Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, що є у спільній сумісній власності. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31 серпня 1985 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації атів громадянського стану, актовий запис № 74. За час проживання у шлюбі відповідачем 30.10.1996 року зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАД». Єдиним засновником даної юридичної особи був відповідач. Розмір внеску до статутного фонду складає 30\~000 грн. Вказані кошти та прибуток від діяльності товариства були потрачені на придбання нерухомого майна, зокрема: -атогазозаправного пункта, за адресою: вул. [PERSON], 7, м. Болехів, Івано-Франківська область; -нежитлової будівлі, магазину-офісу за адресою: вул. Калуська, 6г, м. Бурштин, Івано-Франківська область, номер РПВН: 5380526 та земельної ділянки для обслуговування магазину-офісу розміром 0,0423 га, за адресою: вул. Калуська, 6г, м. Бурштин, Івано-Франківська область, кадастровий номер: 2621210300:01:001:0462; -майнового комплексу за адресою: вул. Львівська, 4, с. Задністрянське, Галицького району, Івано-Франківської області, номер РПВН: 1505897 та земельної ділянки для комерційного використання, розміром 1,1546 га, за адресою: вул. Львівська, 4, с. Задністрянське, Галицького району, Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2621283201:01:001:0031. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, тому просить здійснити поділ майна, набутого ними за час шлюбу, що належить їм на праві спільної сумісної власності, зокрема: визнати за нею право власності на Ѕ частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАД», код 24678764, що знаходиться за адресою: вул Калуська, 6, м. Бурштин, Івано-Франківської області та майна єдиного майнового комплексу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАД». Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не зявилися, представником позивача адвокатом [PERSON] подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримав повністю з врахуванням уточнених позовних вимог, просив такий задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розляду справи в підготовче судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей\~2\~та\~4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод\~чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Відповідно до ч.1, ч.3\~ст.348 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в\~ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2\~ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, вказаною нормою права та нормами\~статті 60 Сімейного Кодексу України\~передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. При цьому, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Частиною 1\~ст.69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором або рішенням суду (ст. 70 Сімейного кодексу України,\~ст. 372 Цивільного кодексу України). Відповідно до п.п. 22, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Пунктом 24 визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сім»ї (ч. 4\~ст. 65 СК України). Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 1985 року. 30.10.1996 року відповідачем зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАД», розмір статутного капіталу складає 30\~000, 00 грн. (а.с. 9). Підприємство, засноване одним із подружжя, - це окремий обєкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. Отже статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю «ВАД» є спільною сумісною власністю та підлягає поділу, а саме по 50 % статутного капіталу, що складає 15\~000, 00 грн. між позивачем та відповідачем. За час спільного проживання сторони набули певне майно, зокрема, атогазозаправний пункт, за адресою: вул. [PERSON], 7, м. Болехів, Івано-Франківська область; нежитлову будівлу, магазин-офіс за адресою: вул. Калуська, 6г, м. Бурштин, Івано-Франківська область, номер РПВН: 5380526 та земельну ділянку для обслуговування магазину-офісу розміром 0,0423 га, за адресою: вул. Калуська, 6г, м. Бурштин, Івано-Франківська область, кадастровий номер: 2621210300:01:001:0462; майновий комплекс за адресою: вул. Львівська, 4, с. Задністрянське, Галицького району, Івано-Франківської області, номер РПВН: 1505897 та земельну ділянку для комерційного використання, розміром 1,1546 га, за адресою: вул. Львівська, 4, с. Задністрянське, Галицького району, Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2621283201:01:001:0031 (а.с. 12-19). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно вимог\~ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved