Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], який засуджений до позбавлення волі. У заяві зазначено, що 28 квітня 2007 року між заявницею та [PERSON] у виконавчому комітеті Чесниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис про одруження №4. Від спільного проживання у шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжя склалося невдало. [PERSON] зловживав спиртними напоями через що в сім'ї виникали сварки та непорозуміння. Вироком Рогатинського районного суду від 27 листопада 2017 року [PERSON] засуджено до семи років позбавлення волі. Просила заяву задовольнити. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. \~\~ У судове засідання [PERSON] не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі. Просила заяву задовольнити. Державна установа "Копиченська виправна колонія (№112)" направила на адресу суду розписку [PERSON] про отримання ним ухвали суду про відкриття провадження, заяви та долучених до неї документів та про відсутність в нього будь-яких претензій по справі. Суд, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-НМ №036451, виданого 28 квітня 2007 року виконавчим комітетом Чесниківської сільської ради, 28 квітня 2007 року у виконавчому комітеті Чесниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Актовий запис про одруження № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] народився 13 серпня 2014 року. Батьки дитини [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №266157, виданим 22 серпня 2014 року виконавчим комітетом Чесниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно вироку Рогатинського районного суду від27 листопада 2017 року, який набув законної сили 28 грудня 2017 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна. На підставі ч. ч. 1, 3, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року, більш суворим, призначеного цим вироком, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років та приєднано додаткове покарання у виді конфіскації майна. За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявниця звернулася до суду із клопотанням про зміну її прізвища після розірвання шлюбу. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3\~ст.293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь- кого з подружжя, якщо\~\~один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого провадження за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] засуджено до позбавлення волі, у заявниці наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам заявниці, що має істотне значення, а тому заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved