Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України, а саме за адресою: [ADDRESS] , у період часу з травня 1982 року по жовтень 1986 року. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] посилається на те, що у період часу з травня 1982 року і по жовтень 1986 року він проживав в [ADDRESS] та працював у Біловодській пересувній механізованій колоні № 146. У червні 2018 року заявник звернувся до Державної міграційної служби Біловодського району Луганської області з приводу оформлення дозволу на імміграцію в Україну та отримавши перелік необхідних документів почав їх збирати. У відповідь на заяву [PERSON] до Біловодської селищної ради щодо надання відомостей стосовно реєстрації місця проживання з 1982 року по 1986 рік заявник отримав роз`яснення, що архівні дані про здійснення реєстрацію місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання за вказаним періодом відсутні, у зв`язку з чим видати довідку, що підтверджує реєстрацію заявника не можуть. Також заявник звернувся до організації у якій раніше працював, до Біловодської пересувної механізованої колони № 146, де отримав довідку у підтвердження, що місце проживання було зареєстроване у гуртожитку ПМК-146 за адресою: [ADDRESS] . З вказаними документами заявник звернувся у Державну міграційну службу, де йому було повідомлено, що зібраних документів недостатньо та було відмовлено в оформленні дозволу на імміграцію в Україну. [PERSON] звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, де йому було надано роз`яснення, що довідка по трудові відносини з організації Біловодська ПМК-146 не може вважатися документом, що підтверджує факт постійного проживання на території України та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту постійного проживання на території України у період з травня 1982 року по жовтень 1986 року для оформлення дозволу на імміграцію в Україну відповідно до Закону України «Про імміграцію». Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно для отримання міграційного дозволу на перебування в Україні та отримання громадянства України. Заявник [PERSON] \~в судовому\~засіданні пояснив,\~що з\~травня 1982\~року по\~жовтень 1986\~року він\~постійно проживав\~на території\~України в\~ [ADDRESS] постійно\~проживав його\~батько,\~мати на\~той час\~проживала в\~ [PERSON] .\~Натомість заявник\~був зареєстрований\~по [ADDRESS] у\~гуртожитку,\~оскільки працював\~у Біловодській\~пересувній механізованій\~колоні №\~146\~«Ворошиловград водстрой»\~на посаді\~водія екскаватора.\~З 1984\~року по\~1986\~рік з\~заявником проживала\~разом в\~смт.\~Біловодськ його\~дружина [PERSON] ,\~1951\~року народження.\~ Представник заінтересованої особи Біловодського районного відділу Державної міграційної служби України в Луганській області Кравцов Є.С. на підставі довіреності начальника Управління державної міграційної служби України в Луганській області Скіртач Ю.І. заперечень до заяви [PERSON] не мав та просив розглянути справу на розсуд суду згідно діючим законодавством України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.\~1\~ст.\~8\~Закону України\~«Про громадянство\~України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України\~"Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що було видане (згідно оригіналу) [INFO] марта 1952 года [PERSON] .бюро ЗАГС встановлено, що (мовою оригіналу) [INFO] февраля 1952 года народився (мовою оригіналу) [PERSON] , актовий запис № 99. В графі батько вказано (мовою оригіналу): [PERSON] , украинец (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть, що було видане повторно 22 серпня 2019 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 67, місце смерті: Україна, Луганська область, Біловодський район, с. Новолимарівка (а.с.7). Згідно довідки № 67 від 05 липня 2018 року (мовою оригіналу) ОАО «Беловодская ПМК-146» Луганской области встановлено, що (мовою оригіналу) [PERSON] действительно в период с мая 1982 года по октябрь 1986 рода рабо тал в Беловодской ПМК [PERSON] , машинистом экскаватора. В данный период, с мая 1982 года по октябрь 1986 года, он был помелен и проживал в общежитии ПМК-146 по адресу: [ADDRESS] ул. Комсомольская, [ADDRESS] . На время проживания в общежитии был прописан по указанному адресу (а.с.9). Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] у період часу з травня 1982 року по жовтень 1986 року, працював водієм екскаватора у Біловодській пересувній механізованій колоні № 146 та постійно проживав в смт. Біловодськ, Луганської області. За таких обставин суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України підлягає задоволенню, та вважає можливим встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України, а саме за адресою: [ADDRESS] , у період часу з травня 1982 року по жовтень 1986 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved