Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що правовстановлюючий документ - архівна довідка № 24 від 05 лютого 2021 року, видана на ім`я [PERSON] , із зазначенням в пункті «примітка» наступних відомостей: «з 1986 р. по 2000 р. рік народження в особових рахунках записано 1961 р.», належить заявнику - [PERSON] , 1960 року народження. Указані вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з досягненням 60-річного віку та наявністю страхового стажу у нього виникло право на пенсію за віком. Документом, що підтверджує страховий стаж, є архівна довідка № 24 від 05 лютого 2021 року, видана на ім`я [PERSON] про те, що останній дійсно був членом колгоспу «Дніпро» с. Леськи Черкаського району у період з серпня 1985 року по березень 2000 року, із зазначенням кількості вироблених трудоднів. Однак, у пункті «примітка» даного документу зазначено, що з 1986 по 2000 роки рік народження [PERSON] в особових рахунках записано як 1961 рік, в той час як заявник [PERSON] народився [INFO] . З цих підстав останньому було відмовлено у призначенні пенсії за віком. На наданий час СТОВ «Дніпро» ліквідовано, а його документація передана на відповідальне зберігання до Леськівської сільської ради. Враховуючи вказані обставини, заявник змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 19 березня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13 квітня 2021 року. Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення слухання справи, у судове засідання не з`явилися. Представник заявника [PERSON] - адвокат Темчишина С.П. подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі та участі її довірителя, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - Петраківська В.В. подала суду письмові пояснення, у яких просила провести розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення поклалася на розсуд суду. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За вказаних обставин, враховуючи належне повідомлення всіх осіб, які беруть участь у справі, про дату, час та місце проведення розгляду справи, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності осіб, які не з`явились, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Беручи до уваги думки учасників справи, викладені ними у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд дійшов наступних висновків. Так, із паспорта серії [NUMBER] , виданого Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області 23 липня 2002 року, а також свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 грудня 1960 року вбачається, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Леськи Черкаського району Черкаської області /а.с. 3-5, 9/. Судом установлено, що [PERSON] у період з серпня 1985 року по березень 2000 року був членом колгоспу «Дніпро» с. Леськи Черкаського району. На підтвердження вказаного страхового стажу заявника 05 лютого 2021 року виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області видано архівну довідку № 24, із зазначенням кількості вироблених трудоднів /а.с. 8/. Однак, у пункті «примітка» даного документу вказано, що «з 1986 р. по 2000 р. рік народження в особових рахунках записано 1961 р.», в той час як заявник [PERSON] , як зазначено вище, народився [INFO] . З цих підстав заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за віком /а.с. 7/. На наданий час СТОВ «Дніпро» ліквідовано, а його документація передана на відповідальне зберігання до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, тому організація, яка видала документ, не має можливості внести відповідні виправлення в особові рахунки членів колгоспу «Дніпро» с. Леськи Черкаського району Черкаської області. Відтак, суд констатує, що рік народження заявника, зазначений в особових рахунках [PERSON] як члена колгоспу «Дніпро» с. Леськи Черкаського району Черкаської області, та, відповідно, у пункті «примітка» архівної довідки № 24 від 05 лютого 2021 року, виданої виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, як «1961 рік», не збігається з датою народження [PERSON] - « [INFO] », що вказана у його паспорті серії [NUMBER] , виданому Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області 23 липня 2002 року; свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 07 грудня 1960 року та атестаті про середню освіту № 5 від 26 червня 1978 року. За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі статтею 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До фактів, що мають юридичне значення, пункт 6 частини 1 статті 315 ЦПК України відносить встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оцінивши усі наявні докази у справі, суд дійшов висновку про те, що рік народження заявника, зазначений в особових рахунках [PERSON] як члена колгоспу «Дніпро» с. Леськи Черкаського району Черкаської області, та, відповідно, у пункті «примітка» архівної довідки № 24 від 05 лютого 2021 року, виданої виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, як «1961 рік», не збігається з датою народження [PERSON] (« [INFO] »), що вказана у його паспорті, свідоцтві про народження та атестаті про середню освіту і є технічною помилкою, замість правильного «1960 рік». З аналізу вищевикладеного вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення права заявника на призначення пенсії за віком. Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення належності правовстановлюючого документу особі, час народження якої, що зазначений в документі, не збігається з часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає необхідним встановити факт належності правовстановлюючого документу в судовому порядку. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved