Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Виконавчий комітет Конотопської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати [PERSON], [INFO], у [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав; передати [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування; стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину з кожного із батьків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. 26.06.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та проживали за місцем мешкання чоловіка. В січні 2019 року служба міської ради у справах дітей здійснивши виїзд за місцем мешкання родини [PERSON] встановила, що в будинку не прибрано, продукти харчування для дитини в мінімальній кількості. З батьками була проведена профілактична бесіда щодо наслідків неналежного виконання батьківських обовязків та надано два тижні для створення належних умов для проживання, виховання та розвитку сина. Проте під час наступної контрольної перевірки було встановлено, що житлово-побутові умови лише погіршились. Під час наступних виїздів 29.01.2019 року та 06.02.2019 року було встановлено, що в будинку холодно, не прибрано, брудно, дрова для опалення будинку відсутні. 07.02.2019 року [PERSON] разом з [PERSON] поїхала на тимчасове проживання до свекрухи в с. Голінку, Чернігівської області, за цей час [PERSON] почав проживати з новою співмешканкою, вигнавши дружину разом з дитиною на вулицю. Повернувшись до м. Конотоп, [PERSON] разом з сином стала проживати у сусіда по вулиці [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 05.03.2019 року до служби у справах дітей звернувся [PERSON] та повідомив, що [PERSON] неналежним чином здійснює догляд за сином, часто залишає його без догляду, він вимушений допомагати їй продуктами харчування, оскільки немовля часто буває голодним. Здійснивши виїзд за новим місцем перебування [PERSON] разом з дитиною встановили, що скрізь розкидані речі, старий мотлох, у дитини відсутнє ліжечко, в кімнаті стійкий неприємний запах дитячої сечі. Враховуючи, що відповідач не має постійного житла та існує лише за рахунок державної соціальної допомоги на сина [PERSON] їй було запропоновано тимчасово помістити [PERSON] до Сумського обласного дитячого будинку дитини задля вирішення матірю питання з житлом та працевлаштуванням, на що остання відмовилась. [PERSON] в черговий раз було наголошено про недопущення залишення дитини без догляду дорослих. 07.03.2019 року здійснивши виїзд до місця проживання [PERSON] було встановлено, що дитина залишена в будинку сама, без догляду дорослих. Враховуючи вищевикладене, працівниками служби у справах дітей спільно із інспекторами ювенальної превенції Конотопського відділу поліції ГУНП в Сумській області, представниками закладу охорони здоровя та фахівцями міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді хлопчик був вилучений та поміщений до дитячого відділення КНП Конотопської МР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова». 07.03.2019 року виконавчим комітетом Конотопської міської ради було прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків у звязку з безпосередньою загрозою для її життя та здоровя. Слід зазначити, що відповідачі ніде не працюють, державну соціальну допомогу на дитину мати використовує на власні потреби, з ними неодноразово проводились профілактичні роботи щодо дотримання належних санітарно-гігієнічних умов в будинку, вони неодноразово попереджались про наслідки ухилення від виконання батьківських обовязків, притягувались до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обовязків по вихованню дітей. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями. В 2014 році [PERSON] відбував покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.156 Кримінального Кодексу України (вчинення розпусних дій, щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку). За час нагляду медичних працівників за сімєю [PERSON] спостерігалось систематичне недбале та безвідповідальне ставлення батьків до дитини. Родина [PERSON] перебуває в міському центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах, у звязку із неналежним виконанням батьками їх батьківських обовязків. Під час неодноразових відвідувань сімї за місцем проживання було виявлено, що в будинку холодно, дрова відсутні, безлад в кімнатах, брудна постільна білизна на дитячому ліжку. Мати неодноразово залишала молодшу дитину без догляду дорослих, на тривалий час. З матірю постійно проводились профілактичні бесіди щодо покращення умов проживання та створення відповідних санітарно-гігієнічних умов в будинку, здійснення належного догляду за дітьми, недопущення залишення дитини самої вдома. З батьком проводились бесіди щодо недопущення зловживання алкогольними напоями. [PERSON] не реагує на поради та рекомендації фахівця, ігнорує зауваження фахівця щодо покращення умов проживання, здійснення належного догляду за дитиною. Не зважаючи на попередження, на роботу, яка була проведена за відповідачами, ситуація залишається незмінною. Неорганізований спосіб життя, який ведуть батьки, наражає дитину на небезпеку. 13.03.2019 року [PERSON] поміщено до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та пояснила, що їх задоволення відповідає інтересам малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Ст. 11 Закону України "Про охоорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 3 ст. 4 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім'ї. Особа може бути примусово ізольована від сім'ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Ч. 1 ст. 170, п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, коли: батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що батьком є [PERSON], а [PERSON] матірю (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2018 [PERSON] та [PERSON] зареєструвала шлюб, прізвище дружини [PERSON] (а.с. 8). З копії довідки від 12.03.2019 року вбачається, що сімя [PERSON] знаходилася на обліку у лікаря-педіатра, як сімя яка опинилася в складних життєвих обставинах. За час неодноразових виїздів медпрацівників виявлено що, дитина [PERSON] часто знаходилася у занедбаному стані та погано набирає вагу внаслідок недокормленості, перебуває в стані гіпертрофії ІІ ступеню, має дефіцит маси тіла, у звязку з чим її у січні 2019 року було госпіталізовано до дитячого відділення. За час нагляду за даною сімєю медпрацівниками спостерігалося систематичне недбале та безвідповідальне ставлення батьків до дитини (а.с. 9). Згідно копій актів обстеження умов проживання від 08.01.2019 року, 23.01.2019 року, 29.01.2019 року та 06.02.2019 року в м. Конотоп по вул. Ніжинській, 129 вбачається, що 08.01.2019 року з батьками проводилися профілактична бесіда, їх було попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обовязків та надано час для створення належних умов для проживання дітей. 23.01.2019 року дитина була вдома сама, дорослих в будинку не було. 29.01.2019 року в будинку було не прибрано, холодно, продукти харчування в недостатній кількості, з матірю проведено профілактичну бесіду. 06.02.2019 року батько дітей знаходився в стані алкогольного спяніння, мати повідомила, що разом з дітьми поїде до свекрухи (а.с.10-13). З копії акту обстеження умов проживання 05.03.2019 року в [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] разом з дітьми проживає у сусіда [PERSON], який заперечує щодо їх проживання з ним. [PERSON] було запропоновано помістити старшого сина [PERSON] до центру соціально-психологічної реабілітації для дітей, а молодшого сина [PERSON] до Сумського обласного будинку дитини, мати не погодилась, написавши відповідні заяви (а.с. 14) . Згідно копії акту про вилучення дитини від 07.03.2019 року на момент обстеження в кімнаті, де була залишена дитина, був включений електричний конвектор, в кімнаті було брудно, не прибрано, скрізь розкидані речі, відчувався стійкий неприємний запах дитячої сечі. [PERSON] лежав у кріслі серед брудного смердючого одягу, дуже гучно плакав. Дитина була брудна та у занедбаному одязі, замість памперсу на дитині знаходилися старі ганчірки. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] був вилучений та поміщений до дитячого відділу КНП Конотопської МР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова» у звязку з реальною загрозою для його життя і здоровя (а.с. 15). З рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради від 07.03.2019 року № 57 вбачається, що негайно відібрано малолітню дитину [PERSON], [INFO], від матері, [PERSON], та батька, [PERSON] (а.с. 16). Згідно довідки від 12.03.2019 року № 01-03/122 міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді повідомляє, що сім'я [PERSON], м. Конотоп, вул. Ніжинська, 129, перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах, з 29.01.2019 року. Під час неодноразового відвідування сім'ї за місцем проживання було виявлено, що в помешканні не дотримується температурний режим (холодно); дрова для опалення відсутні; продукти харчування в наявності в мінімальній кількості; свіжозварена їжа відсутня; в кімнатах не прибрано; постільна білизна на дитячому ліжку брудна. Батько не працює і не висловлює бажання працювати. Кошти відсутні. Вживає алкогольні напої. Між подружжям постійні конфліктні взаємостосунки. Батьківський потенціал у обох батьків практично відсутній. В ході роботи з сімєю зясовано, що мати неодноразово залишала молодшу дитину без догляду дорослих, на тривалий час. Але мати не вбачає проблеми в ситуації, що склалася. Фахівець пропонувала шляхи розвязання проблем. Зокрема, пропонувалося оформити матеріальну допомогу від депутата міської ради. Проте батьки ігнорували рекомендації, не були налаштовані на співпрацю. Після чергової сварки жінка з дітьми тимчасово переїхала до знайомого, а з 06.02.2019 року по 22.02.2019 року разом з дітьми проживала у своєї свекрухи [PERSON], яка мешкає в Чернігівській обл. 22.02.2019 року сім'ю відвідано за місцем проживання [ADDRESS] та з'ясовано, що батько проживає вже з іншою жінкою та її малолітніми дітьми [PERSON] разом з дітьми почала проживати за адресою [ADDRESS]. Сімю було відвідано за новою адресою та виявлено, що створені матірю умови проживання сімї знову незадовільні. В кімнатах неприбрано (а.с. 17). З довідки від 12.03.2019 року № 1103 вбачається, що [PERSON] не зареєстрований в Конотопському міськрайцентрі зайнятості та інших центрах зайнятості України, як безробітний і на теперішній час на обліку не знаходиться (а.с.18). Згідно копії вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2014 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ст. 156 ч. 2 КК України та ст. 389 ч. 2 КК України (а.с. 20). З копій постанови від 26.02.2019 року від 20.03.2018 року вбачається, що [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ( попередження) ( а.с. 21). Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні пояснила, що є дільничною медичною сестрою дитячого відділу КНП Конотопської МР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. Давидова». Сімя взята на облік на початку січня 2019 року, як сімя, що опинилася скрутному матеріальному становищі. При огляді дитини виявлено, що вона набирає малу кількість ваги. Дитина була поміщена до лікарні, встановлена причина недокорм. Постійно відвідували сімю, їжа в мінімальній кількості, в будинку брудно, холодно, дитина недоглянута. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні пояснила, що працює в Центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді. З кінця січня 2019 року постійно відвідували сімю, в будинку холодно, брудно. Їжа в мінімальній кількості. Незадовільні умови для проживання дітей. Постійно надавалася гуманітарна допомога. Мати сприймала їх візити і допомогу, як образу. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні пояснила, що є головою квартального комітету. Родина з 2017 року проживає за адресою [ADDRESS]. Діти недостатньо доглянуті, надходили скарги, що меншу дитину батьки залишають без нагляду. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що ситуацію яка сталася в родині [PERSON] вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, за допомогою компетентних державних органів, не вдалося. Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини, враховуючи характер поведінки відповідачів та обставини справи, суд приходить до висновку, що у звязку із ухиленням батьків від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини [PERSON], [INFO], необхідно відібрати у [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, у звязку з тим, що залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. Вирішення питання передання [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування, суд розглядає виключно як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинитися, коли це дозволять обставини, при цьому батьки з дитиною не позбавлені можливості підтримувати регулярні контакти між собою. Суд вважає необхідним роз'яснити [PERSON] та [PERSON], що відповідно до ч. 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за її заявою може постановити рішення про повернення дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. по 384 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved