Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовною заявою, в якій після уточнення, просили про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів з [PERSON] , [PERSON] на користь КЗОЗ «Обласний Будинок Дитини №2» на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] на момент подачі позову у зареєстрованому шлюбі не перебували, на час уточнення позовних вимог - уклали шлюб, та [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Згідно інформації КНП «МДП №1» пологи відбувалися вдома. В процесі обстеження було встановлено, що санітарно-гігєнічні умови не задовільні, мати неадекватно відповідає на питання, не орієнтується в часі, не може конкретно відповісти коли востаннє годувала дитину, не вміє готувати суміш для дитини. Спеціалістами структур, причетних до роботи з дітьми було обстежено умови проживання родини, встановлено, що [PERSON] має явні вади здоров`я (ДЦП), які медично не підтверджені. Через вади здоров`я [PERSON] потребує постійної допомоги сторонніх осіб у догляді за дитиною. Згідно з інформацією центра соціальних служб для сім`ї, дітей і молоді Слобідського району родина від соціального супроводу відмовилася, батько запевнив, що він в змозі самостійно вирішувати проблеми своєї родини. Крім того, [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство). У лютому 2020 року надійшла інформація КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» про те, що [INFO] бригадою швидкої допомоги у супроводі матері було доставлено дитину [PERSON] . Зі слів матері дитину вдарив батько палкою по голові. Дитину було госпіталізовано до нейрохірургічного відділення. Встановлено діагноз: забій м`яких тканин голови. Гострийріносинусит. Гострий трахеобронхіт. Кишковий синдром.Дитині рекомендовано обстеження та лікування в умовах дитячого стаціонару. Матері було повідомлено про необхідність переводу дитини до дитячого стаціонару, від якого мати відмовилася. На виконання рішення Харківської міської ради № 58 від 14.02.2018 р. «Про створення координаційних рад з питань соціального захисту дітей, попередження та протидії жорстокому поводженню з дітьми у місті Харкові» негайно 17.02.2020 р. відбувся виїзд робочої групи за адресою проживання родини. З бесіди з сусідами стало відомо, що батько [PERSON] зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, б`є дружину, виганяє її з дому, іноді вона ночує у сусідів. На зауваження сусідів [PERSON] реагує тим, що включає газ та уходить з дому. Членами робочої групи було проведено оцінку рівня безпеки дітей про що було складено акт згідно з додатком 10 до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, за результатами якої визначено, як «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини у батьків, осіб, які їх замінюють. Мати категорично відмовлялася від надання дитині медичної допомоги в умовах стаціонару. За результатами проведення оцінки складено протокол тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища від 18.02.2020 р., малолітнього [PERSON] було госпіталізовано до КНП «МКБЛ № 17». Згідно з інформацією СППП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 17.02.2020 відносно гр. [PERSON] , 1976 р.н., було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 08.08.2019 р. (вчинення домашнього насильства) та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 30.10.2019 р. (вчинення домашнього насильства повторно протягом року). Від адміністрації КНП «МКБЛ № 17» надійшла інформація від 26.02.2020 р. про те, що 25.06.2020 р. до відділення прийшов батько дитини, а через деякий час співробітники помітили відсутність в палаті хлопчика та його матері, речі також були відсутні. Про факт самовільного залишення лікувального закладу проінформовано поліцію. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчих органів міської ради 18.02.2020 року розглядалося питання про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків, про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Членами Комісії було прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків, доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. На засіданні виконавчого комітету Харківської міської ради було прийнято рішення від 25.02.2020 р. № 85 «Про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків». В судове засідання представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ) (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. З матеріалів справи вбачається, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Згідно листа КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» Харківської міської ради №01-10/1070 від 24.09.2019 р. родина [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , 16.09.2019 року у [PERSON] відбулися пологи вдома, після чого мати з дитиною були госпіталізовані, обстежені та вакциновані. В процесі обстеження було встановлено наступне: санітарно-гігєнічні умови не задовільні, мати не адекватно відповідає на питання, не орієнтується в часі, не може конкретно відповісти коли востаннє годувала дитину, не вміє готувати суміш для дитини (а.с. 14). Відповідно до листа Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Слобідського району м. Харкова Департаменту праці та соціальної політики № 829 від 24.01.2019 р. в ході відвідування фактичного місця проживання [PERSON] з`ясовано, що остання не працює, має наявні вади здоров`я, які не підтверджені медично; батько дитини [PERSON] працює в приватній фірмі,є власником квартири; стан квартири задовільний, є необхідні меблі, дитина здорова та доглянута, мати через вади здоров`я потребує постійної допомоги сторонніх, родина від соціального супроводу відмовилася, батько запевнив, що він в змозі самостійно вирішувати проблеми своєї родини (а.с. 15-16). Згідно з інформацією СППП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області 30.11.2019 року о 23:00 год. до чергової частини Слобідського ВП надійшло повідомлення, що за адресою проживання родини відбувається сімейна сварка, чоловік вигнав дружину з дому разом із малолітньою дитиною. По приїзду було встановлено мати з новонародженою дитиною знаходяться в під`їзді. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство) (а.с. 17). Відповідно до листа КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» № 01-30/250 від 17.02.2020 року, 14.02.2020 р. о 23 годині 00 хвилин бригадою швидкої допомоги доставлено дитину [PERSON] у супроводі матері до медичного закладу. Зі слів матері дитину вдарив батько палкою по голові. Дитину було госпіталізовано до нейрохірургічного відділення. Встановлено діагноз: забій м`яких тканин голови. Гострий ріносинусит. Гострий трахеобронхіт. Кишковий синдром.Дитині рекомендовано обстеження та лікування в умовах дитячого стаціонару. Матері було повідомлено про необхідність переводу дитини до дитячого стаціонару, від якого мати відмовилася (а.с. 19). На виконання рішення Харківської міської ради № 58 від 14.02.2018 р. «Про створення координаційних рад з питань соціального захисту дітей, попередження та протидії жорстокому поводженню з дітьми у місті Харкові» 17.02.2020 р. відбувся виїзд робочої групи за адресою проживання родини. Членами робочої групи проведено оцінку рівня безпеки дитини про що складено акт згідно з додатком 10 до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 , за результатами якої визначено, як «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини у батьків, осіб, які їх замінюють (а.с. 23, 24-29). За результатами проведення оцінки складено протокол тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища від 18.02.2020 р., малолітнього [PERSON] госпіталізовано до КНП «МКБЛ № 17» (а.с. 30). Згідно листа Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 17.02.2020 р. відносно гр. [PERSON] , 1976 р.н., складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 08.08.2019 р. (вчинення домашнього насильства) та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 30.10.2019 р. (вчинення домашнього насильства повторно протягом року) (а.с. 31, 32). Відповідно до листа КНП «МКБЛ № 17» від 21.02.2020 р. дитину [PERSON] 18.02.2020 р. госпіталізовано до педіатричного відділення на підставі Протоколу тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища. Дитина не була вилучена від матері та госпіталізована разом з нею (а.с. 33). Згідно інформації адміністрації КНП «МКБЛ № 17» від 26.02.2020 р. - 25.06.2020 р. до відділення прийшов батько дитини, а через деякий час співробітники помітили відсутність в палаті хлопчика та його матері, речі також були відсутні. Про факт самовільного залишення лікувального закладу проінформовано поліцію (а.с. 34). На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчих органів міської ради 18.02.2020 року розглядалося питання про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків, про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Членами Комісії прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків, доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення від 25.02.2020 № 85 «Про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків». Згідно доповідної записки головного спеціаліста сектору з питань попередження правопорушень і дотримання законодавства щодо дітей служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР Колеснік Г.В., в результаті здійснення виходу за адресою проживання родини на виконання рішення про негайне відібрання дитини, було встановлено, що родини за вказаною адресою немає, із розмови із сусідкою встановлено, що з 25.02.2020 р. родина до квартири не поверталась (а.с. 41). 03 березня 2020 року Департаментом служб у справах дітей направлено клопотання до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області щодо термінового встановлення місцезнаходження дитини (а.с. 46-47). Згідно Висновку від 02.03.2020 року Департаменту служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне побавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] (а.с. 9). Так, згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, наявності у відповідачів інших дітей, стан здоров`я дитини, вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідачів з урахуванням вимог позивача у розмірі 1/4 частки від доходу кожного з відповідачів, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виховання сина [PERSON] , не виконують своїх батьківських обов`язків, не створюють дитині належні та безпечні умови існування, медичні рекомендації лікарів не виконують, свідомо нехтують своїми обов`язками, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved