Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] інтереси якого представляє адвокат [PERSON], звернувся до суду із позовом до Рогатинської РДА, Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області визнання права власності на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У позовній заяві зазначено, дідусь позивача - [PERSON] був власником земельної частки (паю) розміром 1,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. За життя дідусь заповіту не залишив, помер [INFO]. Спадкоємцем за законом після його смерті була його дружина - бабуся позивача [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] померла [INFO]. Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлої, подав заяву в Рогатинську районну державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Через відсутність правовстановлюючих документів, не може скористуватися своїм правом на оформлення спадщини. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. У судове засідання позивач, представник позивача не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. Представник відповідача - Верхньолипицької сільської ради, у підготовче засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо задоволення позову. Представник відповідача - Рогатинської районної державної адміністрації у підготовче засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо задоволення позову. Відповідно до вимог ст.43 ЦПК України, участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Рогатинською районною державною адміністрацією с. Верхня Липиця, [PERSON] набув право власності на земельну частку (пай) на території Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Рогатинської РДА № 6 від 17.01.2000 р. Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру в Рогатинському районі Івано-Франківської області від 07.02.2018 р., розмір середньої земельної частки (паю) по Верхньолипицькій сільській раді становить 1,18 га. Вартість земельної частки (паю) на території Виспянської сільської ради станом на 01.01.2018 р. становить 26826,76 грн. [PERSON] помер [INFO] в с. Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], повторно виданим Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області 11.01.2018 р. Згідно довідки виконавчого комітету Верхньолипицької сільської ради № 127 від 13.02.2018 р. [PERSON] на день смерті проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі сільської ради не реєструвався і не посвідчувався. [PERSON] померла [INFO] в с. Верхня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 12.02.2009 р. Відповідно до заповіту, посвідченого Яриновською Л.М., секретарем виконавчого комітету Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 15 грудня 1997 року реєстровий № 17, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] Згідно довідки виконавчого комітету Верхньолипицької сільської ради № 128 від 13.02.2018 р. постійним місцем проживання [PERSON] до дня смерті було [ADDRESS]. В житловому будинку на день смерті [PERSON] разом з нею проживали: онук [PERSON], дружина онука [PERSON], правнуки [PERSON] та [PERSON] Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] не змінений і не скасований. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 03 лютого 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] на право на земельну частку (пай) на території Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності [PERSON] на земельну частку (пай). У газеті "Голос опілля" № 3 від 27 січня 2018 року опубліковано оголошення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Верхньолипицькою сільською радою на підставі розпорядження Рогатинської РДА № 6 від 17.01.2000 р. на ім'я [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз'ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved