Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 26 вересня 2009 року померла [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на дві земельні частки (паї) площею по 2,43 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності сільськогосподарської спілки «Прогрес» с. Голенищево Летичівського району Хмельницької області. Згідно заповіту від 04.03.2004 року посвідченого секретарем Голенищівської сільської ради [PERSON] [PERSON] заповіла все своє майно, яке до дня її смерті буде їй належати, де б воно не знаходилося йому, тому він є спадкоємцем за заповітом. Фактично він прийняв спадщину, оскільки з 2004 року за дорученням [PERSON] займався оформленням документів на земельні паї, здавав їх в оренду. Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області, проте йому було відмовлено у звязку із пропуском строку прийняття спадщини. Даний строк позивач пропустив у звязку із отриманням свідоцтва про смерть [PERSON] 13.07.2016 року та у звязку із незнанням того, що для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору встановлено строк 6 місяців, тому [PERSON] просить суд визначити йому додатковий 2-х місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача перший заступник селищного голови Летичівської селищної ОТГ [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач староста сіл Прилужне, Буцні, Майдан, [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті або за законом. В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, і відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд, в разі пропуску цього строку з поважної причини, може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст. ст. 1223,1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved