Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про усунення перешкод у користуванні будинком, припинення реєстрації та виселення, у якому просить суд зобовязати відповідача виселитися з належного їй житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні нею, як власником, вказаним будинком та Старобільський РВ УДМС України в Луганській області зобовязати зняти відповідача з реєстрації у вказаному будинку. Крім того, позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про усунення перешкод у користуванні будинком, припинення реєстрації та виселення, у якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування домоволодінням за адресою: [ADDRESS] усунути перешкоди у користуванні нею, як власником, вказаним будинком та зобовязати Старобільський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти відповідача з реєстрації у вказаному будинку. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Луганської області 13 грудня 2000 року їй належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] прописаний у належному їй будинку. Ніякого договору найма житлового приміщення в її будинку відповідач не укладав і не бажає укладати. Прописка відповідача перешкоджає їй користуватися субсидією, а відповідач добровільно виписуватися не бажає. Відповідач не робить комунальних платежів за користування зазначеного в позові будинку. Ій необхідно оформити субсидію, а відповідач своєю бездіяльністю, тобто не бажанням виписатися з її будинку, перешкоджає їй володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй будинком. Проживання разом з відповідачем в одному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та навіть бійки, шкодить майно, принижує її перед іншими членами сімї, сусідами та родичами. Їй неодноразово доводилося викликати міліцію, аби захиститись від його дій. Відповідач має своє власне житло за адресою: [ADDRESS]. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, відповідач участі не приймає, чим завдає їй значних матеріальних збитків. Саме ці обставини змусили її звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився за невідомих суду підстав, про час та місце слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином згідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. У судовому засіданні 08.04.2015 року позов не визнав та заперечував проти його задоволення, пояснив, що він є цивільним чоловіком позивачки, з 2009 року він зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Перешкод [PERSON] у користуванні будинком він не чинить. Зніматися з реєстрації не бажає, виселятися теж, оскільки не порушує ні своєю поведінкою, ні своїми діями ніякого закону. Представник відповідача - Старобільського РВ УДМС України в Луганській області у судове засідання не зявився. У своїй письмовій заяві просив суд розглянути справу у відповідності до законодавства і просив справу розглянути за його відсутності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною племінника відповідача. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом у цивільному шлюбі, постійно сварилися. Вона (свідок), як медичний працівник постійно надавала першу медичну допомогу позивачці, коли відповідач їй голову розбив пляшкою. Наступного разу відповідач побив позивачку залізною деталлю з крупорушки. Відповідача виводила із запоїв, оскільки він зловживає спиртними напоями. Відповідач постійно погрожував позивачці, бив її, бив у будинку вікна. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає на одній вулиці з позивачкою. Відповідач з позивачкою жили однією родиною. Він постійно зловживає спиртними напоями, займається рукоприкладством. Його возили до Сватівської лікарні у звязку з запоями. Господарством займається позивачка. Він бив вікна у будинку, ломав меблю, псував майно. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивачка його рідна сестра. Відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово бив позивачку, вікна у будинку бив, ломав меблю, покрав у неї золоті вироби, взимку він її виганяв з будинку без одягу. Відповідач не буває вдома 2-3 тижня. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивачка з відповідачем живуть однією родиною приблизно з 90-х років, живуть нормально, ведуть домашнє господарство, в минулому році він їм допомагав обробляти землю. Спілкується з ними рідко. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона живе з сторонами по сусідству. Відповідач у будинку робив ремонт приблизно 4-5 років назад. У будинок вони заселилися приблизно у 2002-2003 р.р. Він на подвірї побудував сараї, туалет, поставив паркан, у будинку вставили вікна. Відповідач, на її думку, не зловживає спиртними напоями. Не спілкується з позивачкою з 2013 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивачка з відповідачем проживають у [ADDRESS] як чоловік та дружина, займаються домашнім господарством. Приблизно два роки назад відповідач зробив на подвірї паркан, сарай. Відповідач, на його думку, не зловживає спиртними напоями, а інколи випиває. Спілкується з ними рідко. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Факт належності будинку [ADDRESS], позивачці [PERSON] підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним С.М. 13.12.2000 року, копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.а.с. 4, 5-7). Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному в позові будинку підтверджується довідкою Титарівської сільської ради № 64 від 03.02.2015 року. Також з вказаної довідки вбачається, що за вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], 1991 року народження, з 2009 року, але тимчасово не проживає у звязку з контрактною службою; [PERSON], 1992 року народження, з 2013 року, але не проживає у звязку з одруженням. [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка тимчасово проживає за місцем навчання у м. Сєвєродонецьк (а.с. 8). З копії амбулаторної карти [PERSON] вбачається, що він з 10.06. по 25.06.2007 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в т.в. СЦРЛ з діагнозом: «хр. Токсичний гепатит в стані загострення. Токсична дія алкоголю…». Згідно повідомлення Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області від 03.02.2015 року, [PERSON] зверталася до Старобільського РВ ГУМВС за фактом зникнення шести золотих кілець, у результаті проведення перевірки за даним фактом прийнято рішення про невнесення заяви до ЄРДР у звязку з відсутністю у даному випадку ознак кримінального правопорушення. Відповідно до повідомлення КУ «Старобільський РЦПМСД» від 20.04.2015 р., [PERSON] у ІІ кв. згідно виписного епікризу № 903 з СОПЛ був взятий на Д/О з DS:F 10.2, у грудні 2014 року по зверненню було проведене виведення із запою. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку),квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Ч. 1 ст. 109 ЖК України передбачає, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] систематично руйнує, псує жиле приміщення, систематично порушує правила співжиття, що призводить до неможливого для позивачки [PERSON] проживання з ним в одному будинку. Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] набула право власності на житло, а саме житловий будинок [ADDRESS]. Підставою для подання даного позову стало те, що проживання разом з відповідачем в одному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та навіть бійки, шкодить майно, принижує її перед іншими членами сімї, сусідами та родичами. Їй неодноразово доводилося викликати міліцію, аби захиститись від його дій. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, відповідач участі не приймає, чим завдає їй значних матеріальних збитків. Відповідач порушує правила співжиття у даному будинку, а відтак подальше спільне користування житловою площею позивач вважає неможливим і просить ухвалити судове рішення про виселення відповідача із вказаного житлового приміщення. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що домоволодіня, розташоване за адресою: [ADDRESS], лише фактично належить сімї відповідача [PERSON], проте ніяких документів, які б підтверджували цей факт, оформлено не було та право власності на вказаний будинок зареєстровано за колишнім власником, котрий помер. Відповідач [PERSON] підтвердив викладене вище. Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказував,що правила співжиття у даному будинку він не порушує, позивачку з будинку не виганяв, заходи попередження з приводу порушення ним правил співжиття до нього не застосовувались, до адміністратвиної та кримінальної відповідальності не притягувався, у зв'язку з чим у задоволенні позову просить відмовити. Допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт наявності перешкод з боку відповідача [PERSON], вчинення ним відносно позивачки [PERSON] протиправних дій стосовно порушення правил співжиття, руйнування будинку. Показання свідків [PERSON], [PERSON] суд до уваги не бере, оскільки ці свідки підтвердили, що з позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] спілкуються дуже рідко, оскільки вони проживають далеко від них. А свідок [PERSON] взагалі не спілкується з позивачкою з 2013 року. У звязку з вищевикладеними обставинами суд робить висновок, що відповідач [PERSON] зловживає спритними напоями, вчиняє скандали та бійки, тобто створює такі умови життя, що сумісне проживання позивачки [PERSON] з ним\~\~в одному будинку є неможливим. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Питання реєстрації знаходяться у веденні Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області відповідно до вимог ст.ст.6, 7,8,9,10, 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" Однак, без письмової заяви відповідача Старобільський районний відділ Управління Державної міграційної служби України не може зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Суд вважає, що виходячи з наданих доказів і враховуючи принципи справедливості, змагальності, розумності, законності, та враховуючи інтереси позивачки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386- 388 ЦК України,

Outcome: approved