Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] селищної ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивові тим, що 27.04.2014 року в м. Донецьк померла сестра позивача [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за законом другої черги, згідно ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] Своєчасно, в передбачений законом строк [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки довготривалий час хворіла, тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 27 серпня 2014 року в м. Донецьк, терміном 3 (три) місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-НО №797256 від 30.08.2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, 30.08.2014 року в м. Донецьк померла [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії ІV-УР №030335 від 28.02.1962 року [PERSON] народилася 05.11.1961 року в с. Жабокрич Крижопільського району Вінницької області батьками якої є: мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 308400 від 16.08.1986 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися 16.08.1986 року. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР №561084 від 22.12.1957 року [PERSON] народилася 09.11.1958 року в с. Жабокрич Крижопільського району Вінницької області батьками якої є: мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 469660 від 05.03.1982 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися 05.03.1982 року. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі № 24-753/0/4-13Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування строку поважними визнаються такі причини, як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] пропустила строк прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворіла, Протягом встановлених ст. 1270 ЦК України шести місяців з часу відкриття спадщини позивач не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Після закінчення встановленого строку [PERSON] звернулася в суд для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та навела причини пропуску строку для прийняття спадщини, які суд визнав поважними. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на них та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі сст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 р.,

Outcome: approved