Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в м.Маріуполі по пров.Южному, 13. В ході оформлення субсидії, в Департаменті адміністративних послуг Маріупольськї міської ради позивачці стало відомо, що в будинку з 12.11.2005 року зареєстрована відповідачка [PERSON] Хто вказана особа та яким чином вона зареєструвала місце проживання в її будинку позивачці невідомо. [PERSON] в будинку ніколи не проживала, а тим паче не сплачувала жодних комунальних послуг. Окрім того відмітка щодо її реєстрації в будинку відсутня в обліковій книзі для реєстрації громадян, які проживають [INFO] по пров.Южному в м.Маріуполя. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, пров.Південний (Южний), 13. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За викладених обставинах, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 26.10.2004 року та витягу Маріупольського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5218195 від 27.10.2014 року, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого в м.Маріуполі по пров.Південному (Южному), 13. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка [PERSON] є власником домоволодіння, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що повязані з володінням та користуванням цим майном. За довідкою Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №1820 від 03.11.2016 року, за адресою: м.Маріуполь, пров.Южний, буд.13, зареєстровані позивачка [PERSON], а також з 12.11.2005 року відповідачка по справі [PERSON] В обліковій книзі для реєстрації громадян, які проживають [INFO] по пров.Южному в м.Маріуполя відсутня будь-яка відмітка про реєстрацію в будинку [PERSON] Згідно акту КСН «сел.Каменськ» №1131 від 24.11.2016 року, відповідачка [PERSON] в будинку №13 по пров.Южному в м.Маріуполя не проживає. Відповідно до ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачка [PERSON] з моменту реєстрації, тобто з 12.11.2005 року ніколи не проживала в будинку, вона втратила право користування цим житловим приміщенням. Встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 551,20 грн., який і підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved