Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель. Просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] з 2007 року по день її смерті [INFO]. Визнати право власності на 1/2 частину: А-1 - житлового будинку [ADDRESS], прибудови - а, а1, а2, загальною площею 48,0 кв.м., трьох житлових кімнат пл. 7,1 кв.м., 6,3 кв.м., 14,7 кв.м., кухні пл. 6,9 кв.м., санвузла пл. 4,2 кв.м., тамбуру пл. 2,3 кв.м., коридору пл. 3,3 кв.м., комори пл. 3,2 кв.м., та 1/2 частини господарських будівель: Б, В, Е - сараї, Г - погріб, Ж - навіс, З - вбиральня, И - літній душ, № 1 - колодязь, № 2 - паркан, які розташовані в [ADDRESS], на земельній ділянці пл. 600 кв.м. - в порядку розподілу спільного майна чоловіка та жінки, які не перебували у шлюбі між собою. Вважати договір купівлі-продажу житлового будинку від 06 квітня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Кардашиною Г.І. за реєстром № 907 та зареєстрований в КП «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» 17 квітня 2012 року за № 7084, книга 40 на ім'я [PERSON], таким, що втратив свою чинність на 1/2 частину будинку [ADDRESS] До підготовчого судового засідання позивач та його представник не з'явилися, надали письмові заяви про розгляд справи провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити та зняти арешт з будинку. Відповідачі у підготовче судове засідання також не з'явилися, згідно заяв, наявних в матеріалах справи, просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач вказує, що мешкав однією сім'єю з [PERSON], [INFO], в будинку [ADDRESS] з 2007 року по день її смерті. В період спільного проживання позивач та [PERSON] на загальні кошти придбали будинок [ADDRESS] згідно договору купівлі- продажу житлового будинку від 06 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Кардашиною Г.І. за реєстром № 907 та зареєстрований в КП «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» 17 квітня 2012 року за № 7084, книга 40. (а.с.18-20). Вели спільне домашнє господарство, були пов'язані сімейним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Доглядав та надавав необхідну допомогу [PERSON] по день її смерті. На спільні з [PERSON] кошти провів ряд ремонтних робіт у придбаному будинку [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], виданого Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 777. (а.с.8). У вказаному будинку позивач мешкає по теперішній час. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] - діти покійної [PERSON] від першого шлюбу. Факт проживання з [PERSON] однією сім'єю підтверджується актом Зам. Голови квартального комітету № 17 [PERSON] від 01.03.2019 року та довідкою про склад сім'ї з місця проживання. (а.с.16,17). Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно для визнання права власності на 1/2 частину будинку та господарських будівель, а саме: А-1 - житловий будинок [ADDRESS], прибудови - а, аі, а2, загальною площею 48,0 кв.м., трьох житлових кімнат пл. 7,1 кв.м., 6,3 кв.м., 14,7 кв.м., кухні пл. 6,9 кв.м., санвузла пл. 4,2 кв.м., тамбуру пл. 2,3 кв.м., коридору пл. 3,3 кв.м., комори пл. 3,2 кв.м., та господарські будівлі: Б,В,Е - сараї, Г - погріб, Ж - навіс, 3 - вбиральня, И - літній душ, № 1 - колодязь, № 2 - паркан, які розташовані в [ADDRESS], на земельній ділянці пл. 600 кв.м. Згідно ч. 1 п. 5 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належать їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення гл. 8 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Згідно п.211 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27.03.2019 рокузаборонено Ізюмській державній нотаріальній конторі у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS], який належав [PERSON], яка померла [INFO] в м. Ізюм Харківської області. Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Таким чином суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. З огляду на те, що відповідачі позов визнали, не заперечували проти його задоволення, суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27.03.2019 року.

Outcome: approved