Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2001 року. У 2008 році шлюб було розірвано. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Вказує, що за час перебування у шлюбі відповідач не брав участі у вихованні сина, останній раз бачив сина, коли тому було 10 місяців, не забезпечував сім'ю, не проявляв будь-якого інтересу до дитини, що призвело до фактичного припинення їхніх стосунків. Зазначає, що [PERSON] після розірвання шлюбу також не проявляє ніякого інтересу до дитини, не бере участі у його вихованні, не бажає спілкуватися з сином, тим самим злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник третьої особи на стороні позивача в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Судом встановлено, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини. Із письмового висновку органу опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 23 жовтня 2015 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до характеристики виданої директором ЗОШ І-Ш ступенів ст. смт. Торчин (а.с. 9) батько [PERSON] ніколи до шкоди не приходив, не цікавиться життям дитини, батьківські збори жодного разу не відвідував. Крім того, невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків підтверджується довідкою про неотримання аліментів, виданої відділом державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, з якої вбачається, що позивач [PERSON] у період з 01 березня 2015 року по 31 серпня 2015 року згідно виконавчого листа №2-6536 від 07.12.2007 року виданого Луцьким міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів в розмірі ? частини щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO] дійсно не отримувала (а.с.10). Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON]свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому позовні вимоги, щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 155, 164 СК України,

Outcome: approved