Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Богородчанська райдержадміністрація як орган опіки та піклування звернулася в суд з позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка, являючись матір'ю цих дітей, ухиляється від їх виховання, злісно не виконує обов'язки по догляду за ними, не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідача веде аморальний спосіб життя, інколи тижнями не буває вдома, діти в цей період фактично залишаються напризволяще. Бабуся дітей [PERSON], яка проживає з ними в одному будинку через хворобу не може забезпечити їм належного догляду. Внаслідок відсутності догляду за дітьми, [INFO] стався нещасний випадок і малолітня дочка відповідачки [PERSON], [INFO] втопилась у ставку. Відсутність з боку матері належної уваги до процесу виховання дітей, піклування про їх здоров'я були причиною того, що в квітні 2008 року розпорядженням Богородчанської райдержадміністрації уже вирішувалось питання про відібрання у матері дітей та тимчасове влаштування до Богородчанської ЦРЛ. Тоді ж, з ініціативи служби у справах дітей, перед судом було поставлено питання про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо двох старших дітей. Однак за рішенням Богородчанського районного суду від 11.06.2008 року, зважаючи на вік відповідачки, її запевнення про зміну поведінки та відношення до своїх батьківських обов'язків, суд відмовив у задоволенні позову. Разом з тим, рішенням суду було попереджено [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей. Проте, з того часу, народивши ще одну дитину, відповідачка не змінила свого способу життя та відношення до виконання батьківських обов'язків. [PERSON] не забезпечує необхідного догляду за дочкою і сином, постійно залишає їх вдома без нагляду, в тому числі і в нічний час, не дбає про здоров'я, фізичний, моральний і духовний розвиток. У зв'язку з таким відношення до дітей, молодшого сина, який є найбільш беззахисним, забрав до себе на проживання прадідусь [PERSON] За місцем проживання [PERSON] характеризується з негативної сторони. Представник позивача Мислінська Р.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених підстав, вказала, що у відповідності до вимог п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України є підставі для позбавлення відповідачки в судовому порядку батьківських прав щодо двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у 2014 році притягувалась до адміністративної відповідальності за фактами невиконання обов'язків по догляду за дитиною за ст.184 КУпАП України. Однак жодні профілактичні заходи і заходи впливу на відповідачку не дають результату, свого відношення до виконання батьківських обов'язків відповідачка не змінює. Діти фактично позбавленні материнського піклування. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказав, що являється дідом відповідачки. Пояснив, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків, живе своїм життям в якому інтереси дітей на останньому місці. Зважаючи на умови, в яких проживають діти, змушений був забрати найменшого онука до себе і протягом останніх трьох місяців Святослав проживав у нього. Він влаштував дитину в дошкільний заклад, займався дитиною. Однак відповідачка перед судовим засідання забрала дитину до себе, маніпулюючи своїми правами. Вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав буде відповідати інтересам дитини Відповідачка в судове засідання не з'явилась повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим судом постановлено здійснити розгляд справи у порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах через ігнорування матір'ю виконання своїх батьківських обов'язків. Така поведінка матері носить системний характер і не змінюється протягом тривалого часу. Так, службою у справах дітей Богородчанської райдержадміністрації в 2008 році було ініційовано питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо двох малолітніх дітей [PERSON], та [PERSON]. Рішенням Богородчанського районного суду від 11.06.2008 року була встановлена протиправна винна поведінка [PERSON], однак зважаючи на її вік, запевнення про намір змінити поведінку, суд відмовив у позбавленні батьківських прав і попередив її про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Однак, народивши [INFO] ще сина [PERSON], відповідачка не змінила свого способу життя та відношення до виконання батьківських обов'язків. Внаслідок нещасного випадку, [INFO] малолітня [PERSON] загинула, втопившись у ставку, що також, до певної міри було наслідком відсутності необхідного контролю за дітьми з боку матері. За інформацією Богородчанської ЗОШ №1 [PERSON] не забезпечує здобуття дочкою [PERSON] освіти, не турбується про її психоемоційний розвиток, не формує в дівчинки навики особистої гігієни. Дитина не працює над навчанням вдома, не виконує домашніх завдань. Мати на зауваження вчителів не реагує, злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків. При відвідуванні учениці вдома педагогічними працівниками виявлено антисанітарні умови проживання. В [PERSON] відсутнє робоче місце де дитина могла б виконувати уроки. Дитина скаржиться на те, що вдома часто немає їжі, тому змушена красти гроші в мами чи бабусі, щоб купити поїсти. Відомо про кілька випадків, коли дитина не очувала вдома. З пояснень свідка [PERSON] та представника позивача Мислінської Р.М. встановлено, що атмосфера і психологічний клімат в сім'ї недопустима. Бабуся [PERSON] хворіє, часто не може адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, її чоловік [PERSON] зловживає спиртними напоями, у нетверезому стані поводиться агресивно, в тому числі в щодо дитини. У зв'язку з цим дитина змушена часто втікати з дому і тинятися вулицями. Внаслідок цього в дитини формується жорстоке ставлення по відношенню до молодшого брата. Тому, [PERSON] з почуття милосердя забрав до себе прадід, який тимчасово опікується ним. Поведінка матері була предметом неодноразових профілактичних бесід, ініційованих службою у справах дітей. Сектор кримінальної міліції у справах дітей ініціював притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за фактом невиконанням нею своїх батьківських обов'язків по забезпеченню належних умов проживання та виховання дітей. Однак вжиті заходи виявились безрезультатними. Згідно висновку органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації відповідачка злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Суд вважає, що позивачем доведено позовні вимоги і є підстави для позбавлення позивачки батьківських прав щодо двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки вона не дбає про фізичний і духовний розвиток, здоров'я цих дітей, не виконує батьківський обов'язок щодо їх виховання, захисту їх прав та інтересів, своєю аморальною поведінкою негативно впливає на формування моральних якостей та світогляду. [PERSON] не змінила свого ставлення до виховання і утримання дітей, на що їй було вказано рішенням Богородчанського районного суду від 11.06.2008 року, поведінка відповідачки по відношенню до дітей не змінюється, є безвідповідальною, негативно відбивається на їх розвитку, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з того, що відповідачка не має постійного місця роботи, її заробітки переважно тимчасові, не обліковані, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Виходячи з досліджених обставин справи, суд вважає,що з відповідачки на утримання дітей слід стягнути аліменти у розмірі по 400 грн. на кожну дитину. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved