Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

ДЕПАРТАМЕНТ СЛУЖБ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до[PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. До СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ПО ШЕВЧЕНКІВСЬКОМУ РАЙОНУ ДЕПАРТАМЕНТУ СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ звернувся неповнолітній [PERSON] із заявою щодо надання допомоги у позбавленні батьківських прав його матері, [PERSON] . З`ясуванням обставин було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по м: Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції від 19.03.2008, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] залишила свого 6-ти місячного малолітнього сина у родині співмешканця, [PERSON] , та з того часу стосунки з сином не підтримувала, не цікавилася, його розвитком, життям та здоров`ям. З народження [PERSON] проживав у родині [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується також заявами [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] не встановлено факту батьківства за рішенням суду у відповідності до статті 130 Сімейного кодексу України. Заявою від 30.12.2020 [PERSON] повідомила, що її син [PERSON] проживав в сім`ї біологічного батька, [PERSON] . З сином вона не проживала. Спілкувалась з ним тільки по телефону, поздоровляла з днем народження, іншої матеріальної допомоги не надавала. Наразі у неї інша родина, та займається сином і наміру забрати його до себе вода не має. Крім того, [PERSON] надала заяву посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Онищенко С.В. від 30.12.2020, про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, щодо неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , чим підтвердила своє байдуже ставлення до сина. На даний час [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Слобожанський регіональний центр професійної освіти» за професіями: тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії А1, А2, В1); слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування; водій автотранспортних засобів (категорії В); водій автотранспортних засобів (категорії С) з 01.09.2020 (Н № «З-УДЗ» від 26.08.2020) по 27.06.2023 на денній формі навчання, терміном 3 роки, що підтверджується довідкою з учбового закладу. Адміністрація закладу констатує, що [PERSON] поступив до закладу з проблемами в документах: відсутні паспорт, код, немає місця реєстрації. Адміністрацією закладу було з`ясовано, що [PERSON] виховувався в сім`ї свого біологічного батька [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] не являються законними представниками дитини, тому вирішити життєво необхідні для неповнолітнього питання не можуть. Мати проживала окремо, відомості про неї дитина не мала. Просили втрутитися в дану ситуацію та підтвердити [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Наведені факти свідчать про те, що [PERSON] нехтує, своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та матеріального утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Мати покинула сина, не цікавиться, його розвитком, не піклується про його майбутнє. [PERSON] не виявила бажання надати сину допомогу у оформленні необхідних документів. У бесіді вона пояснила, що не має материнської любові до [PERSON] і не вважає необхідним вирішувати його проблеми. Отже, мати не змінила свого, ставлення до виховання сина та виконання своїх батьківських обов`язків. Дані обставини свідчать про нехтування матір`ю потреб, неповнолітнього [PERSON] на сімейне виховання та батьківську турботу і любов. Просили позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 05 травня 2021 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] не з`явилась для участі у судовому засіданні, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Клопотання про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи не надавала. Ураховуючи, що відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, на підставі вимоги ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [PERSON] народився [INFO] , про що 21 числа жовтня місяця 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 3462. В свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00029173263 від 12 січня 2021 року відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а. с. 8). Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач нехтує, своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та матеріального утримання неповнолітнього [PERSON] . Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України, стосовно не належного виконання батьківських обов`язків. Доказуванню підлягають обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказане кореспондується зі ст. 2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Приписами ч. 3 ст. 51 Конституції України визначено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За частиною 3 ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положеннями ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частинами 2 та 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлені випадки, коли мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Отже, з позовом до відповідача [PERSON] звернулась особа, визначена законом. Пленум Верховного Суду України в п. п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступне. До СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ПО ШЕВЧЕНКІВСЬКОМУ РАЙОНУ ДЕПАРТАМЕНТУ СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ звернувся неповнолітній [PERSON] із заявою щодо надання допомоги у позбавленні батьківських прав його матері, [PERSON] (а. с. 15). Відповідно до заяви від 30.12.2020 [PERSON] повідомила, що її син [PERSON] , проживав в сім`ї біологічного батька, [PERSON] . З сином вона не проживала. Спілкувалась з ним тільки по телефону, поздоровляла з. днем народження, іншої матеріальної допомоги не надавала. Наразі у неї інша родина, та займається сином і наміру забрати його до себе вода не має (а. с. 14). Згідно з листом Державного навчального закладу «Слобожанський регіональний центр професійної освіти» № 971 від 22.12.2020 до закладу на навчання був зарахований учень [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю бабусею [PERSON] , [INFO] . У 2-місячному віці мати-одиначка [PERSON] , [INFO] , залишила дитину на бабусю і він проживав разом з бабусею. Зі слів бабусі, у його матері інша сім`я, і вона мешкає у м. Харкові в p-ні Холодна Гора. Його батько [PERSON] довгий час хворів, переніс операцію по видаленню нирки, і внаслідок хвороби, помер [INFO] . Прописати онука бабуся не може, оскільки загубила ордер на житло. У зв`язку з цим хлопець не може отримати ідентифікаційний код. На даний час [PERSON] ніде не прописаний (а. с. 18). З інформації Державного навчального закладу «Слобожанський регіональний центр професійної освіти» № 1002 від 30.12.2020 до закладу на навчання був зарахований учень [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Дитина поступила до закладу з проблемами в документах: були відсутні паспорт, код, немає місця реєстрації. Адміністрацією закладу було з`ясовано, що [PERSON] виховувався в сім`ї свого біологічного батька [PERSON] , який помер [INFO] . Мати [PERSON] проживала окремо, відомості про неї дитина не мала. На сьогоднішній день хлопець проживає в родині біологічної бабусі [PERSON] , 1944 року народження, за адресою: [ADDRESS] , яка на жаль немає ніяких правових підстав вирішувати питання щодо соціально-правового захисту [PERSON] (а. с. 19). За довідкою Державного навчального закладу «Слобожанський регіональний центр професійної освіти» № 1003 від 30.12.2020 [PERSON] дійсно навчається у Державному навчальному закладі «Слобожанський регіональний центр професійної освіти» за професіями: тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (категорії А1, А2, В1); слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування; водій автотранспортних. засобів (категорії В); водій автотранспортних засобів (категорії С) з 01.09.2020 (Н № «З-УДЗ» від 26.08.2020) по 27.06.2023 на денній формі навчання, терміном 3 роки (а. с. 20). Відповідно до пояснень [PERSON] від 30.12.2020, наданих начальнику Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, [PERSON] , [INFO] з шести місяців проживав разом із біологічним батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] . Мати дитини не займалася вихованням дитини, не забезпечила його матеріально, не цікавилася його життям та здоров`ям (а. с. 21). За поясненнями [PERSON] від 30.12.2020, наданих начальнику Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, [PERSON] , [INFO] з шести місяців проживає у її сім`ї Мати [PERSON] дитини не займалася вихованням дитини, не забезпечила його матеріально, не цікавилася його життям та здоров`ям (а. с. 22). З довідки Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 147 Харківської міської ради Харківської області № 01-38/02-21 від 05.01.2020 вбачається, що [PERSON] навчався у закладі з першого по дев`ятий клас (з 31.08.2011 по 15.06.2020). Був зарахований до першого класу 31.08.2011 на підставі заяви, [PERSON] . Під час навчання [PERSON] зарекомендував себе як неконфліктний, сором`язливий, спокійний, але не відповідальний, учень. З навчальних предметів мав середній рівень знань. [PERSON] , і [PERSON] контролювали, навчання [PERSON] і завжди були на зв`язку з класним керівником дитини. Впродовж . навчання хлопець у школі він проживав [PERSON] , якого вважав своїм батьком, [PERSON] , [PERSON] . Батьківські збори батьки не відвідували, зв`язок, з класним керівником та адміністрацією школи підтримувала тільки [PERSON] , та [PERSON] (а. с. 23). Згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 14» Харківської міської ради № 8/0/549-21 від 06.01.2021 [PERSON] , [INFO] , з народження мешкає за адресою: [ADDRESS] . Декларація з лікарем педіатром не укладена. Під диспансерним наглядом дитина не постерігається. До поліклініки з питань стану здоров`я хлопчика звертається [PERSON] (а. с. 24). Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяє у забезпеченні дитині необхідного медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток хлопчика, як складову виховання, не спілкується з дитиною, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тощо. Мати взагалі давно не бачилася з дитиною, не спілкувалася, не навідувала, не проявляла ніякої батьківської турботи. Доказів на спростування доводів позивача матеріали справи не містять. При цьому, суд враховує ті обставини, що відповідач, будучи належним чином сповіщена про розгляд справи в суді, не надала жодного заперечення з приводу заявлених позовних вимог, які могли б бути враховані судом під час ухвалення судового рішення. Доказів на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини відповідачем також не надавалось. Окрім того, матеріали справи містять заяву [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Онищенко С. В. від 30.12.2020, про те, що відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, щодо неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджує байдуже ставлення відповідача до сина. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги ДЕПАРТАМЕНТУ СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ до [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved