Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON], який діє як представник за довіреністю в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті сестри позивача, [PERSON], яка померла 20 червня 2010 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть, яке видано виконкомом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, та про що зроблено відповідний запис про смерть за №19, залишилося, як спадкове майно, житловий будинок №779, що розташований в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області. Вартість житлового будинку на даний час становить 168557 гривень. Спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] не має, оскільки вона за життя у шлюбі не перебувала та дітей не народжувала. Також їхні батьки на сьогодні є померлими. Таким чином [PERSON], будучи рідним братом нині померлої [PERSON], являється єдиним спадкоємцем другої черги спадкування за законом після її смерті. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такогойому нотаріусом було відмовлено, у зв"язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового будинку. На підставі наведеного просив визнати за [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], мешканцем с. Лазещина, 779, Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], а саме житловий будинок №779, загальною площею 77,17 кв.м. та житловою площею 39,16 кв.м., в цілій частині, разом із надвірними спорудами, розташованого в с. Лазещина, Рахівського району Закарпатської області. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з"явився, однак його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача - Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова - [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з вимогами ст. 1262 ЦК України, \~ у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що 20 червня 2010 року померла громадянка [PERSON], що свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №188139 від 18 березня 2015 року. Позивач, [PERSON], являється рідним братом нині померлої [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №316718 від 18 березня 2015 року та Витягом з реєстру актів цивільного стану про народження №00015170235 від18.03.2015 року, отже він являється спадкоємцем другої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті його сестри. Судом встановлено, що спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] немає, оскільки остання за життя у шлюбі не перебувала та дітей не народжувала. Також, батьки [PERSON] на сьогодні є померлими. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок № 779, що розташований в с. Лазещина, Рахівського району Закарпатської області Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1961 році. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 03.07.2007 року виконкомом Лазещинської сільської ради, встановлено, що померлій [PERSON] належав на праві приватної власності житловий будинок № 779 у с. Лазещина. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ З довідки виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1008 від 29 квітня 2015 року судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті сестри [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно з нею проживав. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем другої черги спадкування за законом, він прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved