Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини звернулась [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Суду пояснила, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2015 року, від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не надає їй жодної матеріальної допомоги на утримання доньки. Самостійно позивач не має змоги забезпечити їх спільну з відповідачем доньку усіма належними матеріальними умовами, оскільки життя стає дорожчим мало не щодня, а витрат на утримання дитини від цього не менше. Враховуючи, що відповідач ухиляється від своїх майнових обов`язків як батько, вважає, що аліменти з нього слід стягувати саме на підставі рішення суду. Тому, враховуючи, що відповідач є фізично здоровим чоловіком, постійно працює за кордоном та отримує заробітну плату європейського рівня,просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, зокрема відповідач судовим повідомленням, а представник відповідача під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2015 року, від якого мають одну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №1119. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а також те, що спростувань на викладені у позовній заяві обставини, а сама ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки ні відповідач ні представник відповідача суду не надали, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved