Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] уклали шлюб 19.01.1999 року у виконкомі Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] - 11 червня 2007року народження , яка проживає разом з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя, вони виявились людьми з різними характерами. Через що між ними часто виникають непорозуміння і скандали. Як наслідок цього вони припинили шлюбні стосунки. Їх шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Вони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Наміру зберегти сімю з відповідачем у неї немає. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може, Позивачка в судове засідання не зявилася, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Неповнолітню дочку від шлюбю [PERSON] залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Стукал ". Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений заздалегідь та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч.1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який уклали 19.01.1999 року у виконкомі Пнівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 (а.с. 6 ). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] - 11 червня 2007року народження (а.с. 7) . Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом тривалого часу, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням сторін. Неповнолітню дитину: [PERSON] -[INFO], слід залишити проживати з матірю [PERSON] . Позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище [PERSON] . На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved