Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Стара Рафалівка Володимирецького району. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за заповітом, однак спадкові права оформити не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судове засідання позивач надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] визнала позов, про що надіслала суду письмову заяву, просила розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] року померла матір позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку серія [NUMBER], технічним паспортом будівлі. У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1955 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, [PERSON] набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] хоча і не здійснила його державної реєстрації. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійною матір'ю та у оформленні спадщини після її смерті. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійснюється за заповітом, який складений [PERSON] в користь дочки [PERSON] та посвідчено секретарем Старорафалівської сільської ради 16.08.1995 року. Та обставина, що позивач по справі є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про народження [PERSON]. серія [NUMBER], витягом з Державного реєстру актів ЦСГ про шлюб №00016096731 від 10.12.2015 року, копією заповіту. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері в порядку, встановленому ч.3 ст.1272 ЦК України, у визначений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини в районну ДНК, що підтверджується постановою державного нотаріуса Килюшик А.А. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 16.02.2016 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], у встановленому порядку прийняла спадщину після смертіматері, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved