Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В лютому 2012 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. звернулись в суд з вищезазначеними позовами до [PERSON], акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в яких просили стягнути з відповідачів матеріальну та моральну шкоду, спричинену їм у зв'язку з загибеллю їх дітей під час дорожньо-транспортної пригоди. В липні 2013 року позивачі уточнили позовні вимоги в порядку ст. 31 ЦПК України. Позивач [PERSON] просила стягнути солідарно з [PERSON] та акціонерного товариства «Українська - пожежно страхова компанія» 100 000 гривень моральної шкоди у зв'язку з втратою сина. Позивач [PERSON] збільшив свої позовні вимоги, та просив стягнути солідарно з відповідачів 100 000 гривень у відшкодування спричиненої йому моральної шкоди, пов'язаної з смертю сина та 72 717, 71 гривень понесених матеріальних витрат. Позивач [PERSON] також збільшила свої позовні вимоги, зазначивши про стягнення солідарно з [PERSON] та акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 100 000 гривень моральної шкоди та 38 362 гривні матеріальних збитків, пов'язаних з смертю її сина внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позовних заявах позивачі вказали, що 20 серпня 2011 року близько 0 годин 30 хвилин на ділянці автодороги «Тернопіль - Скалат - Гусятин - Жванець» у напрямку с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої загинули [PERSON] та [PERSON] - діти позивачів. Дорожньо-транспортна подія відбувалася внаслідок взаємодії транспортного засобу "Мерседес Бенц Спринтер 313", реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], яким було застраховано цивільну відповідальність в АТ «Українська пожежно-страхова компанія» і транспортним засобом ВАЗ-21115, реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який застрахував свою цивільну відповідальність в НАСК «Оранта». Досудовим розслідуванням встановлено, що дорожньо-транспортна подія сталася з вини відповідача [PERSON], в результаті порушення ним вимог п. п. 2.9 «а», 11.2, 11.3, 1.5 Правил дорожнього руху в Україні і ці порушення знаходяться в прямому причинному зв'язку з ДТП. По кримінальній справі вони були визнані потерпілими і згідно чинного законодавства мають право на відшкодування заподіяної їм матеріальної і моральної шкоди. Матеріальна шкода складається з понесених витрат, пов'язаних з похованням дітей, встановленням пам'ятників, знищенням автомобіля, який належить [PERSON]. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях і переживаннях, яких вони зазнали в зв'язку з загибеллю синів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить стягнути з відповідачів 100 000 гривень моральної шкоди, спричиненої їй у зв'язку з смертю сина. Позивач [PERSON] також в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідачів 72 717, 71 гривень спричиненої йому матеріальної шкоди, яка складається з 46 792, 71 гривні матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль, 2 725 гривень витрат, понесених у зв'язку з похованням сина та 23 200 гривень за встановлення пам'ятника на могилі сина а також 100 000 гривень моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, однак, зменшила суму матеріальної шкоди і просить стягнути з відповідачів 8 345 гривень витрат, пов'язаних з похованням сина та проведенням поминального обіду, 16 016 гривень за встановлення пам'ятника на могилі сина та 100 000 гривень моральної шкоди, спричиненої їй у зв'язку з смертю дитини. Відповідач [PERSON] надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає. Представник акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов до відповідачів - [PERSON] та акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що 20 серпня 2011 року близько 0 годин 30 хвилин на 86 км + 500 м автодороги «Тернопіль - Скалат - Гусятин - Жванець» з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Мерседес Бенц Спрінтер 313», державний номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зазначений автомобіль зіткнувся з автомобілем ВАЗ - 21150, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (сина позивачів [PERSON]) , внаслідок чого останній, а також [PERSON].( син позивачки [PERSON]) отримали тілесні ушкодження, від яких померли. Вина відповідача [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді підтверджується вироком Чортківського районного суду від 11 грудня 2013 року, згідно якого він визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України, та його засуджено до семи років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на три роки. Згідно ч. 1 ст. 1167 вищевказаного Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Таким чином, позивачі мають право на відшкодування моральної /немайнової/ шкоди, яка завдана їм смертю синів [PERSON] та [PERSON]. У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 1188 Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, з врахуванням цієї правової норми саме відповідач [PERSON], як особа, з вини якої відбулося зіткнення транспортних засобів, є відповідальним за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 20 серпня 2011 року. Проте, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована відповідно до полісу № АА/1956746 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» 10 січня 2011 року, за якими страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить -- 100 000 гривень, а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 гривень ( на одного потерпілого). Так як відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то в такому випадку завдана позивачам моральна шкода підлягає стягненню як з винного у вчиненні дорожньо-транспортної події [PERSON], так і з страхової компанії в межах ліміту відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної події) та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Такий висновок випливає з вимог ч. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 частини другої статті 23 Кодексу передбачено відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п.1 ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є : шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана зі стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи при цьому характер, глибину та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнали позивачі, їх тривалість, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в зв'язку з смертю дітей позивачів в сумі 100 000 гривень кожному. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за якими страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 100 000 гривень на одного потерпілого. У зв'язку з наведеним, відповідно до ч. 9.3. статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Полісу - цивільний відповідач: акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» зобов'язана відшкодувати моральну шкоду кожному потерпілому в розмірі 5 000 гривень (5% ліміту). Іншу частину суми згідно ч. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов'язаний відшкодувати відповідач [PERSON], що буде становити 95 000 гривень кожному. Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого,- це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Частина 1 статті 29 вказаного Закону визначає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Згідно висновку експерта № 7-110/11 від 23 серпня 2011 року, було проведено судову авто товарознавчу експертизу автомобіля ВАЗ 21150 реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. За вказаним висновком, матеріальні збитки, спричинені власнику автомобіля ВАЗ 21150, д. р. н. [NUMBER] в результаті з врахуванням амортизаційного зносу станом на 20 серпня 2011 року становить 46 792, гривні 71 копійку. Згідно ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Згідно товарного чека № 1 від 20 серпня 2011 року, виданого Благодійною службою милосердя «Карітас» (Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №159931), [PERSON] придбав одну домовину вартістю 1200 гривень. Згідно накладної магазину «[INFO]» від 20 серпня 2011 року, власником якого є ПП [PERSON], ( згідно Виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія АГ №378479), [PERSON] придбав 1 костюм чоловічий, 1 сорочку, 1 галстук, 1 ремінь, на загальну суму 1080 гривень. Згідно накладної магазину «[INFO]» від 20 серпня 2011 року, власником якого є ПП [PERSON] (Виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія АГ №378227), [PERSON] придбав в магазині одну пару туфель вартістю 445 гривень. Згідно накладної від 20 серпня 2011 року ПП [PERSON], ( Виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія ААВ №308463), [PERSON] придбала 1 костюм чоловічий, 1 сорочку, 1 галстук, 1 ремінь, на загальну суму 1120 гривень. Згідно накладної магазину «[INFO]» від 20 серпня 2011 року, власником якого є ПП [PERSON] (Виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія АГ №378227), [PERSON] придбала одну пару туфель вартістю 445 гривень. Згідно товарного чеку № 2 від 20 серпня 2011 року, виданого Благодійною службою милосердя «Карітас» (Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №159931), [PERSON] придбала одну домовину вартістю 1200 гривень та хрест 120 гривень, на загальну суму 1320 гривень. Згідно додатку до накладної № 56 від 25.01.2013 року, який видав ФОП [PERSON] (Витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія АС №458152), на закупівлю матеріалу та оздоблення пам'ятника [PERSON] витратив 23 200 (двадцять три тисячі двісті) гривень. Згідно додатку до накладної №72 від 11.11.2012 року, який видав ФОП [PERSON], (Витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія АС №458152), на закупівлю матеріалу та оздоблення пам'ятника [PERSON] витратила 16 016 (шістнадцять тисяч шістнадцять) гривень. З Свідоцтва про сплату єдиного податку серії [NUMBER] ФОП [PERSON] вбачається, що вид діяльності даного підприємства полягає у оптовій торгівлі, вантажно - розвантажувальних роботах, виробах із каменю та граніту, обробки каменю, виготовленні та реалізації пам'ятників, виготовленні та реалізації виробів з дерева, лісоматеріали, надання послуг вантажним автотранспортом. Вказані витрати, пов'язані з похованням дітей, понесені позивачами [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню з акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в межах страхової суми (ліміту відповідальності), решту суми слід стягнути з відповідача [PERSON]. Згідно накладної № 21 від 22 серпня 2011 року ПП [PERSON], кафе «[INFO]» (Витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія ААВ №308463), [PERSON] понесла витрати в сумі 5 460 (п'ять тисяч чотириста шістдесят) гривень за поминальний обід. Зі змісту абзаців 8, 9 та 10 статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» зазначається, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними поняттями. Таким чином, понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання, які відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує страховик. Таким чином, понесені [PERSON] витрати на поминальний обід підлягають стягненню з відповідача [PERSON]. Судові витрати - на правову допомогу адвоката в сумі 2 667 гривень, 2 400 гривень та 2 667 гривень та судовий збір в сумі 3 654 гривні, слід покласти на відповідачів: [PERSON] та акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір, оскільки позивачів, на користь яких ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved