Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В грудні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), у якому зазначив, що 09.02.2011р. між ним та відповідачем укладено договір № бн відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 27.10.2013 утворилася заборгованість - 36027,72 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 23399,60 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8800,36 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1635,96 грн., штраф (фіксована частина) -500грн., штраф (процента складова) 1691,80 грн., яку просив суд стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив зменшити суму неустойки до 3827,76 грн., посилаючись на скрутний матеріальний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини та матері інваліда. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09.02.2011 року відповідач звернувся до позивача із заявою про відкриття рахунку та отримання кредитного ліміту у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із визначенням терміну дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії картки. Підписавши дану заяву відповідач погодився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, й погодився з тим, що зазначена заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку є договором про надання банківських послуг, укладеним з банком (а.с. 5-10). Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно умов вище зазначеного кредитного договору розмір комісії за обслуговування становить 1 % від суми заборгованості. Відповідно до п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно п. 8.6 вище зазначених умов та правил при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Як вбачається з наявних матеріалів справи [PERSON] не виконав взяті на себе кредитні зобов'язання й не погашав кредит та щомісячні проценти за наданим кредитом, внаслідок чого станом на 27.10.2013 утворилася заборгованість - 36027,72 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 23399,60 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8800,36 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1635,96 грн., штраф (фіксована частина) -500грн., штраф (процента складова) 1691,80 грн. Судом перевірено розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем і встановленого його відповідність умовам договору б/н від 09.02.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки в суді на підставі належних та достовірних доказах встановлені обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, те, що відповідач не виконав взяті на себе відповідно до кредитного договору № бн від 09.02.2011 року обов'язки, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 23399,60 грн та заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 8800,36 грн такими, що підлягають до задоволення. Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру неустойки на суму 3827,76 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказані положення закону можуть бути застосовані судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Враховуючи ту обставину, що заборгованість по комісії за користування кредитом за правовою природою не є неустойкою, а також те, що розмір нарахованого позивачем штрафу у сумі 2191,80 грн не перевищує розміру заборгованість відповідача за тілом кредиту, що складає 23399,60 грн, суд не знаходить передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України підстав для зменшення [PERSON] розміру неустойки. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що поданий позивачем позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі - 360,28 грн.

Outcome: approved