Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]\~ про збільшення розміру аліментів. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 21.05.2009 року актовий запис № 100. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], які проживають з нею. Рішенням Надвірнянського районного суду від 26.12.2016 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що дана сума аліментів є недостатньою для утримання дітей. Так, на даний час вона проживає разом з неповнолітніми дітьми в будинку своєї матері, власного житла та земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, не працює, інших доходів немає, тому їй одній важко забезпечити дітей всім необхідним. Відповідач не офіційно працює по тимчасових заробітках за кордоном, з чого отримує мінливий нерегулярний дохід, а тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців не має. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 26.12.2016 р. в твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача в її користь витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу слухати у його відсутності. Також відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, заперечує проти збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки він не є батьком дочки Сніжани-01.11.2011 року народження, а на дочку [PERSON] - [INFO] розмір аліментів вказаний позивачкою вважає надто великим та максимальним. Зазначає, що в даний час після розірвання шлюбу з позивачкою він проживає в громадянському шлюбі з [PERSON]. На даний час він проживає з дружиною та дитиною в квартирі її матері, офіційно не працює, працює по тимчасових заробітках, земельної ділянки не має. Також заначає, що він не їздить на роботи за межі України, як зазначає позивач, а також у нього у власності не має автомобіля. На даний час його сім"я є малозабезпеченою, він перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, вказаному позивачем. Просить позовні вимоги [PERSON] задоволити частково, стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 950 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, та відмовити в задоволенні позову про збільшення розміру аліментів на утримання дочки Сніжани-01.11.2011 року народження. Також просить судові витрати по справі покласти пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу 21.05.2009 року актовий запис № 100 (а.с. 3). У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4-5). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2016 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист (а.с. 8-9). На даний час позивач проживає разом з неповнолітніми дітьми, не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів немає. Сім'я є малозабезпеченою (а.с. 11). З документів, наданих відповідачем вбачається, що він проживає в громадянському шлюбі, офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, зареєстрованих транспортних засобів не має, власного житла немає. (а.с. 37-41). Відповідач не офіційно працює по тимчасових заробітках, з чого отримує мінливий нерегулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~ 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як розяснив Верховний Суд України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою судового\~доказування є\~всебічне,\~повне,\~об'єктивне\~з'ясування\~всіх обставин,\~що мають\~істотне значення\~для правильного розгляду і вирішення справи. Обов'язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію. Обов'язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. Відповідач у відзиві на позов вказував, що не згідний сплачувати аліменти на дочку [PERSON] -[INFO], оскільки в актовому записі про народження дитини, батька дитини записано зі слів матері, тобто на підставі ст. 135 СК України, про що не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту. Разом з тим, рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2016 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки і [PERSON], 20.05.2004р.н. та дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття дітьми. З даного рішення вбачається, що суд встановив, за час спільного їх проживання у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] - 20.05.2004 рокународження, які проживають з позивачем по справі та знаходяться на її утриманні. Таким чином факт того, що батьком дочки [PERSON] [INFO] являється відповідач [PERSON] встановлено рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2016р. по справі № 348/2172/16-ц.та відповідачем не оспорювався (а.с.8-9). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особі щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим з актового запису про народження [PERSON] № 48 від 22.11.2011 року в графі батько записаний на підставі заяви матері №2 від 22.11.2011 року. (а.с. 59) Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися інши засобами доказування. Тому враховуючи положення ст. 78 ,81 ЦПК України суд прийшов до висновку, що стороною відповідача не надано суду належних доказів про виключення його батьківства щодо дитини [PERSON] - 01.1.2011р.н., зокрема рішення суду про виключення запису про його батьківство з актового запису про народження дочки [PERSON]. Крім того, не підтверджено належними доказами і факт отримання позивачем допомоги на дочку [PERSON], як одинока мати в управлінні захисту населення Надвірнянської РДА. Згідно довідки за № 2906 від 01.11.2018 року [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Надвірнянської РДА (а.с. 52).Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися інши засобами доказування.Не підтверджено належними доказами і факт отримання позивачем допомоги на дочку [PERSON], як одинока мати в управлінні захисту населення Надвірнянської РДА. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує факт проживання дітей з позивачем; їх малолітній вік(а.с.4-7), стан здоров"я дітей, які хворіють (а.с.49-51), що позивач ніде не працює, відсутність додаткових доходів, матеріальний стан відповідача, стан здоров'я платника аліментів, який є працездатний, фізично здоровий, відсутність інших утриманців, отримує нерегулярний дохід, тому суд прийшов до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, однак в меншому розмірі, ніж заявлений позивачем, а саме по 1100,00грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, що є об'єктивним і справедливим. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу згідно квитанції № 22/2018 від 11.10.2018 р., та 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства»

Outcome: approved