Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа, [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім. Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. Заявник [PERSON] з 24.07.2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з яким мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 12.10.2011 року даний шлюб розірвано. [PERSON] має аліментні зобов`язання відносно [PERSON] щодо утримання неповнолітньої дитини. Під час примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів встановлено, що [PERSON] не працює, пенсію не отримує, за ним не обліковуються відкриті банківські рахунки, нерухоме майно на його ім`я не зареєстровано, з 2014 році за місцем постійного проживання відсутній. З жовтня 2015 року [PERSON] значиться в державному розшуку як особа, яка ухиляється від виплати аліментів. Вжиті заявником всі необхідні міри, направлені на встановлення місцезнаходження колишнього чоловіка не видалися результативними. За таких обставин, [PERSON] в судовому порядку порушила питання про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Причиною (метою) отримання такого рішення суду заявник обґрунтовує необхідністю оформлення державної соціальної допомоги неповнолітній донці [PERSON] , [INFO] відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю або отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 2-6). Ухвалою суду від 07.04.2020 року за заявою [PERSON] відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжний, що узгоджується з ч. 4 ст. 293, ст. 308 ЦПК України (а.с. 62). 23.04.2020 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області на заяву [PERSON] з дотриманням ч. 7 ст. 178, ч. 3 ст. 194 ЦПК України подано відзив з прийняттям позиції розгляду справи на розсуд суду, ухваленням рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Селидовським об`єднаним управлінням ПФ України Донецької області проведено перевірку на наявність відомостей про [PERSON] в системі персоніфікованого обліку та встановлено, що останній не значиться в Центральній базі одержувачів пенсії (а.с. 68). 12.05.2020 року Новогродівським міським управлінням соціального захисту населення Новогродівської міської ради на заяву [PERSON] подано відзив, в якому зазначено, що у разі визнання судом [PERSON] безвісно відсутнім неповнолітня [PERSON] , [INFO] набуде право на призначення державної соціальної допомоги дитині за померлого годувальника відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», п. 8 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердж. постановою КМ України № 261 від 02.05.2005 року (із наступними змінами). Новогродівськие міське управління СЗН просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 75-76). 03.07.2020 року Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області на заяву [PERSON] подано письмові пояснення із зазначенням, що [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні як отримувач будь-якого виду пенсії, заперечень проти встановлення судом факту, що має юридичне значення для соціального захисту неповнолітньої дитини не має (а.с. 111). Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області письмових пояснень (відзиву, заперечень) на заяву [PERSON] не подано. Сторони в судове засідання не з`явилися. Заявником [PERSON] суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримано. Заінтересованими особами Новогродівським міським управлінням соціального захисту населення, Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, Управлінням соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області подано заяви про розгляд справи у відсутність представників. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Новожеланне Красноармійського району Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 7-9). Згідно Акту обстеження житлового приміщення, складений 17.03.2020 року депутатом Миколаївської сільської ради Покровського району Донецької області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] по факту проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). 24.07.2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 11). [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Лісозаводськ Приморського краю Російської Федерації, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 98-101). В шлюбі [PERSON] та [PERSON] народжена [PERSON] (копія свідоцтва про народження - а.с. 13). Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 26.11.2010 року по справі № 2-2982/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2010 року і до повноліття дитини (а.с. 17). Примусове виконання вказаного рішення суду здійснюється Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується постановою державного виконавця від 23.11.2011 року про відкриття виконавчого провадження № 30047068 (а.с. 33). Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 16.05.2011 року по справі № 2-571/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трьох річного віку, тобто до [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 31.03.2011 року і до [INFO] (а.с. 18-19). Примусове виконання вказаного рішення суду здійснюється Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується постановою державного виконавця від 23.11.2011 року про відкриття виконавчого провадження № 30047227 (а.с. 34). Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 12.10.2011 року по № 2-1246/2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). 10.02.2012 року нотаріально посвідчено заяву [PERSON] про відмову від батьківства над дитиною [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 26.03.2012 року по справі № 536/287/2012 [PERSON] позбавлено батьківських прав на доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 21-22). Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2011 року по справі № 1-707/2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19.02.2013 року, - [PERSON] засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (злісне ухилення від сплати аліментів) - а.с. 23-24, 25-26. З листа Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 17.18/19321 від 09.04.2020 року вбачається, що при примусовому виконанні ВП № 30047068 та № 30047227 з метою встановлення майнового стану та джерел отримання доходу зроблені запити до обліково-реєстраційних установ, Державної фіскальної служби, Управління пенсійного фонду; згідно відповіді ПФУ - [PERSON] не працює, пенсію не отримує; згідно відповіді ДФС - у боржника відкриті рахунки відсутні; у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні; згідно відповіді ТСЦ № 1444 у Донецькій області рухоме майно у боржника відсутнє (а.с. 27-29). Зазначена інформація підтверджена: копією відповіді ПФУ № 1057557888 від 16.10.2019 року про осіб-боржників, які отримують пенсії; копією відповіді ПФУ № 1057560470 від 16.10.2019 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи; копією відповіді ДФС України № 1057599176 від 15.10.2019 року про номери рахунків, відкритих юридичними особами та / або фізичними особами-підприємцями (а.с. 47, 48). З листа Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 17.18/19321 від 09.04.2020 року вбачається, що: - при примусовому виконанні ВП № 30047068 та № 30047227 ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 24.09.2015 року по справі № 235/8124/15-ц оголошено розшук боржника [PERSON] ; - державним виконавцем прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження; - станом на 09.04.2020 року заборгованість [PERSON] по аліментам за ВП № 30047068 (на неповнолітню дитину) складає 164490,75 гривень; заборгованість по аліментам за період з 31.03.2011 року по [INFO] за ВП № 30047227 складає 24656,32 гривень (а.с. 83). Сума заборгованості по аліментам підтверджується долученими до матеріалів справи довідками-розрахунками, виданими Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби: № б/н від 19.04.2018 року (а.с. 30-32), № 1718/14626 від 12.02.2020 року (а.с. 45-46), № 17.18/19323 від 09.04.2020 року (а.с. 84-87), № 17.18/19322 від 09.04.2020 року (а.с. 88-89). Державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідно до ст. ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження» 21.10.2019 року винесено постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 51); 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 52); 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 53); 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 54). Відповідно до Актів депутату Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області від 03.12.2018 року, 01.08.2019 року, 23.12.2019 року, 25.03.2020 року, 08.06.2020 року - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 2014 року фактично не мешкає (а.с. 38, 39, 41, 56, 95). Згідно довідок Покровського відділу поліції Головного управління в Донецькій області [PERSON] значиться в державному розшуку як особа, що ухиляється від сплати аліментів; розшукова справа № 42-1669 від 27.10.2015 року (а.с. 37, 40, 55). Сукупністю досліджених доказів заявник [PERSON] обґрунтовує вимоги визнання [PERSON] безвісно відсутнім, що викликано необхідністю захисту прав неповнолітньої [PERSON] , [INFO] на соціальне забезпечення, гарантоване статтею 46 Конституції України. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосувані норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 317/3139/15-ц). Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». В постанові Верховного суду від 28.02.2018 року у справі № 317/3139/15-ц зазначено, що визнання у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Тобто, зумовлена одночасна наявність двох припущено щодо взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Суд, з урахуванням вищевказаного при вирішенні цивільно-правового спору приходить до переконання, що в судовому засіданні «поза розумним сумнівом» знайшло своє підтвердження сукупність таких умов: - відсутність [PERSON] у місці свого постійного проживання протягом року; - протягом одного року в місці, де [PERSON] переважно проживає немає відомостей про його місцеперебування; - встановити місце перебування [PERSON] неможливо; - визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними (згідно ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, при цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того чи були вони на утриманні годувальника; відповідно до пп. 4 п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.11.2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника надається, в тому числі, рішення суду про визнання його безвісно відсутнім. Таким чином, суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час ухвалення рішення, - приходить до висновку про задоволення заявлених вимог [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім з травня 2014 року, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Outcome: approved