Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

В жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розірвання шлюбу, оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження відомостей про батька. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 червня 2013 року між позивачем та відповідачемукладено шлюб, який на даний час, має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало їх місце проживання в різних країнах. Позивач та відповідач фактичних шлюбних відносин не мали, оскільки позивач постійно перебуває за своїм місцем проживання на території Латвійської республіки, а відповідач на території України. [INFO] відповідач народила сина [PERSON] , позивача записали батьком вищевказаної дитини, однак, позивач біологічним батьком дитини не являється, відомостями щодо справжнього біологічного батька [PERSON] , не володіє. Копією паспорта позивача підтверджується той факт, що він не перетинав кордон України у період зачаття дитини, що також виключає факт його батьківства. Відповідач не приїздила до Латвійської Республіки та взагалі не виїздила з України у період зачаття дитини, а також не приїздила у зазначений період до країн, до яких приїздив позивач, що виключає можливість побачень сторін. Позивач з відповідачем не вели та не ведуть спільного господарства з дати укладення шлюбу. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач наміру не має. У зв`язку з викладеним, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та виключити з актового запису про народження [PERSON] відомостей про батька. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися заздалегідь подавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги вона визнала у повному обсязі. Представник третьої особи Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) впідготовче судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №292. [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] , батьками дитини записані: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1120. Із позовної заяви вбачається, що на даний час, офіційно зареєстрований шлюб між сторонами має формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало їх місце проживання в різних країнах. Позивач та Відповідач фактичних шлюбних відносин не мали, оскільки Позивач постійно перебуває за своїм місцем проживання на території Латвійської республіки, а Відповідач на території України. Задовольняючи позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть. Стосовно позовних вимог про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження відомостей про батька, суд зазначає наступне. [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] , батьками дитини записані: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1120. Відповідно до ч. 1ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з підпунктом 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позов визнала, в своїй заяві зазначила, що позивач [PERSON] не являється біологічним батьком її сина [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що у додаткових доказах на підтвердження вищевказаних обставин необхідності немає. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін, який відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин. Отже, суд приймає визнання відповідачкою позову та приходить до висновку, що необхідно розірвати шлюб між сторонами та виключити запис про позивача, як батька, з актового запису про народження дитини.

Outcome: approved