Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - заявник, ГУ ДФС у Полтавській області), за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - заінтересована особа-1, АТ КБ «ПриватБанк»), фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - заінтересована особа-2, ФОП [PERSON] ), звернулося до Печерського районного суд м. Києва із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, в якій просить суд зобов`язати АТ «КБ «ПриватБанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю відносно ФОП [PERSON] шляхом надання інформації про обіг коштів на рахунку № [NUMBER] (валюта рахунку - українська гривня), який належить ФОП [PERSON] , із зазначенням дати, сум операцій, призначення платежів, які подавалися до банку за період часу з 01.01.2015 року до 31.12.2017 року. В обґрунтування заяви ГУ ДФС у Полтавській області зазначає, що згідно плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік ГУ ДФС у Полтавській області було включено ФОП [PERSON] для проведення планової виїзної документальної перевірки. Відповідно до наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 04.04.2018 року № 841 на підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок, вимог п. п. 20.1.4, 20.1 ст. 20, ст. 77 Податкового кодексу України, п. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП [PERSON] з 17.04.2018 року тривалістю 10 робочих днів з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період часу з 01.01.2015 року до 31.12.2017 року та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період часу з 01.01.2011 року до 31.12.2017 року. Для вручення наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 04.04.2018 року № 841 та пред`явлення направлення на перевірку від 17.04.2018 року № 1007 було здійснено вихід за адресою державної реєстрації платника податків ФОП [PERSON] : [ADDRESS] . Під час виходу було встановлено, що ФОП [PERSON] за адресою державної реєстрації відсутній, про що складено акт перевірки місцезнаходження платника податків - ФОП [PERSON] від 17.04.2018 року № 458/16-31-13-11-52. Також 18.04.2018 року встановлено відсутність платника податків - ФОП [PERSON] за адресою місцезнаходження об`єкта оподаткування, а саме: [ADDRESS] , про що акт перевірки місцезнаходження платника податків - ФОП [PERSON] від 18.04.2018 року № 464/16-31-13-11-52. Зазначена інформація була передана до оперативного управління ГУ ДФС у Полтавській області для встановлення місця перебування ФОП [PERSON] . З метою здійснення податкового контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП [PERSON] , ГУ ДФС у Полтавській області просить розкрити відносно ФОП [PERSON] інформацію, яка містить банківську таємницю. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.06.2019 року заяву Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зазначено строку виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2019 року в порядку окремого провадження відкрито провадження у цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, заінтересовані особи: фізична особа-підприємець [PERSON] , Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, та судове засідання призначено на 02.03.2020 року. 02.03.2020 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 09.06.2020 року. 06.04.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника заявника надійшла заява про заміну сторони правонаступником. 09.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника ГУ ДФС у Полтавській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року клопотання ГУ ДФС у Полтавській області про заміну сторони правонаступником задоволено: замінено заявника ГУ ДФС у Полтавській області (код ЄДРПОУ 39461639) на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області, код ЄДРПОУ 43142831). Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року у зв`язку із залученням правонаступника та задоволенням клопотання представника заявника про відкладення розгляду справи, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 27.10.2020 року. 05.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника ГУ ДПС у Полтавській області надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке було одержане головуючим суддею 10.06.2020 року. В судове засідання 27.10.2020 року з`явився представник заявника. Представник заінтересованої особи-1 та заінтересована особа-2 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи-1 та заінтересованої особи-2. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заяви з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити. Вислухавши вступне слово представника заявника, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 04.12.2014 року № 1416111400031 (а. с. 60) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 74 - 77). За положеннями пп. пп. 19-1.1.1, 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Як визначено у пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Так, наказом ГУ ДФС у Полтавській області від 04.04.2018 року № 841 на підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок, вимог п. п. 20.1.4, 20.1 ст. 20, ст. 77 Податкового кодексу України, п. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП [PERSON] з 17.04.2018 року тривалістю 10 робочих днів з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період часу з 01.01.2015 року до 31.12.2017 року та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період часу з 01.01.2011 року до 31.12.2017 року та 05.04.2018 року останньому направлено повідомлення. Згідно п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. На виконання наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 04.04.2018 року № 841 та пред`явлення направлення на перевірку від 16.04.2018 року № 1007 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Полтавській області Черновим С.Г. та головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Полтавській області Стрюк І.В. 17.04.2018 року здійснено вихід за адресою державної реєстрації платника податків: [ADDRESS] , з метою проведення перевірки. 17.04.2018 року за № 460/16-31-13-11-52 ГУ ДФС у Полтавській області складено акт неможливості вручення копії наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 04.04.2018 року № 841 та пред`явлення для ознайомлення направлень на перевірку № 997, № 1007 від 16.04.2018 року (а. с. 9). На момент здійснення заходів 17.04.2018 року встановлено відсутність ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт перевірки місцезнаходження платника податків - ФОП [PERSON] від 17.04.2018 року № 458/16-31-13-11-52 (а. с. 12). 18.04.2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Полтавській області Черновим С.Г. та головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Полтавській області Стрюк І.В. здійснено заходи з пред`явлення, ознайомлення та вручення копії наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 04.04.2018 року № 841 за адресою місцезнаходження об`єкта оподаткування, а саме: [ADDRESS] та встановлено відсутність платника податків, про що складено акт перевірки місцезнаходження платника податків - ФОП [PERSON] від 18.04.2018 року № 464/16-31-13-11-52 (а. с. 15). З метою подальшого реагування та вчинення дії у сприянні встановлення місцезнаходження ФОП [PERSON] та документів фінансово-господарської діяльності, службовою запискою ГУ ДФС у Полтавській області від 18.04.2018 року № 3019/16-21-13-11-20 направлено запит начальнику оперативного управління Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (а. с. 36 - 38). Таким чином, ГУ ДФС у Полтавській області позбавлено можливості провести документальну планову виїзну перевірку ФОП [PERSON] . Як визначено у п. п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. ФОП [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] (валюта рахунку - українська гривня) в АТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 8, 62). Отже, відомості про банківські рахунки ФОП [PERSON] та відомості про обсяг та обіг коштів по рахунках у разі відкриття таких у АТ КБ «ПриватБанк» є банківською таємницею. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правової норми слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Згідно з п. 73.4 ст. 73 ПК України, інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 року, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі № 752/19172/18 та від 28.05.2020 року у справі № 761/13288/19. Підставою для розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність здійснення податкового контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування платника податків - ФОП [PERSON] . Оскільки суд встановив, що ГУ ДПС у Полтавській області вчинило визначені законом дії для проведення планової документальної перевірки, однак проведення цієї перевірки було неможливими з незалежних він нього причин, заява ГУ ДПС у Полтавській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо ФОП [PERSON] про рух коштів на рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» за період часу з 01.01.2015 року до 31.12.2017 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350, п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved