overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 05.07.2016 року зареєструвала з відповідачем шлюб в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що з квітня 2017 року вона з відповідачем не проживає і [PERSON] не виконує свого батьківського обовязку по утриманню дитини, тому [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на тримання донька [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, зменшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує щодо сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до змісту ст.ст. 180 ч.1, 181 ч.3, 182 ч. 2, 183 ч. 1, 191 ч. 1 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 10.11.2012 року уклала шлюб з [PERSON] і [INFO] у них народився син [PERSON] в якого відповідач записаний батьком. 13 жовтня 2014 року рішенням Летичівського районного суду шлюб розірвано. У відповідача є син від другого шлюбу, однак утримань за виконавчими документами з відповідача не здійснюються. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати свою дитину, [PERSON] просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття сина. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності без застосування технічних засобів, позовні вимоги позивачка підтримала, відповідач їх визнав. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст. 247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 12.06.2009р.,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення в суд до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ В\~позовній заяві\~ [PERSON] \~зазначає,\~що 11.08.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Летичівського РУЮ, актовий запис\~№ 67, в\~ якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , і відповідач записаний її батьком. \~ \~ \~ \~Посилаючись на окреме проживання із відповідачем і те, що донька проживає з нею і перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1859,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності без застосування технічних засобів, позовні вимоги позивачка підтримала, відповідач визнав. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст. 247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 12.06.2009р.,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1859,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.08.2020 року, до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 11 червня 1996 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 22. У даному шлюбі у них народилося двоє дочок: Ольга, [INFO] та Тетяна, [INFO]. У звязку із різними поглядами на життєві цінності між ними склалися неприязні відносини, що привело до втрати почуття любові та поваги один до одного і внаслідок цього сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися та ведення спільного домашнього господарства, тому позивач звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує просить не надавати строк на примирення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить не надавати строк на примирення. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, припинення сімейно-шлюбних відносин, окреме проживання, що вказує на неможливість збереження сімї подружжя Юрковських, суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 14.02.2012 року зареєструвала з відповідачем шлюб в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що з відповідачем не проживає і [PERSON] не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню дитини, хоча має постійний заробіток оскільки працює в ТОВ «Астарта» м. Волочиськ, тому [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання їх сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав і не заперечує щодо їх задоволення. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Відповідно до змісту ст.ст. 180 ч.1, 181 ч.3, 182 ч. 2, 183 ч. 1, 191 ч. 1 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 14 червня 1998 року сторони зареєстрували шлюб Голосківською сільською радою Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 7, від якого мають четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], . Посилаючись на різницю поглядів на життєві цінності між подружжям склалися неприязні відносини, що привело до постійних сварок, втрати почуття любові та поваги один до одного, припинення сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання протягом 1,5 року, тому [PERSON] звернувся в суд із позовом про розірвання шлюб із [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримав та просить їх задовольнити, оскільки протягом 1,5 роки не підтримує з відповідачкою сімейно-шлюбних відносин, в наданий судом строк примирення між ними не настало і бути не може бо він має іншу сім"ю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги не визнала, та просить їх шлюб не розривати. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, припинення сімейно-шлюбних відносин, окреме проживання протягом 1,5 роки, проживання позивача з іншою жінкою, примирення в наданий ухвалою суду від 09.09.2015 року одномісячного строку не настало, що вказує на неможливість збереження сімї подружжя Григор"євих, суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного, ст. ст. 110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 15 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Хмільницького міського управління юстиції, актовий запис № 225, в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] і відповідач записаний їх батьком. Посилаючись на окреме проживання із відповідачем і те, що діти проживають з нею і перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на їх утримання, тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 1109 грн. на одну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності без застосування технічних засобів, позовні вимоги позивачка підтримала, відповідач визнав. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд в порядку ст. 247 ЦПК України у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів і без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей в розмірі по 1109 грн. на одну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 березня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 18.06.2017 року померла її баба [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку, кадастровий номер 6823055400:00:001:0252, площею 0,1500га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Гончарна,21, смт. Меджибіж, Летичівського району Хмельницької області і вона є єдиним спадкоємцем, оскільки її мати, дочка [PERSON], [PERSON], відмовилась від спадщини на її користь, інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку, не має. Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що є перешкодою в оформленні спадщини (повідомлення приватного нотаріуса Летичівського районного нотаріального округу [PERSON] від 05.10.2017року), [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на: земельну ділянку, кадастровий номер 6823055400600:001:0252, площею 0,1500га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Гончарна,21, смт. Меджибіж Летичівського району Хмельницької області, як на спадкове майно після померлої 18.06.2017 року баби [PERSON]. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, вимоги задовольнити. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що визнання [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і тому, наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6823055400600:001:0252, площею 0,1500га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Гончарна,21 в смт. Меджибіж, Летичівського району Хмельницької області, як на спадкове майно після померлої 18.06.2017 року баби [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 19.11.1994 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Новоушицькому відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 61 , в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. У звязку із різними поглядами на життєві цінності між подружжям склалися неприязні відносини, почали виникати конфлікти, що привело до напружених відносин між ними, втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з\~ відповідачкою. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримав та просить їх шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги визнала і не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Спору щодо місця проживання дітей не має. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище « Колішко». На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved