Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], актовий запис № 7942 від 15 серпня 2013р., зареєстрований у відділі ДРАЦС РС ОМУЮ. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 43/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцям першої черги за законом є позивачка, як дружина померлого, та відповідачі - [PERSON], [PERSON], які є дочками померлого. Позивачка постійно проживала з померлим, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідачки по справі, у встановлений шестимісячний строк, звернулись до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено, оскільки за померлим [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/2 частку домоволодіння по [ADDRESS]. Проте, розпорядженням Суворовської районної адміністрації від 17.03.03 р. за № 229 «Про прийняття в експлуатацію будов в домоволодіння [ADDRESS] гр.. [PERSON]» було прийнято в експлуатацію з правом приватної власності гараж літ. «О» - 22,6 кв.м. і тамбур літ. «а» - 1,7 кв.м.. Однак під час життя [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на прийняті в експлуатацію будови, а також зробити перерахунок часток. Позивачка, як спадкоємиця померлого, звернулась до ПП „Діжен" з метою розрахунку часток у домоволодінні [ADDRESS]. Розрахунком часток в домоволодінні [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], зробленим ПП «Діжен» від 28.01.2014 р., встановлено, у фактичному користуванні [PERSON] знаходяться в літ. «А»: 1-1 житлове площею 23,2 кв.м., 1-2 кухня площею 16,3 кв.м., 1-3 тамбур площею 1,7 кв.м., 1-4 санвузол 3,6 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., гараж «О», 1/2 льоху літ. «Н», 1/2 огорожі №1-5, 1/2 мостіння №1, що складає 43/100 частини домоволодіння. Постановою державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори від 24.02.2014р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки померлий не встиг перерахувати частки у домоволодінні. На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 43/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте згідно поданого клопотання просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явились, проте згідно поданого клопотання позовні вимоги визнали та просили справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], актовий запис № 7942 від 15 серпня 2013р., зареєстрований у відділі ДРАЦС РС ОМУЮ. Померлому [PERSON] належало на праві приватної власності 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. Вищевказана частина будинку належала померлому на підставі договору дарування від 10 червня 1998р.. Спадкоємцям першої черги за законом є позивачка - [PERSON], як дружина померлого, та відповідачі - [PERSON], [PERSON], які є дочками померлого. Позивачка постійно проживала з померлим, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідачки по справі, у встановлений шестимісячний строк, звернулись до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено, оскільки за померлим [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/2 частку домоволодіння по [ADDRESS], а розпорядженням Суворовської районної адміністрації від 17.03.03 р. за № 229 «Про прийняття в експлуатацію будов в домоволодіння [ADDRESS] гр.. [PERSON]» було прийнято в експлуатацію з правом приватної власності гараж літ. «О» - 22,6 кв.м. і тамбур літ. «а» - 1,7 кв.м.. Однак під час життя [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на прийняті в експлуатацію будови, а також зробити перерахунок часток. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2, 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Розпорядженням Суворовської районної адміністрації від 17.03.03 р. за № 229 «Про прийняття в експлуатацію будов в домоволодіння [ADDRESS] гр.. [PERSON]» було прийнято в експлуатацію з правом приватної власності гараж літ. «О» - 22,6 кв.м. і тамбур літ. «а» - 1,7 кв.м.. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON] набув право власності на гараж літ. «О» - 22,6 кв.м. і тамбур літ. «а» - 1,7 кв.м.. Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Частиною 4 ст. 357 ЦК України встановлено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Позивачка, як спадкоємиця померлого, звернулась до ПП „Діжен" з метою розрахунку часток у домоволодінні [ADDRESS]. Розрахунком часток в домоволодінні [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], зробленим ПП «Діжен» від 28.01.2014 р., встановлено, у фактичному користуванні [PERSON] знаходяться в літ. «А»: 1-1 житлове площею 23,2 кв.м., 1-2 кухня площею 16,3 кв.м., 1-3 тамбур площею 1,7 кв.м., 1-4 санвузол 3,6 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., гараж «О», 1/2 льоху літ. «Н», 1/2 огорожі №1-5, 1/2 мостіння №1, що складає 43/100 частини домоволодіння. На підставі викладеного, спадщина складається з 43/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], що складається: літ. «А»: 1-1 житлове площею 23,2 кв.м., 1-2 кухня площею 16,3 кв.м., 1-3 тамбур площею 1,7 кв.м., 1-4 санвузол 3,6 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., гараж «О», 1/2 частка льоху літ. «Н», 1/2 частка огорожі №1-5, 1/2 частка мостіння №1. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка, згідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що позивачка постійно проживала разом спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто за адресою м. Одеса, [ADDRESS]. З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON], відповідно до ст.ст. 1270, 1273, 1274 ЦК України відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки - [PERSON] На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки до позивачки перейшло право від спадкодавця щодо визначення часток у спільній частковій власності. Крім того, тільки судовий порядок вирішення спірних правовідносин може захистити права позивачки на спадкове майно.

Outcome: approved