Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її сестри [PERSON], [INFO], зареєстрованої на час смерті за адресою: [ADDRESS], вказавши місце смерті сел. Новоамвросієвське Амвросієвського району, Донецької області, визнавши дату її смерті 09.12.2015 року. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що [PERSON] є її рідною сестрою. У 2009 році їх мати переїхала на постійне місце проживання до селища Новоамвросієвське, Амвросієвського району, Донецької області, де мешкає і по теперішній час. Наприкінці листопада 2015 року [PERSON] поїхала погостювати до матері. Перебуваючи в с. Новоамвросієвське, вона при трагічних обставинах загинула. Через бойові дії в зоні АТО заявниця не змогла виїхати до матері, щоб забрати тіло сестри та поховати її в м.Балаклія, Харківської області. Їх мати поховала доньку самостійно в селищі, де проживає та їй було видано лікарське свідоцтво про смерть з гербовою печаткою ДНР. Звернувшись до відділу ДРАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області з проханням зареєструвати факт смерті сестри та видати відповідне свідоцтво, заявниці було відмовлено та запропоновано звернутись до суду. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення і є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та наступним зверненням з заявою про прийняття спадщини В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просила її задовольнити з підстав, викладених в ній. Представник заінтересованої особи - Балаклійської міської ради Харківської області до суду не з»явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причина неявки суду не відома. Заперечень, клопотань або заяв від його імені на адресу суду не надходило. Вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 355403, від 10.02.1973 року, заявник народилася 20.01.1973 року в м.Балаклія та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 14.12.2002 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Білицька», що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії I-ВЛ № 167942 від 20.12.2002 року (а.с.6). Також встановлено, що [PERSON] народилася 01.10.1978 року в м.Балаклія та згідно свідоцтва про народження, серії ІІ-ВЛ № 369673 від 15.12.1978 року її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.8), тому заявниця відповідно є її рідною сестрою. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №130 від 11.12.2015 року, виданого Амвросієвським відділом Республіканського бюро судово-медичної експертизи ДНР, [PERSON] померла 09.12.2015 року (а.с.10). Відповідно до ч.2,3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року\~ № 1207-VII - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року №254 VІІІ визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України\~"Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Як вбачається з наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №935/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на територіях проведення антитерористичної операції» - тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України на територі ї Донецької області. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. В зв»язку із видачею лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] незаконним органом, цей документ є недійсним і не створює правових наслідків для реєстрації смерті особи. Внаслідок цього заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть своєї сестри, тому з метою захисту її законних прав та інтересів необхідно встановити факт смерті [PERSON] в селищі Новоамвросієвське, Амвросіївського району, Донецької області, що необхідно їй для оформлення спадщини.

Outcome: approved