Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 серпня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] (надалі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» (надалі - Відповідач), треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 3-6). Позов пред`явлено за правилами альтернативної підсудності - за місцем виконання виконавчого напису (частина 12 статті 28 ЦПК України). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 13 серпня 2021 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В. Ухвалою судді 16 серпня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін Витребувано від Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни завірену належним чином копію нотаріальної справи, на підставі якої було здійснено виконавчий напис №89990 від 05.04.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості у розмірі 18081 грн. (а.с. 18-19). На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідач відзив на позов не надав. В матеріалах справи міститься докази отримання Відповідачем ухвали про призначення судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 08 жовтня 2021 року. Від третьої особи Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни на виконання ухвали суду від 16.08.2021 року завірену належним чином копію нотаріальної справи, на підставі якої було здійснено виконавчий напис №89990 від 05.04.2021 року надано не було. Пояснень на позов не надходило. Нотаріусом ухвалу про призначення судового засідання отримано, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 08 жовттня 2021 року. Від третьої особи Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича пояснень на позов не надано. Ухвала про призначення судового засідання була отримана, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 12 жовтня 2021 року. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] працює з 09.02.2001 року по теперішній час в КП «Кривбасводоканал» на посаді водій автотранспортних засобів служби експлуатації транспортнихзасобів. 04.08.2021 року від бухгалтерії підприємства за місцем роботи, позивачу стало відомо щодо примусового стягення з його заробітної плати на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.06.2021 року № 65209755. Як встановлено із вказаної постанови, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. № 89990 від 05.04.2021 року про стягнення з мене на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості у розмірі 18081,00 грн. У зв`язку з чим, до приватного виконавця 06.08.2021 року надіслано адвокатський запит, у відповідь на який 11.08.2021 року на електронну адресу, представником було отримано наступні документи: копія відповіді приватного виконавця від 09.08.2021 року; копія договору про надання коштів у позику № 00-563832 від 23.12.2019 року; копія графіку платежів; копія виконавчого напису № 89990 від 05.04.2021 року; копія заяви про примусове виконання рішення; копія виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб; копія постанови про відкриття виконавчого провадження. Аналізуючи отримані документи, приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис про стягнення нібито існуючої заборгованості, помилково вважав цю заборгованість безспірною, не повною мірою перевірив наявність документів, які підтверджують безспірність заборгованості та не перевірив факт повідомлення боржника прло існування заборгованості. Крім того, позивач не проживає за адресою: [ADDRESS] та ніколи не проживав. Отже, стягував не мав можливості навіть повідомити про існування заборгованості боржника, так як адреса боржника за виконавчим документом не належить йому. Відсутність підтвердження безспірності заборгованості та доказів оповіщення боржника дають підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Короткий виклад обставин справи, встановлених судом. 05 квітня 2021 року, на підставі заяви ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» був вчинений виконавчий напис приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною яною Вікторівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості за Кредитним договором № 563832 від 19.12.2019 року, за період 22 січня 2020 року по 23 березня 2021 року в розмірі 18 081,00 грн., яка складається з: 7000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7980,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 3101,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. (а.с.12 зворот). У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості з [PERSON] проводиться за період з 22.01.2020 року по 23.03.2021 року на підставі кредитного договору №563832 укладеного між [PERSON] та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» 23.12.2019 р. З метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису, Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем, 20 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65209755 про стягнення з позивача (боржника) - [PERSON] , на користь відповідача (стягувача) - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості у розмірі 18081,00 грн. (а.с.15). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. від 20.04.2021 року, сума заборгованості, згідно з Виконавчим написом, становить 18081,00 грн., в тому числі: основна винагорода - 1808,10 грн. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Нормативно-правове обґрунтування Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до частини 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Оцінка аргументів сторін та наданих доказів Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову. З витребуваних матеріалів у приватного нотаріуса встановлено, що Відповідач, звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису з метою стягнення заборгованості з Позивача та на підтвердження безспірність своєї вимоги надано договір позики із графіком розрахунків, довідку про ідентифікацію за номером телефону та виписку з особового рахунку із зазначеним залишком за кредитним договором. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. У спірному виконавчому написі сума заборгованості складає 18081,00 грн, однак жодних доказів стосовно розрахунку саме такої суми заборгованості відповідачем суду не надано. Не підтверджується розмір заборгованості і наданими до заяви додатками. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Відповідачем є безспірним. Висновки за результатами розгляду матеріалів справи На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. За матеріалами справи встановлено, що підставою для вчинення виконавчого напису слугував наданий відповідачем договір про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 00-563832 від 23 грудня 2019 року, який не містить підпису позивача. Доказів його підписання позивачем електронним цифровим підписом не надано. Так само і не надано доказів про те, що Позивач ознайомлений з умовами фінансового кредиту, які передбачають порядок нарахування відсотків та інших складових кредитної заборгованості. Крім того, відсутній розрахунок заборгованості відсотків у розмірі 3101,00 грн, та заборгованості за комісією у розмірі 7980,00грн, в той час як розмір позики становить лише 7000,00грн., а розмір відсотків та комісії, які нібито мав сплатити позивач за користування позикою складав 11081,00 грн. Також судом встановлено, що позивач з 15.09.2008 року зареєстрований в місті Кривий Ріг, з 2001 року працює в КП "Кривбасводоканал", та не має реєстрації в місті Києві, як про це вказано в документах для вчинення виконавчого напису. Таким чином, суд приходить до висновку, що серед документів наданих ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал кредитного договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, а наданий нотаріусу Договір позики № 563832 не посвідчений нотаріально, не підписаний позивачем, доказів ідентифікації підписанта за допомогою електронного цифрового підписуом позивача не надано, тому суд вважає, що наданий для вчинення виконавчого напису договір позики не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Встановлені судом обставини свідчать, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірної заборгованості перед стягувачем, оскільки надані Відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису документи не дозволяють визначити існування заборгованості саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а також відсутній факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, доказів, що заявлена сума в межах строку позовної давності, чим порушено норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також суд враховує, що Відповідач не скористався правом на подання відзиву та не надав доказів, як і документів, які б підтверджували безспірність заборгованості, на підставі яких здійснено виконавчий напис. Таким чином суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено за відсутності доказів безспірності вимог ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved