Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, безвісно відсутнім. На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що від шлюбу між нею, [PERSON] та [PERSON] у них народився син, [PERSON], [INFO]. З травня 1990 року вони сім'єю проживають за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року її сину, [PERSON], виповнилося двадцять років. В цей день він святкував своє двадцятиріччя. Святкували з початку в колі сім'ї та декількох друзів, а після 19:00 год. він з друзями зібрався та поїхав святкувати далі до центру міста. З того часу будь-який зв'язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Вона, а також її старший син [PERSON] та батько, [PERSON], намагались встановити місце знаходження [PERSON]. З цією метою вони зв'язувались із своїми знайомими, родичами, але намагання знайти [PERSON] виявились безрезультатними. З офіційною заявою до поліції вона не зверталась, тому що вірила в його повернення. Але, проходив рік за роком, а він не повертався та не повідомляв їх про своє місце перебування. Майже втративши надію відшукати [PERSON] самотужки вона вирішила звернутись із заявою до Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. З 29.06.2016 року [PERSON] знаходиться в розшуку за Дніпровським ВП як безвісно зниклий. Також, факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації стверджується актом ТОВ «Крона - Сервіс 2» від 24.10.2016 року. Про місце перебування її сина [PERSON] немає відомостей набагато більше року, цей факт підтверджується довідками та свідками. Визнання сина безвісно відсутнім їй необхідно для оформлення житлової субсидії. Заявник [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 29.08.2017 року за її участю, підтримала подану нею заяву у повному обсязі, в наступне судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є рідним сином [PERSON], пояснив, що його рідний брат [PERSON] зник у день свого народження 25.12.1999 року, і з того часу інформації про його місцезнаходження чи місцеперебування відсутня. Аналогічні пояснення надала в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON], яка пояснила, що останній раз вона бачила [PERSON].у день його народження, і з того часу він зник. Представник заінтересованої особи - відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без присутності їх представника. Вислухавши заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON].(а.с.6). Згідно наданих суду матеріалів, заявник [PERSON] разом із синами: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» № 1/3522 від 19.04.2017 року, копіє. особового рахунку № [NUMBER] (а.с.8, 10) Як вбачається зі змісту заяви, [INFO] року [PERSON], виповнилося двадцять років. В цей день святкування свого двадцятиріччя після 19.00 години він разом із друзями поїхав святкувати до центру міста. З того часу будь-який зв'язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Заявниця, її старший син [PERSON] та батько, [PERSON] намагались встановити місце знаходження [PERSON]. З цією метою вони зв'язувались із своїми знайомими, родичами, але намагання знайти [PERSON] виявились безрезультатними. Згідно матеріалів справи, заявник [PERSON] звернулась з заявою до Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. З 29.06.2016 року [PERSON], [INFO] знаходиться в розшуку за Дніпровським ВП як безвісно зниклий, що підтверджується довідкою Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 46.213/4181 від 20.04.2017 року (а.с.11). Згідно акту ТОВ «Крона - Сервіс 2» від 24.10.2016 року, складений техніком [PERSON] та підписаний сусідами заявника [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], зареєстрований, але не мешкає з 1999 року по теперішній час (а.с.9). Відомостей про перетинання державного кордону України громадянином України [PERSON] в базі даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" не виявлено, що підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб. Вимоги ст. 214 ЦПК України зобов'язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Розглядаючи справу, суд забезпечив учасникам цивільного процесу рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, їм відомі права та обов'язки, регламентовані ЦПК України. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до приписів ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Вимогами ст.246 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Системно аналізуючи вищезазначені норми, суд зазначає, що визнання фізичної особи безвісно відсутньою здійснюється за судовим рішенням на підставі встановлення кількох юридичних фактів: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи. Порядок обчислення зазначеного строку залежить від того, чи можливо встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи. Якщо такий день можна встановити (отримання листа; телефонна розмова; від'їзд з місця постійного або тимчасового проживання тощо), початок перебігу річного строку починається з дня, наступного за днем одержання таких відомостей (ст. 253 ЦК). У випадку можливості встановити місяць одержання останніх відомостей про зниклу особу, річний строк починається з першого числа наступного місяця. Якщо і місяць залишається невідомим, цей строк починає спливати з 1 січня наступного року. Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. Не може вирішуватися питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, якщо особа хоча і відсутня, але є інформація про місце її перебування. Окремо суд зауважує, що у випадку тривалої відсутності фізичної особи за місцем її постійного проживання і невідомості місця її перебування виникає юридична невизначеність, наслідками якої може стати порушення прав інших учасників цивільних відносин. Не захищені й інтереси самої відсутньої особи, може бути завдана шкода її майну, яке залишено без догляду. У заяві обов'язково має бути обґрунтовано, для якої мети заявникові необхідно визнати особу безвісно відсутньою (ст. 247 ЦПК). Згідно наданої суду заяви, [PERSON] обґрунтовує своє звернення до суду тим, що визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, необхідне для оформлення субсидії. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд вважає доведеним, що у місті постійного проживання [PERSON], [INFO], а саме за адресою: [ADDRESS], немає відомостей про місце його перебування більше одного року, з 25.12.1999 року [PERSON] перестав підтримувати зв'язок із сім'єю, проводиться його розшук з 29.06.2016 року, який на час винесення рішення по справі позитивних результатів не дав. Отже, за для усунення негативних цивільно-правових наслідків відсутності [PERSON], суд вважає можливим визнати його безвісно відсутнім. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно з ст. 45 ЦПК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Понесені заявником судові витрати у справі не відшкодовуються, відповідно до ч.7 ст. 235 ЦПК України

Outcome: approved