Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку № 42 по вулиці Івана Федька в м. Миколаєві. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що він є власником житлового будинку № 42 по вулиці Івана Федька в м. Миколаєві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У житловому будинку крім нього та його сімї, зареєстровані відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] Відповідачі є племінниками позивача, які на момент реєстрації були неповнолітніми, однак починаючи з 2006 року вони за місцем своєї реєстрації не проживають. З цього часу їх місце проживання (перебування) позивачу невідомо, їхніх речей в будинку немає, вони не користуються житловим приміщенням без поважних причин більше року, не проводять оплату житлово-комунальних послуг та не займаються благоустроєм будинку. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідачі у судове засідання неодноразово не зявлялись, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, будь-яких заяв від них до суду не надходило, причина їх неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та свідків, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21625742 від 21.01.2009 року (а.с.5) позивач [PERSON] є власником будинку № 42 по вулиці Івана Федька в м. Миколаєві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі № 3-1989 від 23.12.2008 року (а.с.6). У спірному будинку зареєстровані: позивач - [PERSON], його дружина [PERSON], їх малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], а також відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON], які є племінниками позивача (а.с.9-13). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх мати [PERSON] були зареєстровані у [INFO] починаючи з 12.09.2000 року. На час реєстрації відповідачі були неповнолітніми. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.02.2009 року [PERSON]І було визнано такою, що втратила право користування житловим будинком № 42 по вулиці Івана Федька в м. Миколаєві (а.с.14). З 2006 року [PERSON] та [PERSON] із спірного будинку вибули у невідоме місце перебування та по теперішній час місце їх знаходження не відомо, що підтверджується актами про не проживання (а.с.7,8) та допитаними у судовому засіданні свідками. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням, оскільки вони без поважних причин не користуються вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved