Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В заяві представник заявника [PERSON] зазначає, що [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] і вона є спадкоємцем за законом. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) який належав матері [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , і [PERSON] був єдиним спадкоємцем останньої. Для оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса, однак їй було відмовлено, оскільки не встановлені родинні відносини між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер тому [PERSON] просить встановити даний факт. У судове засідання заявник та представник заявника не з`явилася, проте подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримали і просять їх задовольнити. Заінтересовані особа - представник Пилипівська сільська рада Деражнянського району Хмельницької областів судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги визнає. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання зацікавленою особою суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved