Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунутування позовних вимог зазначила, що [INFO] в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер її чоловік - [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Веселинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 21 серпня 2017 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 159, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: транспортний засіб - автомобільний причіп, марка - КМЗ 8136,1993 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , колір - сірий. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Позивач на день смерті [PERSON] перебувала з ним у шлюбі, тому отримала право на спадкування у першу чергу. Окрім неї, у покійного є дві дочки [PERSON] та [PERSON] , які спадщину після смерті батька не прийняли, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Спадщину вона прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На виконання вимог чинного законодавства вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі вказаної заяви нотаріусом заведено спадкову справу за № 47/2019. Після заведення спадкової справи нотаріус оглянув надані документи на транспортний засіб та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на вказане майно . Підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії слугувала відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, у зв`язку з чим нотаріус надала довідку роз"яснення № 279/02-31 та рекомендувала звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Враховуючи те, що відновити втрачений правовстановлюючий документ на автопричіп чи отримати новий на сьогоднішній день не має можливості, вона звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав. В судовому засіданні предстаник позивач [PERSON] заяву підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав та просила визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на транспортний засіб - автомобільний причіп, марка - КМЗ 8136,1993 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , колір - сірий. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Заслухавши представника позивача [PERSON] , з урахуванням заяви представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області померї чоловік позивача - [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Веселинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 21 серпня 2017 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 159, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: транспортний засіб - автомобільний причіп, марка - КМЗ 8136,1993 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , колір - сірий. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Позивач [PERSON] на день смерті [PERSON] перебувала з ним у шлюбі, тому отримала право на спадкування у першу чергу. Окрім неї, у покійного дві дочки [PERSON] та [PERSON] , які спадщину після смерті батька не прийняли, що підтверджується матеріалами спадкової справи №47/2019. Спадщину позивач прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На виконання вимог чинного законодавства [PERSON] звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на автомобільний причіп нотаріусом їй було відмовлено. Підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії слугувала відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, у зв`язку з чим нотаріус видав позивачці довідку - роз"яснення № 279/02-31 та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Матеріалами спадкової справи №47/2019 встановлено, що [PERSON] заповіту не склав. Відповідно до ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач на день смерті спадкодавця перебувала з пемерлим у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. - 8), тому отримала право на спадкування за законом у першу чергу. Спадщину позивач прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради №930/02-12 від 19.04.2019 року (а.с. - 9), відповідно до якої [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з обліку як померлий. За цією ж адресою з померлим на момент його смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] дружина, з 21.07.1981 року по теперішній час. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, та що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved