Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання житлового будинку з надвірними будівлями спільною сумісною власністю та їх поділ. В обгрунтування позову вказувала, що з червня 1989 року вона без реєстрації шлюбу почала проживати однією сім`єю з [PERSON] [INFO] у сторін від спільного проживання народилася дочка [PERSON] батьком якої є відповідач. Після народження доньки сторони продовжували проживати разом та вести спільне господарство, піклуватися один про одного, мати спільний бюджет та побут. Сторони в 1993 році за спільні кошти разом придбали квартиру [ADDRESS] , право власності на яку було оформлено на ім`я позивачки. В 2000 році сторони продали вказану квартиру та спільно придбали будинок за [ADDRESS] , але договір купівлі-продажі було оформлено на ім`я відповідача [PERSON] . Позивачка [PERSON] разом із спільною з відповідачем донькою вселились в придбаний будинок та зареєструвались, як члени сім`ї, оскільки продовжували проживати однією сім`єю. Крім того, в 2009 році сторонами була придбана земельна ділянка на якій розташований будинок, але договір купівлі-продачу також було оформлено на ім`я відповідача. Трохи пізніше сторони разом провели газифікацію житлового будинку, а в 2012 році провели його реконструкцію добудувавши другий поверх. Проте, в подальшому між сторонами склались неприязні відносини, вони втратили почуття поваги та любові один до одного і з травня 2018 року між ними були припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства, оскільки відповідач пішов проживати до іншої жінки, а позивачка залишилась проживати у спірному будинку. Відповідач [PERSON] в травні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою про визнання позивачки такою, що втратила право користування спірним житловим будинком, але йому в позові було відмовлено. З цих підстав позивачка просить суд встановити факт проживання її з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по травень 2018 року, визнати житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку по [ADDRESS] на якій вони розташовані спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0303 га (кадастровий номер 6810600000:01:003:0430) призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, стягнути з відповідача судові витрати. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача адвокат Жилюк О.В. підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задоволити. \~ \~ \~ \~Зокрема, представник позивачки адвокат Жилюк О.В. в судовому засіданні вказав, що з 1989 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в 1990 році у них народилася донька [PERSON] батьком якої є відповідач. Після народження доньки сторони продовжували проживати разом та вести спільне господарство, піклуватися один про одного, мати спільний бюджет та побут. Передставник вказує, що в 1993 році сторони за спільні кошти разом придбали квартиру в м. Славута, яку згодом продали та купили спірний будинок, де проживали спільно та який згодом перебудували, а в 2009 році сторони придбали земельну ділянку на якій розташований будинок, згодом газифіквали, провели реконструкцію будинку. Зазначає, що в подальшому між сторонами склались неприязні відносини, тому з травня 20018 року вони припинили спільно проживати - [PERSON] пішов проживати до іншої жінки, а вона залишилась у належному їм будинку. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Мазуркевич О.С. в судовому засіданні щодо позову заперечили. \~ \~ \~ \~ [PERSON] у поданому ним до суду відзиві на позовну заяву вказує, що співмешкав з [PERSON] , як сім`я з 2004 по 2015 рік, а з 2015 по 2018 рік не рахуючи часу перебування його на заробітках в Російській Федерації він проживав у належній йому на праві власності батьківській хаті, що в с. Мирутин Славутського району Хмельницької області та не був пов`язаним з позивачкою спільним побутом. З 2016 року відповідач проживає з іншою жінкою [PERSON] з якою має намір одружитися. [PERSON] вказує, що в грудні 2001 року він за свої кошти придбав спірний будинок та зробив в ньому ремонт і в вересні 2004 року зареєстрував там позивачку [PERSON] . Відповідач стверджуючи те, що з 2015 року не проживає з позивачкою, як сім`я вважає, що [PERSON] пропустила строки позовної давності на звернення до суду за захистом своїх майнових прав на житло, а тому просить суд застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності. \~ \~ \~ \~Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, здійснивши системний аналіз правових норм слід дійти висновків, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 розділу\~VII\~Прикінцевих положень Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) передбачено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності\~ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року і на правовідносини, які виникли між сторонами з приводу набуття спільного майна й продовжили існувати після 01 січня 2004 року, поширюється дія\~СК України. Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами до та після моменту набрання чинності Сімейним та Цивільним кодексами України (01 січня 2004 року), які не перебувають (не перебували) у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Абзацом першим частини другої\~статті 3 СК України\~передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. Відповідно до\~статті 74 СК України\~якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу. За змістом наведеної норми правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі\~статті 74 СК України. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі\~статті 74 СК України\~суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Отже, до майна, що було набуте під час проживання осіб однією сім`єю, застосовуються положення сімейного законодавства, які регулюють правові відносини з приводу права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із частиною першою\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~Статтею 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. \~ \~ \~ \~У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що з 1989 року сторони проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] батьком якої є відповідач, а матір`ю - позивачка, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 26.11.1990 року та свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 26.11.1992 року. Після народження доньки сторони продовжували проживати разом та вести спільне господарство, піклуватися один про одного, мати спільний бюджет та побут за адресою [ADDRESS] , у квартирі, яка належала на праві власності [PERSON] \~ \~ \~ \~19.12.2001 року згідно договору купівлі-продажу АЕЕ № 752417 [PERSON] придбав будинок за [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після придбання будинку позивачка [PERSON] разом із донькою [PERSON] батьком якої є відповідач вселились в придбаний будинок та зареєструвались в ньому, як члени сім`ї відповідача і продовжували проживати в цьому будинку однією сім`єю разом із відповідачем. Факт реєстрації позивачки у спірному будинку з 21.09.2004 року по час розгляду справи в суді підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 14.02.2020 року. \~ \~ \~ \~10.08.2009 року згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] придбав земельну ділянку площею 303 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на якій розташований спірний будинок. \~ \~ \~ \~Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що вони не були із позивачкою сімєю, оскільки він тривалий час проводив на заробітках за кордоном ( в Російській Федерації), мав свої власні кошти, в той час як [PERSON] з дочкою проживали в м. Славуті, та [PERSON] не мала власного доходу, з огляду на те, що це спростовано показами свідків. \~ \~ \~ \~Те, що сторони проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1989 року по 01 січня 2017 року підтверджено в судовому засіданні показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Зокрема, свідок [PERSON] показала, що вона народилася в 1990 році та є донькою сторін з яким проживала спільно. Всі вони разом спочатку до 2000 року проживали в житлі барачного типу ( [ADDRESS] ), а з 2000 року по 2015 рік проживати в спірному будинку, який було придбано її батьками (сторонами по справі). Батько (відповідач по справі) їздив на тимчасові заробітки, а мати (позивачка по справі) робила ремонт в спірному будинку та доглядала за донькою, крім того мама також час від часу працювала. Вони були звичайною сімєю. Надалі у батьків після її розлучення із чоловіком, також погіршилися відносини, про що їй сказала мама і батько пішов до іншої жінки. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду показала, що особи позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] їй знайомі ще з 1996 року. [PERSON] разом з [PERSON] працювали в Славутській Центральній районній лікарні. [PERSON] працював у 90-х роках на відідленні звязку, а потім їздив на заробітки за кордон. [PERSON] вказала, що відтоді, як вона знайома з [PERSON] та [PERSON] , тобто з 1996 року їй відомо, що сторони проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина до осені 2016 року. Вона бувала у їх сімї на свята, вони також як сімя гостювали у неї. Спочатку вони проживали у житлі барачного типу належному [PERSON] , яке та згодом продала, а кошти використала для облаштування системи опалення та ремонту в спірному будинку. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду показала, що її чоловік працював разом з [PERSON] , так вона і познайомилась з [PERSON] . Вказала, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина. Спочатку вони проживали у житлі барачного типу, а вже потім придбали спірний будинок. [PERSON] продала належну їй квартиру барачного типу, а кошти від продажу квартири вклала в ремонт вказаного будинку. [PERSON] також працювала і за наймом як продавець, деякий час як ФОП, потім у районному архіві. Їй відомо, що з моменту придбання будинку [PERSON] як жінка опікувалася домашнім затишком у ньому, вимивала будинок після реконструкції і ремонту, облаштовувала. Також вказала, що сторони спільно проживали в спірному будинку до 2016 року, а потім [PERSON] залишив будинок та пішов проживати за іншою адресою. \~ \~ \~ \~На те, що відповідач [PERSON] залишив спірний будинок та в 2016 році став проживати з іншою жінкою вказали свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Зокрема, свідок [PERSON] , який є братом відповідача також вказав, що [PERSON] та позивачка [PERSON] з 2000 - х років до 2015 року проживали разом як сімя. При цьому вважає, що [PERSON] була на утриманні в чоловіка, аліменти із нього на її користь чи на утримання дочки однак його брат не сплачував. Стверджує, що його брат займався ремонтом сам - наймав бригади по ремонту і поки були кошти то вони їх виконували, а коли він знову їхав - то всі роботи в будинку припинялися. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду також показав, що знайомий з [PERSON] з початку 2013 року, який є його сусідом і кумом та який з 2016 року в спірному будинку не живе, оскільки живе з іншою жінкою. При проведенні ремонтних робіт у будинку лише [PERSON] цим займався - наймав людей , з ними розраховувався. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду також показав, що знайомий з [PERSON] та позивачкою [PERSON] з 1990 - х років, жили по сусідству в будинку барачного типу, що в [ADDRESS] , жили [PERSON] та [PERSON] як сімя, мали доньку. Згодом з [PERSON] разом працювали водіями в Москві. \~ \~ \~ \~Квартира в будинку, де проживали [PERSON] і [PERSON] була оформлена на [PERSON] і він купив у неї цю квартиру, оскільки [PERSON] та [PERSON] на той час в цій квартирі вже не проживали, а йому було відомо, що вони купили будинок. У будинок [PERSON] з донькою переїздили самостійно, бо [PERSON] на той час був із ним за кордоном. Також стверджує, що ремонт у спірному будинку робив [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в суді показала, що [PERSON] проживає з нею з весни 2016 року. \~ \~ \~ \~На підставі вищевказаного суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] в розумінні застосованих до спірних правовідносин положень Сімейного кодексу України відповідно до п.1 розділу\~VII\~Прикінцевих положень цього кодексу, дійсно проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по [INFO] , були пов`язані спільним побутом, мають спільну доньку та набули майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку по [ADDRESS] . Суд приймає як крайню дату їх спільного проживання 01.01.2017 року, оскільки із показів свідків слідує, що на 2016 рік сторони ще проживали спільно. \~ \~ \~ \~В квітні 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим будинком шляхом зняття її з реєстрації. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2019 року [PERSON] в позові було відмовлено. \~ \~ \~ \~Отже, суд приходить до висновку, що позивачці стало відомо про порушення її прав на майно, набуте під час спільного проживання з відповідачем, а саме, на житловий будинок\~з надвірними\~будівлями та\~земельну ділянку\~по [ADDRESS] на\~якій вони\~розташовані, з моменту коли їй стало відомо, що [PERSON] звернувся з позовом до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області про визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим будинком шляхом зняття її з реєстрації, тобто з квітня 2019 року. \~ \~ \~ \~З огляду на що, заявлене в судовому засіданні клопотання відповідача [PERSON] щодо застосування до спірних правовідносин, які мають місце між сторонами, строків позовної давності під час судового розгляду не знайшло свого обгрунтування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. \~ \~ \~ \~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). \~ \~ \~ \~Проте, як було вже встановлено в судовому засіданні позивачці стало відомо про порушення її прав на майно, набуте під час спільного проживання з відповідачем, а саме, на житловий будинок\~з надвірними\~будівлями та\~земельну ділянку\~по [ADDRESS] на\~якій вони\~розташовані, з моменту коли їй стало відомо, що [PERSON] звернувся з позовом до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області про визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим будинком шляхом зняття її з реєстрації, тобто з квітня 2019 року, а тому слід дійти висновків, що перебіг строків позовної давності на звернення з позовом до суду за захистом свого порушеного права, яка відповідно до ст. 257 ЦК України встановлена тривалістю в три роки (загальна позовна давність) для позивачки розпочався з квітня 2019 року та на момент її звернення з позовом до суду не сплинув. \~ \~ \~ \~Таку ж позицію висловив ВС у справі №203/304/17 від 06.11.2019, де навів висновок ВСУ від 23.09.2015 у справі №6-258цс15 :" Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права і вказувати на початок перебігу позовної давності". \~ \~ \~ \~Вимоги позову про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з 01.01.2017 по травень 2018 року свого підтвердження не знайшли під час судоовго розгляду, тому в цій частині задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved