Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

В серпні 2015 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» в особі представника Матвійчука А.В. звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 23.12.2011 року між ПАТ «АльфаБанк»» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500248549, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 19 999 грн. з кінцевим строком погашення до 26.12.2013 року. 23.12.2013 між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1 відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк». Посилаючись на те, що відповідач порушує умови кредитного договору щодо погашення кредитної заборгованості, представник позивача просив суд задовольнити пред"явлені вимоги. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, не заперечувала на проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про день розгляду справи повідомлялася за останнім відомим місцем проживання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.12.2011 року між ПАТ «АльфаБанк»» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500248549, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 19 999 грн. з кінцевим строком погашення до 26.12.2013 року. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний виконати зобовязання за договором (в тому числі здійснити погашення кредиту, сплатити проценти, комісії, пеню, штрафи, неустойку та інші платежі). 23.12.2013 між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1 відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і кредит між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором. В результаті недотримання відповідачем умов договору, станом на 06 серпня 2015 року сума заборгованості по договору становить 30 370,26 грн., з яких: 17 109,49 коп. заборгованість по тілу кредиту; 3 610,77 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4 950 грн. комісія за користування кредитом; 4 700 грн. пеня ; Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідач позивачем була направлена письмова вимоги за вих. №2-6283 від 29.05.2015 про погашення простроченої заборгованості. Незважаючи на це, виконання боргових зобовязань позичальника в обсязі, заявленому банком у вимогах, відповідачем не виконано. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач порушив передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України та покладає на відповідача обов"язок відшкодувати позивачу понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 303,70 грн, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved