Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які наразі проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них. Участі у вихованні та утримані дітей не приймає. Інших осіб на його утриманні немає. На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 вересня 2010 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16 липня 2010 року до повноліття дитини. На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 червня 2011 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 07 червня 2011 року до повноліття дитини. З моменту присудження аліментів і по даний час пройшов значний проміжок часу, за який в законодавчому порядку значно збільшився щомісячний прожитковий мінімум для дітей та мінімальний розмір аліментів на їх утримання. У добровільному порядку відповідач відмовляється сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі ніж сплачує. Тому позивач просить суд змінити розмір стягуваних з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] та дочки [PERSON] з 300 грн. щомісячно на кожну дитину, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [INFO] [PERSON], серії [NUMBER] (а.с.8) та копії свідоцтва про народження [INFO] [PERSON], серії [NUMBER] сторони по справі є батьками дітей. Вказане також підтверджується копією свідоцтап про шлюб сторін (а.с.6), копією рішення Іллінецького районного суду від 01 серпня 2012 року про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.7), копією паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера позивача [PERSON] (а.с.15,16). На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 вересня 2010 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16 липня 2010 року до повноліття дитини (а.с.10). На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 червня 2011 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 07 червня 2011 року до повноліття дитини (а.с.11). Вказане також підтверджується копіями виконавчих листів (а.с.12-14). Дочки Христина та [PERSON] наразі проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей, окрім сплати аліментів в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину, не бере. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Визначаючи розмір аліментів в даній справі судом враховуються в першу чергу інтереси дитини, при цьому судом враховується матеріальний стан, як платника аліментів так і особи, на утриманні якої перебуває донька. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі об'єктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька відповідача у справі аліментів в розмір по 300 грн. щомісячно на кожну дитину. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітніх дітей на забезпечення батьками їх належного утримання, за вимогою позивача слід змінити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Тому, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] з 300 грн. щомісячно на кожну дитину, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved