Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом згідно якого прохає суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] починаючи з 25.09.1991 року є зареєстрованою та проживає у квартирі [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі вона разом зі своєю сім'єю чоловіком [PERSON], сином [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO], поселилася у 1991 році. На той час її чоловік працював трактористом в комбінаті комунальних підприємств «Комунгосп» і за місцем роботи йому на цей склад сім'ї виділили у користування квартиру. З [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.02.1984 року. Згідно технічного паспорту на квартиру № 10 квартира посімейного спільного заселення, розташована на 2 поверсі двох поверхового будинку та складається з 1 кімнати: житловою площею 11,6 кв.м., у тому числі кімната 11,6 кв.м., кухні площею 8,4 кв.м., ванної кімнати 3,6 кв.м., вбиральні, коридору 4,7 кв.м. Загальна площа квартира 28,3 кв.м. Відновлена вартість квартири становить 19750 грн. Як вбачається з довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої виконавчим комітетом Онуфріївської селищної ради 26.09.2016 року за № 849 [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. За час проживання у квартирі з ними укладалися договори на постачання природного газу, електропостачання, користування водовідведення, вони неодноразово робили поточний ремонт, витрачали кошти на капітальний ремонт каналізації та водовідведення. У 1995 році її чоловік звертався до ДКП «Комунальник» з документами по приватизації житлового приміщення, але у зв'язку з тим, що підприємство було ліквідовано у 1995 - 1996 році, приватизація квартири не була доведена до належного оформлення. У січні 2012 року її чоловік звертався до Онуфріївського районного суду з позовом про визнання права власності на квартиру, але справа не була розглянута у зв'язку з тим, що [PERSON] з невідомих їй причин звернувся з заявою про залишення позову без розгляду. Від відповідача Онуфріївської селищної ради був направлений лист про те, що позовні вимоги [PERSON] визнаються і не має заперечення щодо винесення судом рішення про задоволення позовної заяви. 4 липня 2014 року [PERSON] помер. На сьогоднішній день вона продовжує проживати у вказаному житловому приміщенні. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує приміщення, постійно роблю в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає та фактично працює у с.Онуфріївка, Кіровоградської області. Дані обставини підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Онуфріївської селищної ради від 26.09.2016 року № 849. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилося після смерті [PERSON] крім неї немає. Вона неодноразово зверталась до Онуфріївської селищної ради з проханням, про те щоб визнали за нею право власності на дане житлове приміщення, оскільки понад 25 років безперервно користуюся даним нерухомим майном. Онуфріївська селищна рада їй відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо він має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, їй необхідно звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та прохала суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач Онуфріївська селищна рада Кіровоградської області в судове засідання свого представника не направили, хоча завчасно надіслали лист згідно якого прохають справу слухати за відсутності їх представника та позов визнають в повному обсязі. Відповідач Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутність представника Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Вислухавши представника позивача, пояснення свідків [PERSON], [PERSON]., вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що об'єктом володіння є квартира [ADDRESS], про що свідчить квитанції про надання послуг з газопостачання та за користування електричною енергією, технічним паспортом на квартиру, довідкою про склад сім'ї . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області № 849 від 26.09.2016 року встановлено, що позивач та її син [PERSON] дійсно проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Чоловік позивача [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерті серії [NUMBER]. Позивач [PERSON] з 1991 року і по даний час проживає в зазначеній квартирі, доглядає за ним, виконує ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги, що стверджується матеріалами справи, а саме довідкою з сільської ради та поясненнями свідків наданими в судовому засіданні. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] та її сім'я проживає в квартирі [ADDRESS] з 1991 року добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує його, постійно здійснює в ньому поточний та капітальний ремонт, а також вказали, що дане житло було надано для сім'ї в зв'язку з роботою на її померлим чоловіком трактористом в комбінаті КП «Комунгосп». Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою [ADDRESS], суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved