Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою щодо стягнення аліментів на її утриманні на час навчання в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач є її батьком. До 18 років відповідач за виконавчим листом сплачував щомісячно на її утримання аліменти. Після досягнення нею повноліття - [INFO] , відповідач матеріальної допомоги не надає. Вона навчається в Криворізькому державному педагогічному університеті, форма навчання денна, за рахунок державного бюджету, стипендію не отримує. Вона перебуває на утриманні матері (третьої особи по справі), однак коштів не вистачає. Інших доходів позивач не має. Відповідач працює, зобов`язань перед третіми особами не має, тому він може надавати матеріальну допомогу на час її навчання. Через зазначене вона змушена звернутись до суду. 06 квітня 2021 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, та у разі неявки до суду відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Третя особа [PERSON] звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, надав заяву в якій просив справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 березня 2003 року, яка міститься в матеріалах справи. [PERSON] навчається в Криворізькому державному педагогічному університеті, 1 курс, група БХ-20, денної форми навчання. Термін навчання з 05.09.2020 до 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою № 19/369 від 17.03.2021, що долучена до матеріалів справи. Відповідно до ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховному Суду України викладених в постанові від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, матеріальне становище відповідача, у якого відсутні аліментні зобов`язання, на утриманні інших непрацездатних осіб не має, працює, проти позову не заперечує. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дитини. Вказана частка буде наближеною до задоволення матеріальних потреб позивача. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 908 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved