Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивувала тим, що 20 серпня 2012 року відповідно до розписки відповідачу була надана позика в сумі 28475 доларів США, яку останній зобов'язався повернути згідно наступним графіком: 7118 доларів США не пізніше 01 листопада 2012 року, 7118 доларів США не пізніше 01 лютого 2013 року, 7118 доларів США не пізніше 01 квітня 2013 року, 7118 доларів США не пізніше 01 липня 2013 року. Проте, в порушення умов укладеного договору відповідач у встановлені строки борг не повернув, у зв'язку з чим позивач [PERSON] звернулася до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з [PERSON] на її користь неповернуту суму коштів, яка в грошовому еквіваленті в національній валюті станом на дату укладання договору позики становить 227515,25 гривень, а також трьох процентів річних в сумі 4819,65 гривень, а всього - 232334,90 гривень. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі за обставин, викладених вище та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. У зв'язку з тим, що згідно отриманої за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області інформації встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] не є можливим, виклик останнього до суду на 13.01.2014 року на 11:00 годину здійснено через оголошення у пресі - газеті "Урядовий кур'єр" № 239 (5125) від 25 грудня 2013 року. Такий виклик відповідача до суду, згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України, вважається належним повідомленням про час і місце розгляду справи. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оригінал розписки від 20.08.2012 року, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 20 серпня 2012 року в м. Києві між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] 28475 доларів США, та зобов'язався повернути їх в наступному порядку: 7118 доларів США не пізніше 01 листопада 2012 року, 7118 доларів США не пізніше 01 лютого 2013 року, 7118 доларів США не пізніше 01 квітня 2013 року, 7118 доларів США не пізніше 01 липня 2013 року. На підтвердження укладення вказаного договору відповідачем [PERSON] було складено розписку. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ч.2 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 207 ч.1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Як вбачається з матеріалів справи, позичальником [PERSON] 20.08.2012 року була написана розписка про отримання ним позики в сумі 28475 доларів США у [PERSON] Даною розпискою визначені всі істотні умови договору (предмет, сторони, ціна, строк повернення), а тому вона є належним підтвердженням укладення правочину. Отже суд приходить до висновку, що сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору щодо його предмету та строку виконання, а тому даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України. Разом із тим, як з'ясовано у судовому засіданні, в установлений строк відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань, тим самим порушив вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 533 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Згідно наявної загальнодоступної інформації станом на день платежу за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України, 1 долар США становив 7,99 грн. Таким чином сума заборгованості за укладеним договором позики становить 227515,25 гривень (28475 доларів США х 7,99). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачем не надано жодних доказів на виконання взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення основної заборгованості за договором позики в сумі 227515,25 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, так як доведені матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних є правомірними, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України. Перевіркою правильності періодів нарахування та розрахунку 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором позики, судом не виявлено помилок, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме на суму 4819,65 грн. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч зазначеному відповідачем [PERSON] не надано жодних доказів на спростування існуючої за ним заборгованості перед [PERSON] як і доказів її погашення. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики від 20.08.2012р., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову та стягнення з відповідача 227515,25 гривень заборгованості, а також трьох процентів річних в сумі 4819,65 гривень, а всього - 232334,90 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2323,35 грн. у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved