Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги обґрунтували тим, що 28.10.1997 рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області №68 їхній сім`ї у складі 4 чоловіки було надано житлову площу: квартиру [ADDRESS] . На підставі зазначеного рішення відповідачу був виданий ордер №000305 від 22 січня 1998 року на вказану квартиру. 07.08.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2009 року у справі №2-1176/09 було визнано право власності по ј частині квартири [ADDRESS] за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та встановлено порядок користування квартирою. 12.12.2016 [PERSON] подарував належну йому ј частку квартири [ADDRESS] дочці - [PERSON] . З грудня 2015 року відповідач - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Будучи зареєстрованим в квартирі не несе жодних витрат по утриманню квартири в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги. Також реєстрація відповідача у вказаній квартирі змушує нас нести додаткові витрати, які пов`язані зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються. Тому просили визнати [PERSON] , [INFO] , паспорт: [NUMBER] , виданий 28 листопада 1997 року Народицьким РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП: [NUMBER] , таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивачі направили до суду письмові заяви, згідно яких просили розгляд справи провести у свою відсутність, вимоги позову підтримали, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивачів суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. При розгляді справи судом було встановлено, 28.10.1997 рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинської району Київської області №68 сім`ї сторін у складі 4 чоловіки було надано житлову площу: квартиру [ADDRESS] . 07.08.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.08.2009. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2009 у справі №2-1176/09 було визнано право власності по ј частині квартири [ADDRESS] за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] , шляхом виділення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] двох житлових кімнат площею по 17, 5 кв.м. кожна, [PERSON] - житлову кімнату площею 10,5 кв.м. Кухню площею 8,8 кв.м., ванну площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м. передпокій площею 2,4 кв.м., комору площею 15,6 кв.м. - залишити в спільному користуванні. 12.12.2016 [PERSON] подарував належну йому ј частку квартири [ADDRESS] дочці - [PERSON] . Тобто на сьогоднішній день власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] - ј частина, [PERSON] - ј частина та [PERSON] - ј частина, що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2009 року у справі №2-1176/09, витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.12.2009 та договором дарування частини квартири від 12.12.2016. На даний час по зазначеній адресі зареєстровані: [PERSON] , 1967 року народження, [PERSON] - 1971 року народження, [PERSON] - 1992 року народження, [PERSON] - 1997 року народження та [PERSON] - 2017 року народження, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про реєстрацію місця проживання №1882 від 22.02.2019. З грудня 2015 року відповідач - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтверджується Актами депутата Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.11.2018, 26.12.2018, 26.01.2019. Ст. ст.47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] . Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.16, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved