Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Бучанської міської ради в інтересах малолітньої: [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві орган опіки зазначає, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 29.12.2017 року громадянку [PERSON] , вагітну, було звільнено з Чортківської установи виконання покарань (№ 26) Тернопільської області під домашній арешт до Християнсько-реабілітаційного центру с. Метенів Зборівського району Тернопільської області, про що свідчить ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/13321/17 від 26.12.2017 року. У зв`язку з тим, що в реабілітаційному центрі села Метенів не було вільного місця для вагітних жінок, то громадянку [PERSON] направили до Центру соціальної реабілітації Київського Християнського Благодійного Фонду «Наріжний камінь» на тимчасове приживання за адресою: [ADDRESS] , де вона і поселилася. [INFO] громадянка [PERSON] народила дитину (дівчинку) у Ірпінському пологовому будинку та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, 26.02.2018 року громадянка [PERSON] була переведена на лікування у Київську обласну психоневрологічну лікарню №2. Психологічний стан матері був непередбачуваним, що було загрозою життю та здоров`ю для новонародженої дитини. Враховуючи ці обставини, 26.02.2018 року новонароджену [PERSON] було відібрано від матері і з Ірпінського пологового будинку влаштовано до Ірпінської міської дитячої лікарні, без матері, про що складений Акт про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють від 26.02.2018 року та повідомлення ІДМЛ від 26.02.2018 року, №11. 05.03.2018 року до Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, де громадянка [PERSON] перебувала на обліку, як така, що потрапила в складні життєві обставини, надійшло повідомлення № 136 від КОПЛ № 2, що громадянка [PERSON] пройшла обстеження та лікування в даній лікарні і за своїм психічним станом не потребує подальшого стаціонарного лікування і може бути виписана до Центру соціальної реабілітації. 21.03.2018 року Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради поставила малолітню [PERSON] , [INFO] на облік дитини, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Громадянка [PERSON] , [INFO] , в шлюбі не перебувала (лист Бучанського міського відділу РАЦС ГТУЮ у Київській області від 07.03.2018 року, № 43). Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 20.03.2018 року №140 «Про реєстрацію народження новонародженої дитини» дитині було присвоєно прізвище, ім`я, по-батькові: [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] , [INFO] , залишилася без нагляду та опіки матері. Орган опіки і піклування Бучанської міської ради звернувся з позовною заявою № 20-08/90 до Ірпінського міського суду про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Ірпінський міський суд виніс заочне рішення № 367/2139/18 від 04.02.2019 року, яким позов задовольнив у повному обсязі. Дитина продовжувала перебувати у Ірпінській міській дитячій лікарні. 04.05.2018 року був складений Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку як підтвердження, що малолітня [PERSON] залишалася перебувати в лікарні і мати за нею не приходила і не забирала. 21.05.2018 року трьохмісячну [PERSON] було влаштовано до КЗ КОР «Спеціалізованого обласного Будинку дитини м. Боярка». 22.05.2018 року виконавчий комітет Бучанської міської ради виніс рішення № 275 про встановлення малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та виніс рішення № 276 від 22.05.2018 року про тимчасове влаштування її на повне державне забезпечення до КЗ КОР «Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка». До дитячого закладу КЗ КОР «Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка» громадянка [PERSON] не приїздить, доньку не відвідує, не телефонує, життям та здоров`ям її не цікавиться, участі у вихованні не приймає. Після виписки з пологового будинку громадянка [PERSON] жодного разу не звернулася до служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради з приводу вирішення питання повернення дитини в свою родину. 10 грудня 2019 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дітей, на яку виносилося питання з приводу неналежного виконання громадянкою [PERSON] , [INFO] , своїх батьківських обов`язків та надано висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав стосовно її дитини. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] , [INFO] , є малолітньою, юридично не освіченою, не в змозі самостійно звернутись до суду з відповідною позовною заявою, орган опіки та піклування Бучанської міської ради на підставі ст. 45 ЦПК України, з метою захисту правових інтересів малолітніх вважає за необхідне звернутись до суду із заявою про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до її дитини. Просить позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , відносно її дитини - малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з`явилась, заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопольської області від 26.12.2017 року вбачається, що 29.12.2017 року громадянку [PERSON] , вагітну, було звільнено з Чортківської установи виконання покарань (№ 26) Тернопольської області під домашній арешт до Християнсько-реабілітаційного центру с. Метенів Зборівського району Тернопільської області. Згідно Медичного свідоцтва про народження № 102 від 12.03.2018 року [PERSON] , без місця реєстрації народилась [INFO] . Згідно Акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють від 26.02.2018 року та Повідомлення ІДМЛ від 26.02.2018 року, №11 вбачається, що [PERSON] була переведена на лікування у Київську обласну психоневрологічну лікарню №2, новонароджену [PERSON] було відібрано від матері і з Ірпінського пологового будинку влаштовано до Ірпінської міської дитячої лікарні, без матері. Згідно рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради від 20.03.2018 року №1 40 «Про реєстрацію народження новонародженої дитини» дитині було присвоєно прізвище, ім`я, по-батькові: [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно заочного рішення Ірпінського міського суду від 04.02.2021 року [PERSON] відібрано доньку [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини. Згідно рішення № 275 від 22.05.2018 року виконавчий комітет Бучанської міської ради встановив малолітній [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування та виніс рішення № 276 від 22.05.2018 року про тимчасове влаштування її на повне державне забезпечення до КЗ КОР «Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка». Відповідно до Акту невідвідування дитини за час її перебування в КЗ КОР «Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка» мати [PERSON] не приїздила, не телефонувала, життям та здоров`ям не цікавилася, участі у вихованні не приймала. Висновком органу опіки та піклування Бучанської міської ради №833 від 17.12.2019 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , 1977 року народження відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Також, суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн., оскільки при зверненні до суду із даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. 150,155,157,164 -165 СК України,п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved