Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

В січні 2018 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.10.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2017 року має заборгованість 54\~020,31 грн., яка складається з наступного: 1\~589,30 грн. заборгованість за кредитом; 47\~082,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2\~300,00 пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2\~548,59грн. штраф (процентна складова). Тому позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 54\~020,31 грн. та судовий збір в розмірі 1\~762,00 грн. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, вимоги позову визнала частково, просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог. У відповідності до положень\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого засідання суд ухваляє рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № б/н від 26.10.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Станом на 30.11.2017 року відповідач має заборгованість 54\~020,31 грн., яка складається з наступного: 1\~589,30 грн. заборгованість за кредитом; 47\~082,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2\~300,00 пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2\~548,59грн. штраф (процентна складова). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Стаття 258 ЦК України визначає що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). При цьому відповідно до частин першої та пятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Враховуючи що відповідачкою подано до суду заяву щодо застосування строків позовної давності в частині розміру пені, суд приходить до наступних висновків. Так, позивач звернувся до суду з даним позовом 09.01.2018 року. Між тим заборгованість по процентам по кредитному договору нарахована починаючи з 07.03.2012 року. Тому суд вважає застосувати до даних позовних вимог що стосуються стягнення суми процентів позовну давність. Так, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача щодо основної суми заборгованості в розмірі 1589,30 грн. оскільки відповідачем [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем. Крім того стягненню підлягає також сума процентів у розмірі 44\~911,67 грн. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із заявленим розміром пені, що позивач просить стягнути з відповідача, суд не може погодитись, оскільки даний розмір пені перевищує прострочену заборгованість з оплати кредиту, тим самим перевищує розмір збитків, і є неспівмірним із розміром боргу за тілом кредиту. Отже, суд, знаходить за доцільне зменшити розмір неустойки у вигляді пені до розміру штрафу (фіксованої частини) за кредитом, а саме до 500 грн. Також до стягнення з відповідача підлягають штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2\~548,59грн. штраф (процентна складова). Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, та на користь позивача підлягає стягненню 50\~049,56 грн. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 258, 261, 267, 525, 526, 549, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved