Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

В грудні 2013 року орган опіки піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], малолітньої дочки [PERSON], [INFO], та стягнення на їх утримання аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка протягом тривалого часу з дітьми не проживає, не приймає участі в їх вихованні, матеріально не допомагає. Відповідачка була присутня на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при районній державній адміністрації, де не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, знає про судовий розгляд справи, обіцяла приїхати на судове засідання. Крім того підтвердила, що не спілкується та не піклується дітьми, однак це пояснила тим, що в неї складні відносини з матір'ю і відповідно бабою дітей [PERSON] Відповідачка зловживає алкогольними напоями, сумнівні компанії, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, розлучена з батьком дітей, проте певний час перебувала з ним в цивільному шлюбі. Неодноразово лікувалась від алкоголізму в Скаржинцях. Періодично їздить на заробітки в м. Київ та в м. Москву. Раніше проживала на території Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району, де мала власне житло, проте з її слів відомо, що вона його продала, хоч і залишалось там зареєстрованою. Житло занедбане і там ніхто не проживає. Неповнолітні проживають у баби [PERSON], яка утримує їх на свою пенсію. На навчання та на прожиття неповнолітні потребують матеріальної допомоги, тому також просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом і до досягнення ними повноліття. Відповідачка, яка про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, повторно в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача 24 лютого 2014 року суд протокольною ухвалою ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Також протокольною ухвалою від 24 лютого 2014 року до участі у справі в якості третьої особи була залучена баба дітей [PERSON], яка підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та підтримала позовні вимоги в цілому. Крім того суду пояснила, що відповідачка безвідповідально відноситься до своїх дітей. Так, старша дитина [PERSON] проживає з нею і перебуває на її утриманні з трьох місяців, а менша дитина [PERSON] з семи років. В 2012 році відповідачка забрала їх до себе з чоловіком (батьком дітей), коли посварилась з останнім, залишала дітей в Старосинявському районі в баби по чоловіку. Посварилась з бабою, забрала дітей назад до чоловіка. Таким чином діти переходили з одного місця в інше, були недоглянуті, змучені. Врешті решт, в 2013 році діти самі вернулись до неї додому і просили їх забрати до себе. Проживають біля неї, ходять в школу, навчаються добре, ввічливі, дружні, допомагають їй. В них дружня сім'я, вона буде їх доглядати до кінця свого життя. В зв'язку з тим, що вона має невелику пенсію, вони живуть з власного господарства, а внучки ростуть і їхнього доходу недостатньо, тому просить матеріально допомогти їй у їх утриманні. Представник органу опіки та піклування Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району підтримав позовні вимоги та вищевикладені обставини, пояснивши, що на території сільської ради відповідачка не проживає, проте зареєстрована по [ADDRESS]. Зі слів останньої будинок вона продала, в дійсності там ніхто не проживає, будинок занедбаний. Представник органу опіки та піклування Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, якою також підтримала позовні вимоги та вищевикладені в позовній заяві обставини. Прокурор висловив думку про необхідність за таких обставин задовольнити позовні вимоги в повному обсязі і позбавити відповідачку батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] та стягнути з неї аліменти на їх утримання, так як вона злісно не виконує своїх обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дітей. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Пасічнянською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області 24 травня 1999 року), малолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області 31 липня 2009 року). Згідно даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 29 липня 2004 року батьки дітей [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис № 156. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2010 року батька дітей [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Зі змісту статтей 7, 150 СК України та частини 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства" слідує, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов'язанні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Зі змісту довідки виконавчого комітету Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району від 30 жовтня 2013 року за № 663 відповідачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS], але там не проживає з 2005 року по даний час. У відповідності до даних довідки виконавчого комітету Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району від 23 жовтня 2013 року за № 351 третя особа (баба дітей) [PERSON], [INFO], проживає по [ADDRESS], склад її сім'ї: внучка [PERSON], [INFO], учениця 9 класу, та внучка [PERSON], [INFO], учениця 8 класу. При обстеженні житлово-побутових умов даного помешкання [PERSON], комісією, створеною Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району, було встановлено, що даний житловий будинок, загальною площею 63 кв. м., складається з трьох житлових кімнат. Будинок газифікований, в кімнатах чисто, охайно. Діти доглянуті, добре навчаються в місцевій школі. [PERSON] утримує підсобне господарство: корову, двоє свиней, двадцять курей, кролі, бджолосім'ї. Земельна ділянка 0,61 га. для ведення особистого підсобного господарства. Умови проживання сім'ї задовільні (акт обстеження житлово - побутових умов проживання від 23 жовтня 2013 року). Згідно характеристики на [PERSON], виданої виконавчим комітетом Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району 23 жовтня 2013 року за № 352 слідує, що вона проживає разом зі своїми внуками [PERSON] та [PERSON], працьовита, відповідальна, з жителями села та в сім'ї веде себе гідно, характеризується позитивно. Натомість, відповідачка [PERSON] за даними виконавчого комітету Пасічнянської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області за час проживання на території сільської ради характеризувалась негативно, не займалась вихованням двох неповнолітніх дітей, вела аморальний спосіб життя, станом на 25 листопада 2013 року на території сільської ради не проживає, її місцезнаходження невідоме (характеристики виконавчого комітету Пасічнянської сільської ради Старосинявського району від 25 листопада 203 року за № 352). За змістом довідок Ілляшівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Старокостянтинівського району від 23 жовтня 2013 року за № № 151, 152 неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON] з 01 вересня 2004 року по 28 серпня 2012 року навчались Ілляшівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, а з 28 серпня 2012 року по 01 вересня 2013 року навчались Пасічнянському НВК Старосинявського району. Вже з 01 вересня 2013 року по даний час навчаються знову в Ілляшівській ЗОШ І-ІІІ ступенів відповідно в 9 та 8 класах. На протязі навчання дітей мати їхнім вихованням та навчанням не цікавилась. Батьківські збори, шкільні заходи не відвідувала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює вчителем фізичної культури Ілляшівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та являється класним керівником 9 класу, де навчається [PERSON], яка являється майже найкращою ученицею в класі. Знає також її сестру [PERSON] Дівчата нормально навчаються, виховані, доглянуті, зауважень по навчанню та вихованню не мають. Мати навчанням дітей не цікавиться, не реагує на звернення вчителів та адміністрації школи, не спілкується та не займається дітьми, жодного разу не приходила на батьківські збори, тому він, навіть, її не знає. Дітьми займається баба [PERSON] Орган опіки та піклування Старокостянтинівської районної державної адміністрації на засіданні комісії з питань захисту прав дитини дійшов висновку про те, що відповідачка життям, здоров'ям, розвитком своїх дітей не цікавиться, не спілкується, матеріально не допомагає, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Батько дітей [PERSON] вже рішенням суду позбавлений батьківських прав. Діти залишились повністю без батьківської опіки. Проживають та перебувають на утриманні своєї баби [PERSON], яка створила належні умови для їхнього проживання, виховання. Тому вважають за доцільне позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (висновок від 19 грудня 2013 року за № 45/2287-14/2013). Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати й батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідачка тривалий час належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, не цікавиться і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми. При цьому суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка цього не робила з поважних причин, тому суд вважає, що вона самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків. А також беручи до уваги характер поведінки відповідачки, її відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд не вважає можливим обмежитися попередженням відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, а застосовує крайню міру, позбавивши відповідачку батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дітей. Згідно положень ч. 2 ст. 166 СК України, абз. 7 п. 16 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд, врахувавши положення ст. 182 СК України щодо визначення розміру аліментів, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судові витрати по 487,20 грн. (243,60 грн. судового збору за майнові вимоги та 243,60 грн. за немайнові вимоги). Положеннями частини 5 статті 164 СК України передбачено, що рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved