Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та непрацюючої дружини. В позовних вимогах позивачка вказує, що вона та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували, але мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Також позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину та її, хоча вони проживають разом. Відповідач надає кошти на утримання доньки тільки після її неодноразових нагадувань та прохань. Вона не працює бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу в сумі 860 грн. на місяць. Відповідач працює трактористом ТОВ АФ «Нібас», отримує заробітну плату, яку витрачає на власні потреби, інших осіб на його утриманні немає. Відповідно до ст.ст.75, 84, 181, 183, 191 Сімейного кодексу України просить суд задовольнити її позовні вимоги. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує виплачувати аліменти на дружину та дитину та зазначив що інших дітей немає. Вивчивши заяви сторін, матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.03.2019 року Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 21, в якому зазначено в графі батько « [PERSON] », відповідач по справі, в графі мати - « [PERSON] », позивачка по справі. Відповідач, відповідно до його заяви, згоден сплачувати аліменти на дитину та дружину. Актом від 03.06.2019 року без №, виданого депутатом Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, підтверджується факт того, що [PERSON] 2019 р.н. дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно частини 1 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Ч.2 ст.77 Цього ж Кодексу передбачає, що за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до статті 84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 1 статті 79 цього Кодексу передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. День подання заяви позивачем до суду є 03.06.2019 року. Згідно пункту 3 частини 1статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року зі змінами, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи всі вивченні судом обставини суд вважає можливим задовольнити позов повністю. Крім того, відповідно до ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved