Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 20 683,39 грн. Позов мотивований тим, що в Подільському районному центрі зайнятості міста Києва з 22.05.2015 р. по 01.10.2015 р. на обліку перебувала [PERSON] . Відповідач для отримання статусу безробітного 22.05.2015 року подав до Подільського районного центру зайнятості міста Києва (далі - Подільський РПЗ) відповідну заяву, в якій зазначив інформацію про те, що він не є суб`єктом підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію на пільгових умовах не отримує та не має інших, передбачених законодавством доходів. Наказом Подільського РЦЗ від 27.05.2015р. № НТ 150527 відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» Відповідачу був наданий статус безробітного з 22.05.2015 р., а також відповідно до ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон) та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 р. № 307 (далі - Порядок № 307), Відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 29.05.2015 року по 22.05.2016 рік. Наказом Подільського РЦЗ № НТ150529 від 29.05.2015 року розпочато виплату по безробіттю з 29.05.2015 року. В результаті розслідування Подільським РЦЗ було проведено перевірку достовірності даних на підставі первинних документів, про що складено Акт розслідування Страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 01.10.2015 року № 607, згідно якого встановлено, що гр. [PERSON] під час перебування на обліку в Подільському РЦЗ як безробітна, зареєстрована як особа-підприємець в відділі Державної реєстрації юридичних осіб та осіб - підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві з 18.03.2010р., згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за № 21241327 станом на 25.09.2015р. Під час перебування на обліку в Подільському районному центрі зайнятості Відповідач даний факт приховав. Наказом Подільського РЦЗ № НТ151001 від 01.10.2015 року припинено виплату допомоги по безробіттю на підставі документів наданих Відповідачем, що містять неправдиві відомості, відповідно до пп. 8 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом Подільського РЦЗ від 01.10.2015 р. № 735 було прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів гр. [PERSON] протягом 15 календарних днів з дня ознайомлення з цим наказом. Згідно з бухгалтерським перерахунком Подільського РЦЗ гр.. [PERSON] була виплачена допомога по безробіттю, в період з 29.05.2015р. по 30.09.2015р., в сумі 20683 грн. 39 коп. (двадцять тисяч шістсот вісімдесят три гривні тридцять дев`ять копійок). Подільським РЦЗ було направлено лист - повідомлення Відповідачу від 13.10.2015 року № 27-4061 про необхідність повернення незаконно отриманих коштів. Відповідач лист не отримала, поштове відправлення повернулося із закінченням терміну зберігання. Громадянином [PERSON] була ознайомлена під підпис з вимогами ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наслідком зазначених дій Відповідача є ненадходження до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття коштів спрямованих на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що зачіпає інтереси держави. Несплата вищевказаної суми наносить суттєвої шкоди державі, так як перешкоджає в повному обсязі Київському міському центру зайнятості забезпечувати соціальний захист громадян шляхом виплати допомоги по безробіттю та матеріальну допомогу у передбачених законодавством випадках. Таким чином, Відповідач повинен повернути до Київського міського центру зайнятості кошти, у розмірі: 20683 грн. 39 коп. Провадження у справі відкрито ухвалою від 12.05.2017 року (суддя Роман О.А.). На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 07.11.2018 року вищевказану справу передано в провадження судді Ларіонової Н.М. В серпні 2020 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача зазначає, що В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом Київського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів. Позовна заява мотивована тим, що Відповідачем було неправомірно отримано допомогу по безробіттю в період з 29.05.2015 р. по 30.09.2015 року у зв`язку з тим, що вказана допомога була призначена на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Відповідач про ти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити у зв`язку з наступним. Наказом Подільського районного центру зайнятості від 27.05.2015 р. № НТ 150527 [PERSON] було надано статус безробітного з 22.05.2015 року а також було призначено допомогу по безробіттю з 29.05.2015 року по 22.05.2016 року. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатами якої 01.10.2015 року складено Акт №607, з якого вбачається що з 18.03.2010 [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець і є такою, що згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» є зайнятою особою, відтак відсутні підстави для виплати [PERSON] допомоги по безробіттю. Крім того, 01.10.2015 року Подільським районним центром зайнятості видано Наказ №735 від 01.10.2015 року, відповідно до п. 4 якого [PERSON] зобов`язано повернути незаконно отримані нею кошти. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] від 20.04.2016 року Відповідач 20.04.2016 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис №21. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач мала право на отримання допомоги по безробіттю. Як вбачається з Довідки №8786/ш/26-56-17.05 від 29.10.2015 року, виданої Податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за період з 01.01.2015 року по 30.09.2015 року Відповідач підприємницьку діяльність не здійснювала та доходів не отримувала. З вищенаведеного вбачається, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі підлягає стягненню з такої особи лише за наявності в діях такої особи умислу на зловживання нею своїми обов`язками, що в даному випадку, на думку Позивача, є надання неправдивих відомостей щодо наявності в Відповідача статусу фізичної особи-підприємця. В свою чергу при проведенні перевірки та складанні Акту №607 від 01.10.2015 року Позивачем, взагалі не було з`ясовано чи отримувала Відповідач будь-які доходи від такої діяльності і чи дійсно в діях Відповідача при поданні заяви на отримання допомоги по безробіттю був наявний умисел на зловживання своїми обов`язками як безробітної з метою отримання додаткового доходу у вигляді допомоги по безробіттю поряд з іншими видами заробітку (правовий висновок Верховного Суду, викладений в Постанові від 24.04.2019 року по справі 757/17820/17-ц). В даному випадку Позивачем при проведенні перевірки було застосовано формальний підхід, який обмежився лише встановленням наявності в Відповідача статусу фізичної особи-підприємця, проте не з`ясовано, чи дійсно відповідач займалася підприємницькою діяльністю і отримувала з неї доходи чи отримувана нею допомога була єдиним джерелом для існування. Через канцелярію суду 17.02.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому сторона позивача зазначає, що в заяві від 22.05.2015р. про надання статусу безробітного відповідачка зазначила письмово службі зайнятості, що вона не зареєстрована як фізична особа - підприємець. 22.05.2015 р. Відповідачка була ознайомлена з пам`яткою про права та обов`язки безробітного, де зазначено, що безробітні повинні своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, і поставила свій підпис, а документи, що підтверджують реєстрацію (припинення) підприємницької діяльності відповідач до центру зайнятості не надав. У відомостях персоніфікованого обліку застрахованих осіб міститься тільки інформація розміру виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на підставі яких визначається розмір та тривалості виплат допомоги по безробіттю. Просимо суд звернути увагу, що центр зайнятості подав позов до суду на основі відповіді Державних реєстраторів, а не Податкової інспекції в Подільському районі, також нами не піднімалося питання отримання доходу від підприємницької діяльності, а питання самої реєстрації як фізичної особи - підприємця. Що і було підтверджено у відповіді Державного реєстратора від 25.09.2015 року, що [PERSON] зареєстрована, як фізична особа - підприємець в Подільському районі м. Києва з 18.03.2010 року. Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення ЦПК України (2017 р.) розгляд даної справи підлягає за нормами ЦПК України (2017 р.), чинного з 15.12.2017 р. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити та ухвалити відповідне рішення, надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні з підстав які викладені відзиві. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 22.05.2015 року [PERSON] звернувся із відповідною заявою до Подільського районного центру зайнятості про надання йому статусу безробітного. Відповідно до приписів ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 за № 5067-VI та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 за № 198. Наказом Подільського районного центру зайнятості від 29.05.2015 року № НТ 150529 [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Відповідно до приписів ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та ст.ст. 22,23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності,затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 р. № 307, відповідачу призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 13.07.2010 року. В результаті розслідування Подільським РЦЗ було проведено перевірку достовірності даних на підставі первинних документів, про що складено Акт розслідування Страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 01.10.2015 року № 607, згідно якого встановлено, що гр. [PERSON] під час перебування на обліку в Подільському РЦЗ як безробітна, зареєстрована як особа-підприємець в відділі Державної реєстрації юридичних осіб та осіб - підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві з 18.03.2010р., згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за № 21241327 станом на 25.09.2015р. Пунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 N 7-1, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за N 232/16248, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття. Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 1 ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що право на допомогу по безробіттю та соціальні послуги відповідно до зазначених законів мають лише зареєстровані безробітні. Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки відповідач надав документи, що містять неправдиві відомості, відповідно до приписів вказаних вище норм, Подільським районним центром зайнятості було видано наказ від 01.10.2015 за № НТ 151001 про припинення виплати допомоги по безробіттю [PERSON] . Згідно з бухгалтерським перерахунком Подільського РЦЗ гр. [PERSON] була виплачена допомога по безробіттю, в період з 29.05.2015р. по 30.09.2015р., в сумі 20683 грн. 39 коп. Подільським РЦЗ було направлено лист - повідомлення Відповідачу від 13.10.2015 року № 27-4061 про необхідність повернення незаконно отриманих коштів. Проте, в добровільному порядку безробітний кошти не повернув. Оцінюючи заперечення відповідача щодо позову, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-III (далі Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття») Функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону. Згідно п. 1, 2 Положення «Про державну службу зайнятості» затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики від 15.12.2016 за № 1543 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1723/29853 від 28 грудня 2016 р (далі Положення «Про державну службу зайнятості»). Державна служба зайнятості (далі - Служба) є централізованою системою державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством соціальної політики України. Служба складається з Державної служби зайнятості (Центрального апарату) (далі - Центральний апарат Служби), Центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських центрів зайнятості (далі - регіональні центри зайнятості), міських, районних і міськрайонних центрів зайнятості (далі - базові центри зайнятості), Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, професійно-технічних навчальних закладів державної служби зайнятості, інших навчальних закладів державної служби зайнятості (далі - навчальні заклади Служби), а також підприємств, установ, організацій, утворених Службою (далі - підпорядковані Службі юридичні особи). Регіональні та базові центри зайнятості можуть створювати поза їх місцезнаходженням відокремлені підрозділи (філії), які виконуватимуть функції, визначені для них відповідним регіональним чи базовим центром зайнятості. Відповідно до п. 1, 2 Розділу II Положення «Про державну службу зайнятості» Служба продовжує виконувати завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду, визначені Законами України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення». А у п. 19 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі Закон України «Про зайнятість населення»); зазначається, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи. Отже,

Outcome: approved