Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшов позов, в якому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі однієї чверті доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту надходження заяви до суду та до повноліття дитини. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідачка залишила дитину у відділенні новонароджених та недоношених дітей КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради». Заявою від 26.10.2020 відповідачка відмовилася від своєї новонародженої дитини. Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ № 523 від 21.12.2020 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її старшої малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка на даний час усиновлена. Відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки [PERSON] від дня її народження до цих пір. Після залишення в пологовому будинку жодного разу не цікавилася її долею. [PERSON] влаштовано до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання. 07.06.2021 позовну заяву було залишено без руху. 1.06.2021 відкрито провадження у справі. 03.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 18.11.2021 судом вирішено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.12.2020, серія [NUMBER] , виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис №158 (а.с.4). Відомості про батька внесені відповідно до ст. 135 СК України. Згідно із актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 04.11.2020,складеного працівниками Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради, у присутності працівників поліції , у відділення новонароджених та недоношених дітей поступила дівчинка [PERSON] , [INFO] . Мати, [PERSON] , залишила дитину у відділенні КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради, на час складення довідки не з`явилась. Інформація про батька відсутня. Дитина перебуває в закладі охорони здоров`я з 23.10.2020 (а.с.9). Згідно із письмовим поясненням від 26.10.2020 року [PERSON] , адресованого міському голові Шполянської міської ради ОТГ, остання відмовилася від новонародженої дитини, яку народила [INFO] вдома (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 21.12.2020 №523 було надано [PERSON] , [INFO] , жительці м. Шпола Черкаської області, статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 21.12.2020 №524 вирішено влаштувати малолітню [PERSON] , дитину позбавлену батьківського піклування [INFO] до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання (а.с.11,24). Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 27.05.2021 № 318 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який відповідає інтересам дитини (а.с.25). Відповідно до характеристики, виданої головою вуличного комітету вул. Толстого, [PERSON] , підпис якого стверджений секретарем Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, вказано, що [PERSON] , 1994 р.н., разом з матір`ю тимчасово проживає в [ADDRESS] з серпня 2017 року. Зі слів сусідів за цей час вела аморальний спосіб життя, часто вживає алкоголь. Легковажна, безвідповідальна, в побуті неохайна. Інколи буває нестримана. Постійної роботи не має(а.с.28). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п.п.15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дитини, [PERSON] , з тих підстав, що вона не забрала дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо дитини батьківського піклування, та на час розгляду справи суду не надані відомості ( докази) зміни поведінки позивача щодо своєї дочки, як і не надані докази наявності перепон, які створюються іншими особами у спілкуванні з дитиною та наміру забрати її з установи, у якій знаходиться дитина. Тобто, відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач не надала доказів щодо неможливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, а саме однієї чверті доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту надходження заяви до суду та до її повноліття, суд вважає, що такі підлягають задоволенню. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved