Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 04.02.1998 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яку прийняв її чоловік [PERSON] [PERSON]»янович та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. 27.02.2001 року [PERSON] помер. Позивач зазначає, що вона як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] оформила спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на все майно. Як запевняє позивач нещодавно їй стало відомо, що при житті померла [PERSON] отримала право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Зачепилівське» розміром 5,11 умовних кадастрових гектари, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №995141. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено по тій причині, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] вищевказаний сертифікат був втрачений, а Державного акта на право на земельну ділянку не було виготовлено. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON]»яновича, померлого 27.02.2001 року на земельну частку (пай) розміром 5,11 умовних кадастрових гектари, яка перебувала у колективній власності КСП «Зачепилівське» без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 995141 виданого на ім»я [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в своїй заяві просить суд розглянути справу без його участі, на позовних вимогах [PERSON] наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі. Від Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти позову [PERSON] заперечень не має. Розглянувши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~Як встановлено в судовому засіданні, після смерті 04 лютого 1998 року [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, яке, в порядку спадкування за законом, прийняв її чоловік [PERSON] [PERSON]»янович. 27.02.2001 року [PERSON] помер, після його смерті спадщину (все майно) за заповітом прийняла позивач. \~\~\~ Із дослідженої судом довідки № Г-44/0-40/6-16 від 08.07.2016 року виданої відділом Держгеокадастру у Зачепилівському районі Харківської області вбачається, що на ім»я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 995141 розміром 5,11 умовних кадастрових га.. В газеті «Горизонти Зачепилівщини» № 29 від 16.07.2016 року міститься оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 995141 виданого на ім»я [PERSON]. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Аналогічні роз'яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України (1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем всього майна за заповітом та прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном про яке їй було відомо, дізнавшись про наявність іншого спадкового майна у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) звернулася до нотаріальної контори із заявою оформити і цю частину спадщини, але не може реалізувати своє право на спадщину через втрату правовстановлюючого документа - сертифіката, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved