Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоскай», треті особи Структурний підрозділ «Відділ реєстрації №10» Товариства з обмеженою відповільністю «Авто Бізнес», Територіальний сервісний центр №1242 та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Марина В`ячеславівна, про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля, витребування майна та визнання недійсним договору купівлі-продажу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 24.11.1995 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Під час шлюбу подружжям придбано автомобіль марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , дата державної реєстрації 22.10.2013 року. [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер, який склав заповіт та все належне йому майно після його смерті заповів своїй матері - [PERSON] . Із метою оформлення спадкових прав 11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дажук М.В. із заявою про видачу свідоцтв про право власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу за спільні кошти, однак постановою від 18.06.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано через те, що позивач не надала нотаріусу документ необхідні для вчинення нотаріальної дії оригінали відповідних документів на автомобіль. Позивач не змогла надати нотаріусу потрібні документи у зв`язку з тим, що автомобіль разом із технічним паспортом та ключами від транспортного засобу одразу після смерті чоловіка забрав його брат із посиланням на те, що власником наразі є його мати - [PERSON] .. Втім, померлий [PERSON] був власником спірного автомобілю, однак через рік після його смерті був складений договір комісії, відповідно до якого ТОВ «Автоскай» зобов`язується реалізувати автомобіль, що належить померлому [PERSON] . Надалі ТОВ «Автоскай», в день підписання договору комісії продає спірний автомобіль [PERSON] . [PERSON] , наступного ж дня доручає ТОВ «Автобізнес» продати свій автомобіль та в цей же день, 14.09.2018 року, продає спірний автомобіль своєму молодшому сину [PERSON] , який на теперішній час є власником вказаного автомобілю. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд: -визнати недійсним договір комісії №3/16 від 13 вересня 2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай»; -визнати недійсним договір купівлі-продажу №3/16 від 13 вересня 2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай», яке діяло в інтересах [PERSON] ; -витребувати у [PERSON] транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , технічний паспорт та ключі від транспортного засобу; -скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] ; -визнати право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , за [PERSON] , як на частку в спільному майні подружжя. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Шабатенко А.М. надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Хрипунов Д.Г. надав до суду заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, та розгляд справи проводити за його та відповідача відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоскай» у судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Представники третіх осіб Структурного підрозділу «Відділ реєстрації №10», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Бізнес», Територіального сервісного центру №1242 та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Марина В`ячеславівна у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24.11.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №1119 (а.с.10). Під час шлюбу подружжям придбано автомобіль марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , дата державної реєстрації 22.10.2013 року. [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.09.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1741 (а.с.16). 31.07.2017 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В., зареєстрований в реєстрі за №2039, яким заповів своїй матері [PERSON] все належне йому майно після його смерті (т.2 а.с.5 зворот.). Із метою оформлення спадкових прав 11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дажук М.В. із заявою про видачу свідоцтв про право власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час шлюбу за спільні кошти (т.2 а.с.8 зворот.). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. від 18.06.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано через те, що позивач не надала нотаріусу необхідний для вчинення нотаріальної дії документ (т.2 а.с.46). 13.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай» та [PERSON] укладено договір комісії №3/16, відповідно до якого ТОВ «Автоскай» зобов`язується завершити роботи з продажу автомобіля марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , що належить [PERSON] (а.с.144 зворот.). У той же день, 13.09.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай» укладено з [PERSON] договір купівлі-продажу №3/16 автомобіля марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] (а.с.144). 14.09.2018 року між [PERSON] та Структурним підрозділом «Відділ реєстрації №10» Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Бізнес» укладено договір комісії №7529/18/000268, відповідно до якого [PERSON] доручила Структурному підрозділу «Відділ реєстрації №10» ТОВ «Автобізнес» укласти договір купівлі-продажу автомобіля марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] (а.с.147). 14.09.2018 року між Структурним підрозділом «Відділ реєстрації №10» Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Бізнес» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №7529/18/000268 автомобіля марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] (а.с.146). Відповідно до листа начальника Територіальний сервісний центр №1242 станом на 21.12.2019 рік автомобіля марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с.143). Відповідно до ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента)за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Як вже встановлено судом [INFO] [PERSON] помер, через рік після його смерті [INFO] між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай» та [PERSON] укладено договір комісії №3/16, відповідно до якого ТОВ «Автоскай» зобов`язується завершити роботи з продажу автомобіля марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , що належав померлому [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1,2, 4\~ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Враховуючи, що [PERSON] не міг укласти оскаржуваний договір комісії 13.09.2018 року, тобто через рік після своєї смерті та припиненням його цивільної правоздатності, тому вказаний договір комісії є недійсним. З цих самих підстав суд вважає таким, що не відповідає вимогам ч.ч. 1-3\~ст. 203 ЦК України\~договір купівлі-продажу №3/16 від 13 вересня 2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай», яке діяло в інтересах [PERSON] . Таким чином, суд вважає наявними визначені\~ст.215 ЦК України\~підстави для визнання правочинів недійсними у зв`язку з недодержанням у момент їх вчинення вимог, встановлених ч.ч. 1-3,5\~ст. 203 ЦК України. За таких обставин, як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.10. постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разу наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. У цьому випадку майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 ЦК. Наведені норми кореспондуються із роз`ясненнями, викладеними в п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до яких спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства , яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини, або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей\~387,\~388 ЦК України. Зазначена правова позиція також узгоджується із правозастосовною практикою Верховного Суду України відображеною зокрема у справах № 6-107цс12, № 6-53цс12, № 6-140ЦСІ4, № 6-164ЦСІ4, №6-348цс15. Тобто витребування майна шляхом віндикації (ст.388 ЦУ України) застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно, як у даному випадку, перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору. Відповідно до\~ст.330 ЦК України\~якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~ст. 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване в нього. Відповідно до закріпленого в\~ст. 387 ЦК України\~загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Пунктом 3 ч.1\~ст. 388 ЦК України\~передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1. ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч.2 ст. 60 СК України передбачає презумпцію спільності прав на майно набуте за час перебування в шлюбі, а саме вважаться, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69,70 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу частки майна що є об`єктом спільної сумісної власності є рівними. Окрім того ч.3 ст.368 ЦК України також стверджує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу (фактичних шлюбних відносин чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю) є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Згідно з ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. За загальним правилом застосування презумпції спільної сумісної власності, визначеної ст.60 СК України, майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують (правовий висновок Верховного суду України, викладений у постанові від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17) Аналогічного висновку дотримується і Верховний суд в своїх постановах від 30.01.2019 року по справі № 382/2454/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 752/3071/15-ц. Отже, в зв`язку з тим, що спірний автомобіль придбано позивачкою та [PERSON] в період шлюбу, вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю, а тому вимоги позивачки щодо визнання права власності на 1/2 частину автомобілю підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4. ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація та облік автомобілів здійснюється територіальними органами МВС України. Відповідно до п.3 Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, державна реєстрація транспортних засобів проводиться \~ територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності\~Законом України\~"Про дорожній рух") Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Відповідно до п.40,41 Порядку, зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду. У разі виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС вносять до Єдиного державного реєстру транспортних засобів інформацію про обмеження державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів і передають наявні документи до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються митному органу, зазначеному в таких документах. Підставами для зняття зазначених обмежень та скасування державної реєстрації є рішення компетентних органів. Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується: на підставі документів, що підтверджують установлення факту знищення, підробки або зміни ідентифікаційного номера транспортного засобу, номера двигуна або заміни без відповідного дозволу номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу; на підставі відомостей про транспортний засіб, що перебуває під дією обтяжень, або у разі подачі документів, інформація в яких не відповідає відомостям відповідних державних реєстрів; у разі визнання недійсним правочину, на підставі якого проводилася державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортного засобу; на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов задовольнити та визнати недійсним договір комісії №3/16 від 13 вересня 2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай»; визнати недійсним договір купівлі-продажу №3/16 від 13 вересня 2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоскай», яке діяло в інтересах [PERSON] ; витребувати у [PERSON] транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , технічний паспорт та ключі від транспортного засобу; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] ; Визнати право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Skoda Fabia, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , за [PERSON] , як на частку в спільному майні подружжя. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених судових витрат у\~рівних частках, а саме по 1532,47 грн. із\~кожного відповідача.

Outcome: approved