище змінилося тоді коли в нього з`явилася ще одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він також тепер сплачує аліменти за рішенням суду. Після ухвалення рішенням Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 21.06.2012 року у справі № 0413/5255/2012 з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини - [PERSON] , було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При розгляді даної справи не було враховано, що він вже є платником аліментів за іншим рішенням суду та його утриманні перебуває ще одна дитина. З урахування викладеного, на думку суду матеріальне становище позивача змінилось, оскільки на теперішній час розмір відрахувань з заробітної плати позивача становить 50%, що підтверджується довідкою про доходи [PERSON] виданою ТОВ "Дизельний завод". Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом та не порушить прав неповнолітніх дітей. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог, а саме: зменшення розміру аліментів на утримання кожної дитини з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку позивача, але не меншу 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати інтересам дітей та сторін у справі. Позивачем в позовній заяві не ставиться вимога про стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору, а тому такі витрати відносяться на рахунок позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved