Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Адвокат Філоненко О.В. звернувся до суду з вищевказаною заявою в інтересах неповнолітньої [PERSON], в якій просить надати їй право на укладення шлюбу. Заява обумовлена тим, що заявниця чекає дитину від [PERSON], 1996 року народження та бажає зареєструвати шлюб. Оскільки їй не виповнилось вісімнадцяти років у відділі РАЦС відмовляють зареєструвати шлюб. В зв'язку з чим, просить суд надати неповнолітній [PERSON] право на шлюб. Заявниця та її представник в судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] (мати заявниці) в судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, просять заяву задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Неповнолітня [PERSON], [INFO] має намір зареєструвати шлюб із [PERSON], [INFO], але не може цього зробити, оскільки не досягла шлюбного віку. Заявниця на даний час вагітна, що підтверджується довідкою лікарсько-консультативної комісії Світловодської ЦРЛ № 187 від 12.10.2017 року, тому реєстрація шлюбу відповідає інтересам заявниці. Згідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для чоловіка та жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст. 234 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON], відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона - вагітна та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім'ї, мати заявника на шлюб згодна, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявника. З огляду на вищевикладене заява [PERSON], про надання їй права на шлюб підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved