Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 20 вересня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №485. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини припинені з вересня 2015 року з причини систематичного вживання відповідачем алкогольних напоїв, застосування до позивачки фізичної сили, постійних сварок, відсутності між ними взаєморозуміння, що вимусило позивачку зібрати свої речі й почати жити окремо. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати розподілити між сторонами у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до ч.9 статті 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача [PERSON] є: [ADDRESS]. Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Кіровському районному суду м.Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин вказана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, судову повістку - повідомлення було розміщено на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, зі згоди позивачки, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 20 вересня 2014 року, актовий запис № 485. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.10). Дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося з причини систематичного вживання відповідачем алкогольних напоїв, застосування до позивачки фізичної сили, постійних сварок, відсутності між ними взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Спільне господарство не ведеться, проживають вони окремо. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved