Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що 2 вересня 1994 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб у Рогатинському відділі реєстрації актів громадянського стану. Від спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка, яка на даний час є повнолітньою. Спільне життя між подружжям склалося невдало, в сім`ї часто виникали суперечки, відповідач не піклувався про матеріальне забезпечення сім`ї, притягався до кримінальної відповідальності. З 2010 року сторони припинили спільне проживання в якості однієї сім`ї. Позивачка виїхала за межі України, де проживає на даний час. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Позивачка вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе, збереження сім`ї суперечитиме її інтересам, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду клопотання про слухання справи без його участі та заяву про визнання позову. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 вересня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 02 вересня 1994 року Рогатинським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис про шлюб № 43. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, у позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення позивачу внесеної суми судового збору.

Outcome: approved