Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та зняття з нього арешту. В обгрунтування заявлених вимог зазначила 28 березня 2017 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входять земельні ділянки площею 7,580 га та 7,480 га, що розташовані на території Саврівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, які за життя остання заповіла їй. З питанням отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Пятихатського районного нотаріального округу [PERSON], де у вчиненні вказаної нотаріальної дії їй було відмовлено, з посиланням на те, що на спадкове майно накладено арешт. У звязку з вищевикладеним просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 7,580 га та 7,480 га, що розташовані на території Саврівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 28 березня 2017 року та звільнити з-під арешту вказані земельні ділянки. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, позов визнає. Третя особа Пятихатський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 березня 2017 року в м. Пятихатки Дніпропетровської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.10/. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого земельні ділянки площею 7,480 га та площею 7,580 га, що розташовані на території Саврівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ДП № 019616 та серії ДП № 019617/а.с.14,15/. При житті [PERSON] склала заповіт, яким належні їй земельні ділянки площею 7,480 га та площею 7,580 га, що розташовані на території Саврівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області заповіла [PERSON] Вказаний заповіт посвідчено державний нотіраусом Пятихатської державної нотаріальної контори/а.с.11/. 02 липня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого дружині було присвоєно прізвище «Євчак», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб/а.с.12/. З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна вбачається, що постановою державного виконавця від 25.10.2011 року на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт/а.с.41/. Позивачу [PERSON] відділом державної виконавчої служби Пятихатського РУЮ в знятті арешту з майна [PERSON] відмовлено, про що свідчить копія листа № 15682/13.40-17 від 10.10.2017 року/а.с.13/. 10 жовтня 2017 року постановою приватного нотаріуса Пятихатського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено, у звязку з тим, що спадкове майна знаходиться під арештом/а.с.9/. Відповідно до ст. 1216, 1218, ч. 1 ст. 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені встаттях 1261-1265 цього кодексу. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного «Про судову практику справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлено законом порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом є законними та обгрунтованими, у звязку з чим підлягають задоволенню. Що стується вимог позивача про звільнення спадкового майна з-під арешту, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу - згідно ізстаттею 47 цього Закону. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що накладений в межах виконавчого провадження арешт на земельні ділянки, при винесенні державним виконавцем ВДВС Пятихатського РУЮ постанови про закінчення виконавчого провадження, знято не було, у звязку з чим відсутні правові підстави для обтяження майна боржника, тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

Outcome: approved