Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 18.12.2012 року помер її брат [PERSON], який прожива в с. Білецьке Летичівського району Хмельницької області і після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Майдан-Вербецької сільської ради Летичівського району. За життя [PERSON], який помер 18.12.2012 року, заповіту не склала, тому вона, як рідна сестра, є спадкоємцем за заповітом другої черги. Його співмешканка [PERSON] спадщини не приймала та 24.02.2016 року померла. [PERSON] яка є дочкою та спадкоємницею після смерті [PERSON], яка померла 24.02.2016 року, не заперечує щоб позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] інших спадкоємців немає. Для оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Хмельницької області, проте їй було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку із пропуском строку для її подання. Посилаючись на незнання того, що для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору встановлено строк 6 місяців, браком коштів та значною відстанню між місцем знаходженням спадщини та місцем її проживання, оскільки вона проживає в Російській Федерації, що не дало можливості вчасно звернутися до нотаріуса, [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому просить суд визначити їй додатковий 2-х місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте її представник адвокат [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, спору щодо спадкового майна немає. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті або за законом. В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, і відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд, в разі пропуску цього строку з поважної причини, може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved