Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON], заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця просила справу розглядати без її участі. Представник зацікавленої особа просив суд розглядати справу без участі відділу. Судом встановлено, що батьком заявниці є [PERSON], дідусем - [PERSON] ([INFO]), прадідом - [PERSON]. Дід помер - 16 вересня 1994 року, а дати народження та смерті прадіда - невідомі. Заявниця має болгарське походження, так як її пращури були болгарами, які за часів Радянського Союзу були вимушені документально змінити свою національність з метою уникнення гонінь на представників інших (саме не російських) етносів. Окрім того, дід заявниці з прадідом до 28 червня 1940 року проживали на території Бессарабії у м. Ізмаїл. На даний час має намір відновити документи за якими буде підтверджено, що за національністю вона є болгаркою та її пращури проживали на території Бессарабії до 28 червня 1940 року. Проте, під час оформлення документів вона не змогла довести дані обставини, оскільки документи, які підтверджують наведені факти не збереглися. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Починаючи з 1992 року, а саме з прийняттям Постанови Верховною Радою України від 26.06.1992р. «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи - громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність. Постановою Кабінету Міністрів України №1367 від 12.09.2002р. «Про ствердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану», яка в наступному втратила сила в зв'язку з прийняттям постанови КМУ № 1025 від 10.11.2010р. в новій редакції, не була виключена графа про національність фізичної особи. На даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі який посвідчує таку особу. Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та поновлювати національність і примушення громадян в будь-якій формі до відмови від своєї національності не дозволяється. Відповідно до ст. 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану «зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено та такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. На момент набуття чинності Конституцією України від 28.06.1996 р., діяв Указ Президента України, що дозволяв громадянам зміну національності. Скасування цього Указу Указом від 27.01.1999 р. звузило обсяг прав громадян, що не є допустимим, тому що відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту обсягу прав і свобод, що існували до прийняття Конституції України. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 р. Конституція України,\~ як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу,\~ а її норми є нормами прямої дії,\~ суди при розгляді\~ конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи\~ іншого\~\~ нормативно-правового\~\~ акта\~\~ з\~ точки\~ зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Визнання факту національності і факту проживання пращурів заявниці на території Бессарабії їй потрібно у звязку з тим, що вона бажає поновити свої родові корені та у майбутньому отримати документи на право вільного в'їзду до своєї рідної батьківщини.

Outcome: approved