Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 20 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Тиврівського району Вінницької області. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею.. Фактично їх шлюб розпався, вони з відповідачем проживають окремо протягом останніх трьох років. Вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу дочка проживатиме з нею. З часу припинення спільного проживання [PERSON] коштів на утримання дочки не надає. Вона з донькою проживають в орендованій квартирі по [ADDRESS]. Бюджет їх сім'ї складається виключно з її доходів у виді заробітної плати. У відповідача інших утриманців немає. Відповідач працює без оформлення трудових відносин. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1\\3 частки з усіх видів його доходу щомісячно але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, який становить 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO] до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що біля трьох років вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, живуть окремо, гроші на утримання дитини відповідач перестав надавати ще в 2017 році та не провідує дитину. Відповідач не заперечує в задоволенні позову. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], що стверджується її свідоцтвом про народження (а.с. 5) Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Тиврівської селищної ради № 1045 від 04.07.2018 року (а.с. 8) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.06.2018 року (а.97). Позивачка працює прибиральницею в відділі освіти Тиврівської РДА, отримує заробітну плату в розмірі 1480 грн. на місяць, що стверджується довідкою про доходи № 173/01-31 від 03.07.2018 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 р." прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1944 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму. Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дитини, її нормальний розвиток. Відповідач працездатний, інших утриманців немає, а тому взмозі приймати участь в утриманні дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved