Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому, зазначила, що вони мають неповнолітні дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з нею. Оскільки відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність позовні вимоги підтримує повністю. В суд відповідач не зявився про час та дату розгляду справи повідомлений вчасно про що свідчать розписки. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 05.08.2004 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області та [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 07.07.2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області. Відповідно довідки Ружинської селищної ради від 16.10.2018 року за № 3993 виданої гр. [PERSON] вбачається, що на її утриманні перебувають: син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Тому суд стягує аліменти на утримання неповнолітніх дітей саме в твердій грошовій сумі, оскільки такий вибір було здійснено позивачкою. При вирішенні питання щодо розміру вказаних аліментів, суд керується положеннями ст. 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. На день вирішення спору судом на підставі викладених в позовній заяві пояснень позивачки , встановлено, що відповідач є працездатним, не хворіє на тяжкі хвороби, на утриманні у нього нікого немає, інших неповнолітніх дітей він також не має. Доказів щодо існування інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів, сторонами суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищенаведеного, а також того, що відповідач в судове засідання не з»явився, а мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved