Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача від спільного проживання у шлюбі з відповідачем народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею, та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку будь-якої допомоги на утримання дітей не надає, що й стало підставою звернення до суду з позовом. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Крім того зазначив, що по можливості завжди допомагає дітям. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], про що Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №22, та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 04 вересня 2004 року. Від спільного проживання у шлюбі, сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER]. На разі, діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, та в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання своїх дітей, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на ті обставини, що діти проживають разом з матір'ю, а таким чином знаходяться на її утриманні, то відповідач як батько дітей, що проживає окремо від сім'ї зобов'язаний також нести відповідні витрати щодо утримання своїх дітей у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України. Так, у судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітні діти знаходиться на утриманні своєї матері, батько дітей достатню матеріальну допомогу не надає, тому, враховуючи матеріальний стан матері, яка працює продавцем у магазині, проживає разом з батьками та отримує заробітну плату у розмірі 2500 грн., а також батька, який офіційно працює монтером на ПМС 137, та отримує заробітну плату у розмірі 3800 грн., що дозволяє надавати матеріальну допомогу дітям, його стан здоров'я, відсутність інших утриманців, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. У разі зміни обставин сторони не позбавлені можливості і мають право ставити вимоги в суді про збільшення чи зменшення присудженого розміру аліментів. На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved