Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась РА ЗМР по Комунарському району з вказаним позовом, зазначивши, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на профілактичному обліку служби (управління) у справах дітей ЗМР. Підставою для взяття на облік є проживання дитини у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. У лютому 2019 році до відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР надійшло подання Запорізької НВК № 90 ЗМР (№ 01-23/33 від 11.02.2019 року) щодо родини [PERSON] , в якій виховується неповнолітня [PERSON] , в якому було зазначено, що дівчина має занедбаний вигляд, від неї відчувається неприємний запах, одяг дитини брудний. Сама дитина має складні відносини з однокласниками. Робота, яку було проведено адміністрацією закладу з батьками, позитивного результату не дала. Також, 21.02.2019 року до відділу служби у справах дітей надійшло колективне звернення мешканців буд. [ADDRESS] щодо родини [PERSON] , яка мешкає в кв. [ADDRESS] , в якому зазначено, що родина веде асоціальний спосіб життя. Вся квартира завалена сміттям, через що під`їзд заполонили таргани та миші. Крім того, батько - [PERSON] , систематично спить в під`їзді та справляє природні потреби. В родині постійно відбуваються сварки та бійки, свідком яких є дитина. Спеціалістами відділу, 18.02.2019 року було здійснено вихід за адресою проживання родини, однак потрапити до помешкання не вдалося, мати не впустила, поводилася агресивно. Від квартири відчувався дуже сильний сморід. Її було викликано до відділу служби. Батьки дитини на контакт з спеціалістами служби у справах дітей йшли дуже не охоче, відмовлялися пускати до помешкання. Коли нарешті двері помешкання було відчинено, зайти до нього не вдалося через звалище мотлоху. Батьки зобов`язалися навести лад в помешканні, однак вони не виконали в повному обсязі своїх зобов`язань. В жовтні 2019 року за направленням служби у справах дітей (№ 01-19/2183 від 07.10.2019 року) неповнолітню [PERSON] , 2005 року народження, було влаштовано до Православного дитячого будинку «Надія», де вона й перебуває по теперішній час. За час знаходження дитини в дитячому будинку батьки не навели лад в помешканні, а згодом взагалі перестали виходити на контакт. Таким чином, батьки [PERSON] та [PERSON] не піклуються про здоров`я своєї доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Така їх поведінка суперечить інтересам дитини. Цей факт є грубим порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 155 СК України. Дане питання було розглянуто 08.05.2020 року на засіданні комісії із захисту прав дитини РА ЗМР по Комунарському району, де було прийняте рішення про доцільність звернення до суду з метою захисту прав та інтересів дитини. На підставі вищевикладеного позивач просить відібрати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , у батьків - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав строком на один рік та передати дитину районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь особи чи дитячого закладу, у разі влаштування до нього дитини, аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі по ј частини від заробітку (доходу) матері, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь особи чи дитячого закладу, у разі влаштування до нього дитини, аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі по ј частини від заробітку (доходу) матері, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. 30.06.2020 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у цивільній справі № 333/3161/20, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження і з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі, призначено підготовче засідання, також сторонам установлено для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення (а.с. 18). У встановлений судом строк вказані документи суду надані не були, сторонам не направлені. 16.07.2020 року в судовому засіданні із занесенням ухвали до протоколу судового засідання, головуючий суддя на місці ухвалила, закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2005 року народження. Дитина проживала в таких умовах, в яких взагалі неможливо проживати навіть дорослим людям. У зв`язку з цим дитину було вилучено із їх сім`ї та влаштовано до Православного дитячого будинку «Надія», де вона й перебуває по теперішній час, де вона має все їй необхідне. З батьками неодноразово проводили спілкування, проте вони жодних висновків не зробили. Залишення дитини у таких умовах проживання створює небезпеку її життю та здоров`ю. А тому, вона просить відібрати неповнолітню дитину [PERSON] у відповідачів без позбавлення останніх батьківських прав та стягнути з них аліменти. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову, пояснивши кожний окремо, що вони вже навели лад в їх квартирі, хоча офіційно і не працевлаштовані, однак мають невеликий заробіток, приблизно одна, дві тисячі гривень, спиртні напої не вживають, відповідач [PERSON] повідомила, що вона є інвалідом другої групи, просили не забирати у них їхню доньку. Представник третьої особи Серая Г.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, просила їх задовольнити, пояснивши при цьому, що наразі неповнолітня [PERSON] , 2005 року народження, перебуває у їхньому закладі, для дитини створені всі належні умови її перебування, вона добре харчується, має можливість дотримуватись всіх гігієнічних правил, її одягають, займаються її розвитком, ходить до школи. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не заперечує, щоб її відібрали від батьків, оскільки в квартирі, де вона мешкала з батьками, вони створили не можливі для проживання умови, вся квартира захаращена сміттям, яке батьки приносять зі сміттєвих баків, у зв`язку з цим в житлі утворився відразливий запах. Батьки зловживають спиртними напоями, не турбуються про її розвиток та стан здоров`я. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом та підтверджується повідомленням Комунарського районного у м. Запоріжжі ВДРА ЦС Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) за № 843/21.16-37 від 23.05.2020 року, 15.02.2005 року їхнім відділом проведено державну реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 118. Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 133 СК України, батьком дитини є [PERSON] , матір`ю дитини є [PERSON] (а.с. 5). Згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов від 18.02.2019 року, 09.04.2019 року, 03.05.2019 року, 21.08.2019 року, 30.09.2019 року, 24.01.2020 року, 10.04.2020 року, 12.05.2020 року, жінка [PERSON] має неохайний вигляд, брудна, занедбана, одяг брудний та неохайний, від неї відчувається неприємний запах, в квартирі також неприємний запах, квартира завалена мотлохом, використовується як склад. Умови проживання в квартирі, де мешкала дитина та її батьки незадовільні, стоїть сморід, брудно, в квартирі необхідний ремонт. Зі слів матері, вона прибирає в квартирі. На неодноразові зауваження працівників не реагували, мотлох з квартир не прибрали, потім взагалі перестали пускати до квартири працівників служби у справах дітей (а.с. 9-12). Факт неналежного виконання відповідачами батьківських обов`язків встановлено з подання Запорізької НВК № 90 ЗМР за № 01-23/33 від 11.02.2019 року, адресоване відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР щодо родини [PERSON] , в якій виховується неповнолітня [PERSON] , в якому було зазначено, що дівчина має занедбаний вигляд, від неї відчувається неприємний запах, одяг дитини брудний. Сама дитина має складні відносини з однокласниками. Робота, яку було проведено адміністрацією закладу з батьками, позитивного результату не дала (а.с. 6). Також, 21.02.2019 року до відділу служби у справах дітей надійшло колективне звернення мешканців буд. [ADDRESS] щодо родини [PERSON] , яка мешкає в кв. [ADDRESS] , в якому зазначено, що родина веде асоціальний спосіб життя. Вся квартира завалена сміттям, через що під`їзд заполонили таргани та миші. Крім того, батько - [PERSON] , систематично спить в під`їзді та справляє природні потреби. В родині постійно відбуваються сварки та бійки, свідком яких є дитина (а.с. 7). Відповідно до висновку РА ЗМР по Комунарськоьму району від 16.07.2020 року № 02/01-32/0607 «Про доцільність відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав», визнано доцільним відібрання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення останніх батьківських прав строком на один рік (а.с. 27). Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. В судовому засіданні було встановлено, що наведені позивачем факти невиконання батьківських обов`язків відповідачами [PERSON] , [PERSON] щодо їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , знайшли своє об`єктивне підтвердження. Частинами 1 та 2 статті 170 Сімейного кодексу України регламентовано, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Судом встановлено з листа служби (управління) у справах дітей ЗМР за № 01-19/2183 від 07.10.2019 року, адресованого директору Православного дитячого будинку «Надія» ім. Злотолінської Н.М. Запорізької Єпархії, служба просить влаштувати до їхнього закладу неповнолітню [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з заявою матері [PERSON] про тимчасове влаштування дитина. Родина перебуває на обліку у відділі по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР. Матері необхідна госпіталізація до лікарняного закладу, батько мешкає за межами міста, де відсутні умови для проживання дитини. У зв`язку з чим, адміністрацією даного Православного дитячого будинку «Надія» прийнята неповнолітня [PERSON] (а.с. 8). Як зазначено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи наведені обставини та зазначені положення ст. 170 СК України, суд вважає встановленим, що відповідачі без поважних причин ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків, зокрема не забезпечують належних умов для проживання доньки, необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а своєю поведінкою створюють реальну загрозу здоров`ю та життю дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що з метою захисту прав неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , встановлено достатньо підстав для відібрання її у батьків без позбавлення їх батьківських прав, строком на один рік. Відповідачі суду не надали доказів, які спростовували б вищевказані обставини. В судові засіданні відповідачі з`являлись в неохайному вигляді та в брудному одязі, від якого був відразливий запах. Їхня донька, коли прийшла в судове засідання, не захотіла спілкуватись з батьками. Відповідно до вимог ст.170 СК України, в разі ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, дитина передається другому з батьків, бабі, діду, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування, тому суд передає неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , Районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування для подальшого влаштування. Частиною 4 статті 170 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Стаття 181 ч. 3 та ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, суд прийшов до висновку, що відповідачі мають можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2020 року і до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідачка зазначила, що є інвалідом другої групи, при цьому на підтвердження цієї обставини належних доказів не надала суду. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів належить стягнути в дохід держави судовий збір за пред`явлені немайнові та майнові вимоги в сумі по 1681,60 грн. з кожного.

Outcome: approved