Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до Краснокутської нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON] , оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, однак відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить: поновити їй строк звернення до суду та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Також позивач зазначила, що окрім неї спадкоємцем майна [PERSON] є його донька [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 квітня 2000 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Даний житловий будинок з господарськими будівлями належить на праві приватної власності [PERSON] , про що свідчить довідка КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 21.03.2019 року №200. Згідно ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Факт, що позивач являється донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копії яких маються в матеріалах справи. Позивач після смерті свого батька [PERSON] з приводу оформлення спадщини на житловий будинок звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на майно та в Краснокутській державній нотаріальній конторі була вручена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2019р. за №839/02-31. Окрім цього, з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] вже прийняла спадщину та успадкувала грошові вклади, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 листопада 2005 року. Також, як вбачається з матеріалів справи, окрім позивача спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , яка на спадщину не претендує та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на користь [PERSON] (позивача по справі), про що свідчить її нотаріально посвідчена заява, яка мається в матеріалах справи. Матеріали цивільної справи містять постанову державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від від 20.08.2019р. за №839/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність правоустановлюючого документу на майно, яке належало спадкодавцю. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачка не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право [PERSON] на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого батька [PERSON] . Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] , як спадкоємець після смерті спадкодавця свого батька - [PERSON] має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved