Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позов обґрунтований тим, що сторони від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.08.2021 шлюб між сторонами розірвано. Донька проживає разом з матір`ю. Підтримка духовного та матеріального розвитку [PERSON] потребує значних витрат, доходи позивача дозволяють забезпечувати побутові потреби дитини, проте цих коштів недостатньо для її всебічного та різностороннього розвитку. Відповідач у добровільному порядку року коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в її утриманні, тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Від шлюбу, який рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.08.2021 розірвано, сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ), а.с.11. Малолітня дитина мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у добровільному порядку року коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в її утриманні. Матеріальний стан позивача не дає можливості у повному обсязі забезпечувати повноцінний та всебічний розвиток дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За приписами ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи надані позивачем докази, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. у справі про стягнення аліментів. На підставі викладеного і

Outcome: approved