Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті сестри [PERSON] на квартиру №15, що знаходиться в м. Житомир, вул. Ціолковського, №12. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у травня 2016 року померла її рідна сестра [PERSON], після чого було відкрито спадщину на належне їй майно, а саме квартиру №15, по вул. Ціолковського, 12 в м. Житомир. З метою прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] з відповідною заявою, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право спадщини на квартиру, так як позивачем не надано правовстановлюючого документу, зареєстрованого у відповідних органах на вищезазначене спадкове майно. Крім того, племінниця померлої [PERSON], також зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої. Оскільки, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем другої черги на майно померлої [PERSON], спадкоємці першої черги відсутні, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру №15, по вул. Ціолковського, 12 в поряду спадкування за законом. Позивач у судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.28). Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає (а.с.32). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю (а.с.30). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] що, підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (серії І-ТП №156065, видане відділом ДРАЦС Житомирського районного управління юстиції 01 листопада 2011 року) (а.с.7) та свідоцтвом про народження [PERSON] (№236757, видане відділом актів громадянського стану Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області) (а.с.9). З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] 14.05.1982 р. зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 651 (а.с.8). З свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР№462191 виданого Сінгурівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 24.02.1962 р. вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 17 (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №286925 [PERSON] померла 15.05.2016 (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді квартири №15, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Ціолковського №12, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Житомирської міської ради 17.04.2007 (а.с.14). Відповідно до довідки ЖБК «Космос» № 1238 від 19.10.2016р. померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом з нею за даною адресою на день смерті, за шість місяців до та протягом шести місяців з дня смерті в квартирі ніхто не був зареєстрований (а.с.12). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи. Як встановлено ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Отже, у позивача виникло право на спадкування квартири [ADDRESS]. Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї сестри [PERSON] (а.с.11), на підставі якої було відкрито спадкову справу № 101/2016. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] №2253/02-31 від 28.12.2016 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.15). Крім того, як вбачається з листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] № 2/02-14 від 03.01.2017, з заявою про відмову від прийняття спадщини померлої на користь [PERSON] до нотаріуса звернувся [PERSON], який відноситься до другої черги спадкування. Також з заявою про прийняття спадщини померлої звернулася її племінниця [PERSON], яка відноситься до пятої черги спадкоємців за законом. Відповідно до вимого ч. 1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. При цьому особливістю п'ятої черги є встановлення всередині її своєрідних "підчерг", родичі подальших ступені споріднення закликаються до спадкування за відсутності родичів попередніх ступенів. В такому випадку, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Відповідно до положень ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 [PERSON] 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки позивач, як спадкоємець померлої [PERSON] позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, зареєстрованого у відповідних органах, та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, таке право підлягає відновленню в судовому порядку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на квартиру [ADDRESS] нічиїх прав та інтересів не порушує, є правомірним та відповідає нормам закону, проте не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З огляду на встановлені обставини, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved