Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , з 28.09.1985 року і до часу відкриття спадщини. Свою заяву заявник мотивує тим, що 21 серпня 1976 року був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №38. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . 27 вересня 1985 року за актовим записом №40 було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Однак, після розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом, однак шлюб не реєстрували. Син виїхав до Польщі та там помер. Свідоцтва про його смерть виписано на території Польщі так і не було, так як він там тимчасово проживав без посвідки. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті була відкрита за заявою позивачки спадкова справа № 65180330 від 05.12.2019 р. Після смерті чоловіка залишилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер: 4821455000:12:000:0028. На даний час позивач не може оформити спадщину після смерті чоловіка, оскільки як роз`яснив в усній формі нотаріус, що необхідно встановити факт спільного проживання як подружжя між позивачкою та покійним чоловіком, оскільки спадкоємців після його смерті немає нікого, окрім неї. В судове засідання з`явився заявник та представник заявника, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. 21 серпня 1976 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на " [PERSON] ", який було розірвано 27.09.1985 року (а.с. 6) [INFO] в смт. Братське Братського району Миколаївської області помер [PERSON] (а.с. 9). Після його смерті була відкрита за заявою позивачки спадкова справа № 65180330 від 05.12.2019 р. (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер: 4821455000:12:000:0028 (а.с. 10-17). Згідно з довідкою Братської селищної ради Братського району Миколаївської області від 16.03.2020 року №449, [PERSON] мала такий склад сім`ї: колишнього покійного чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , який був зареєстрований та проживав чи адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , на момент його смерті проживали разом та вели спільне господарство (а.с. 18). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 16.09.2019 р., [PERSON] проживає по [ADDRESS] . За цією адресою був зареєстрований та проживав разом з нею [PERSON] з 1976 року по дату його смерті (а.с. 19). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується копіє домової книги (а.с. 22-23). В судовому засідання свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили суду, що заявниця та [PERSON] проживали разом після розірвання, шлюб так і не зареєстрували в подальшому, вели спільне господарство, похованням покійного займалася заявниця. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст.1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи зі застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, при цьому юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Судом встановлено та доведено заявником факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , з 28.09.1985 року і до часу відкриття спадщини, даний факт підтвердився у судовому засіданні довідками селищної ради, показаннями свідків, іншими письмовими матеріалами справи, які є послідовними і логічними та узгоджуються між собою. Факт проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому вимога заявниці про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню. З досліджених судом доказів встановлено, що спір про право на спадщину відсутній. При цьому суд враховує принцип диспозитивності, визначений положеннями ст.13 ЦПК України та задовольняє заяву в межах заявленого строку. Судові витрати слід залишити за заявниками.

Outcome: approved