Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В суд звернувся Одеський державний університет внутрішніх справ з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 18 травня 2013 року відповідач [PERSON] на великій швидкості рухаючись на автомобілі «Шевроле Каптива», реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті вул. Бєлінського та пров. Віри Інбер в м. Одесі скоїла наїзд на автомобіль «ГАЗ-33021» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] після чого скоїла наїзд на стіну забору Одеського державного університету внутрішніх справ. ТОВ «Вікторія» був складений дефектний акт та відповідний кошторис щодо проведення ремонту стіни. Загальна сума матеріальних збитків, яка завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Одеському державному університету внутрішніх справ становить 2 330,00 грн. Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, на винесення заочного рішення погоджується. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце був повідомлений, поважних причин неявки суду не представив. У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом. До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач [PERSON] до оператора поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання відповідачем своїх процесуальних обов'язків, тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст. 224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача підлягаючими задоволенню оскільки вони засновані на вимогах законну та підтверджуються наданими доказами, на підставі встановлених фактичних обставин по справі. У судовому засіданні встановлено, що 18 травня 2013 року відповідач [PERSON] на великій швидкості рухаючись на автомобілі «Шевроле Каптива», реєстраційний номер [NUMBER] на перехресті вул. Бєлінського та пров. Віри Інбер в м. Одесі скоїла наїзд на автомобіль «ГАЗ-33021» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] після чого скоїла наїзд на стіну забору Одеського державного університету внутрішніх справ. ТОВ «Вікторія» був складений дефектний акт та відповідний кошторис щодо проведення ремонту стіни. ТОВ «Вікторія» був складений дефектний акт та відповідний кошторис щодо проведення ремонту стіни. У зв'язку з тим, що університет являється спеціалізованим ВНЗ МВС України та для запобігання щодо не проникнення сторонніх осіб на територію закладу, університет за допомогою підрядної організації здійснив ремонт стіни і відновив її в належний стан. Винність відповідача підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АГ2 № 772970 від 28.06.2013 року. На підставі цього протоколу, схеми ДТП, пояснень осіб по адміністративній справі, яка розглядалася в Приморському районному суді м. Одеси, винесена постанова від 24 вересня 2013 року Приморського районного суду м. Одеси (суддя Єршова Л.С.) про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON]. Зазначеною постановою суду від 24 вересня 2013 року громадянку [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,0 гривень. З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача про завдання йому майнової шкоди в сумі 2 330,00 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, слід зазначити що загальна сума матеріальних збитків завдана внаслідок ДТП університету становить 2 330,00 грн. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою. Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України. За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає справедливим та доцільним стягнути з [PERSON] на користь Одеський державний університет внутрішніх справ судові витрати у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 16, 625, 992 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про страхування», ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved