Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження У [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дитини жіночої статі, [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк, Донецької області, Україна. Вказує, що вона, [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] .. [INFO] [PERSON] народила дитину (жіночої статі) в Донецькому республіканському центрі охорони материнства і дитинства. 01.07.2021 року заявниця звернулась до Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Дніпро) із письмовою заявою про реєстрацію народження дитини. В цей же день Бердянським міськрайонним відділом ДРАЦС на зазначену вище заяву була надана письмова відповідь, на підставі якої, мені було відмовлено у реєстрації народження дитини. Просить встановити факт народження громадянкою України, [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Міусинськ, Луганська область, Україна, дитини жіночої статі, [PERSON] , [INFO] у м. Донецьк, Донецької області, Україна; батько: [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець м. Луганськ, Луганська область, Україна, підстава запису відомостей про батька - ст. 133 Сімейного кодексу України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги підтримала. Заінтересована особа [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій заяву підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини. Постановою Верховної ради України № 254-УІІІ від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і сіла Донецької та Луганської областей. Заявник є матір`ю [PERSON] , [INFO] , - матері дитини, тобто бабусею дитини, що вбачається з копії паспорту заявниці, копії паспорту [PERSON] , копії свідоцтва про народження доньки заявниці серія [NUMBER] від 04.12.1984 року. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22.06.2019 року, виданого центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області. З копії медичного свідоцтва про народження № 865 від 07.05.2021 року, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства так званої ДНР м. Донецька, вбачається, що [PERSON] , [INFO] народила дівчинку. Також зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про народження від 29 червня 2021 року, виданого Київським відділом ЗАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої Донецької народної республіки. Листом № 215/21.23-06-176 від 01.07.2021 Бердянський міський відділ ДРАЦС відмовив заявнику у реєстрації народження дитини і видачі їй свідоцтва про народження дитини українського зразка. При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових прав заявника та дитини, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням медичного свідоцтва про народження, виданого Донецьким клінічним територіальним медичним об`єднанням Міністерства охорони здоров`я так званої ДНР м. Донецька, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved