Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 02.10.2009 у справі № 2-970/09 накладений арешт на все його майно. Проте, рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26.07.2010 у цій справі ЗАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено у задоволенні позову повністю. Питання щодо зняття арешту залишилось не вирішене. 20.12.2018 він звернувся з письмовою заявою до начальника Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області з проханням зняти вказаний арешт, але отримав відповідь, що виконавче провадження знищене у зв`язку із закінченням строків зберігання, а тому зняти арешт не має можливості. Згідно отриманого витягу та даних з реєстру прав власності на нерухоме майно, арешт був накладений постановою № АН007092 від 26.10.2009 головного державного виконавця Кононюк В.О. на виконання ухвали суду від 02.10.2009. У витягу ДВС зазначено, що виконавче провадження №15759359 закрите, як фактично виконане. Борг перед ЗАТ КБ «Приватбанк» у нього відсутній. Просить зняти арешт з усього майна, яке йому належить. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 22). Начальник Дубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відділу (а.с. 23). Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в поряд визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.10.2009 у справі № 2-970/09 накладений арешт на майно та грошові кошти [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26.07.2010 позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно залишено без задоволення (а.с. 11-13). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 14.01.2019 [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 14). Згідно витягу та даних з реєстру прав власності на нерухоме майно, арешт на майно позивача накладений постановою № АН007092 від 26.10.2009 головного державного виконавця Кононюк В.О. на виконання ухвали суду від 02.10.2009 (а.с. 7-9). Виконавче провадження № 15759359 закрите, як фактично виконане, про що свідчить витяг від 19.12.2018 (а.с. 6). Як свідчить повідомлення Дубенського МРВ ДВС № 27325 від 20.12.2018, виконавче провадження знищене у зв`язку із закінченням строків зберігання, а тому зняти арешт не має можливості (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження " (в редакції, що діяла час накладення арешту), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій) повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 2\~цієї статті\~визначено,\~що у\~разі якщо\~у виконавчому\~провадженні державним\~виконавцем накладено\~арешт на\~майно боржника,\~у постанові\~про закінчення\~виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Оскільки питання про зняття арешту з майна позивача не вирішено, матеріали виконавчого провадження знищені, це призводить до порушення прав позивача, як власника майна. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved