Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] просить суд розірвати шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 05 листопада 1997 року Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №583. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 05 листопада 1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому складено відповідний актовий запис №583. Спільне життя не склалося через різні типи характерів, сварки та непорозуміння з питань ведення сумісного господарства і укладу сім`ї. Фактичні шлюбні відносини припинені у 2017 році, проживають окремо. Збереження сім`ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, але подала заяву про можливість розгляду справи в її відсутність. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав письмову заяву про можливість розглянути справу в його відсутність. Позовні вимови визнає в повному обсязі. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09 жовтня 2019 року. У зв`язку з подачею відповідачем письмової заяви про визнання позовних вимог, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, що відповідає вимогам ч.3 ст. 200 ЦПК України ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 05 листопада 1997 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому складено відповідний актовий запис №583. Прізвище після одруження [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проживають окремо з 2017 року, спільного господарства не ведуть, діти проживають разом з матір`ю, наміру зберегти шлюб не мають. ОЦІНКА СУДУ З 05 листопада 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, шлюбні відносини припинили з 2017 року, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб між сторонами має формальний характер. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. НОРМИ ПРАВА Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України вказує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, а шлюб має формальний характер. Відпвідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як відповідач їх визнав повністю, що не шкодить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Щодо розподілу судового збору суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп. слід повернути позивачу, іншу частину судового збору в розмірі 384 грн 20 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України - покласти на відповідача.

Outcome: approved