Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті своєї матері [PERSON], яка померла 31 жовтня 2018 року у с. Янтарне Красногвардійського району Автономної Республіки Крим. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що свідоцтво про смерть матері було видано 06.11.2018 Красногвардійським районним відділом записів актів цивільного стану Мінітерства юстиції Республіки Крим, з круглою печаткою Російської Федерації. Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції їй було відмовлено у державній реєстрації смерті матері, з причин відсутності документів встановленої форми про смерть. Свідоцтво про смерть матері, видане Красногвардійським районним відділом записів актів цивільного стану Мінітерства юстиції Республіки Крим, в силу вимог ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим заявник не може оформити спадщину після смерті матері [PERSON] Оскільки іншого способу захисту своїх прав заявник не має, тому вона звернулася до суду. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заявника визнає (а.с. 21). Дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 537934 (а.с. 8) та свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №\~278966 від 30.09.1973 (а.с. 9). [PERSON] померла 31.10.2018, про що Красногвардійським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть серії І-АЯ № 649303 від 06.11.2018 (а.с. 10) та похована на кладовищі с. Янтарне Красногварійського району, про що свідчить довідка про поховання № 1597 від 15.11.2018 (а.с. 12). 20 листопада 2018 року Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю документів, на підставі яких можливо було б вчинити вказану дію (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Місце смерті [PERSON] с. Янтарне Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, згідно із ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону України тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті особи на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію смерті в позасудовому порядку. Загальний принцип оцінки документів, виданих на тимчасово окупованій території, надається у ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов'язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права, а саме. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. В такому разі, надані заявником докази - свідоцтво про смерть, яке видане Красногвардійським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Мінітерства юстиції Республіки Крим та довідку про поховання № 1597 від 15.11.2018, яка видана Адміністрацією Янтарненського сільського поселення Красногвардійського району Республіки Крим, суд сприймає як належні докази, на підставі яких можливо зробити висновок про смерть особи. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті матері документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт, що 31 жовтня 2018 року померла її мати [PERSON], [INFO]. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved