Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Маразліївської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлені цивільним законодавством строки з поважних причин, а саме у зв`язку із тим, що на момент смерті спадкодавця в позивача виникли проблеми зі здоров`ям, вона була позбавлена можливості вільно пересуватися, перенесла операцію на нозі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.12.2018 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 18.02.2019 року було замінено неналежного відповідача на належного - Маразліївську сільську раду. 27.02.2018 року представник відповідача по справі - Маразліївської сільської ради надав до суду письмову заяву про визнання позову, просив розгляд справи здійснити у його відсутності. Позивач також склала письмову заяву відповідно до якої просила розгляд справи здійснити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, наявні у ній, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №652 (а.с. 5). За життя, а саме 01.03.2017 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Маразліївської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №26, відповідно до якого, на випадок своєї смерті, заповів [PERSON] частку земельної ділянки, розміром 1/376, кадастровий номер: [NUMBER] , масив 26, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с. 6). При зверненні позивачем до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Андрєєвою Т.М . 29.11.2018 року було повідомлено [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом, оскільки нею було пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 Цивільного кодексу України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви; 3) наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з наведеною обставиною. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Верховний Суд у Постанові від 23.08.2017 року №6-1320цс17 зазначив, що правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Строк прийняття спадщини [PERSON] було пропущено з поважних причин. На момент смерті спадкодавця в позивача виникли проблеми зі здоров`ям, вона була позбавлена можливості вільно пересуватися, перенесла операцію на нозі. Вказані обставини підтверджуються відповідними медичними довідками (а.с. 12). Вказані причини були об`єктивними, непереборними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини. Пропущений [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним та становить два тижні. Викладені обставини свідчать про поважність пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та наявність підстав його поновлення. Крім того, суд в даному випадку діє із дотриманням принципу «пропорційності», який визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини та передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності між заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушеного права позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та наявність правових підстав для надання [PERSON] додаткового строку, необхідного для прийняття спадщини на протязі трьох місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду.

Outcome: approved