overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. В суді позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO]. Також вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 15.07.2010 року. Від шлюбу з [PERSON] народила [INFO] року доньку [PERSON]. Після розірвання шлюбу припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Донька в даний час є студенткою Кам»янець- Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну і знаходиться на її утриманні. В зв"язку з важким матеріальним становищем їй важко утримувати доньку , а відповідач матеріальну допомогу не надає , хоча за своїм матеріальним станом може і зобов"язаний це робити. Навчання продовжуватиме по 21.06.2016 року, тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення аліментів на період навчання не заперечує. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка навчається у Кам»янець- Подільському коледжі будівництва, архітектури та дизайну на третьому курсі денного відділення. Термін навчання з 01.09.2014 року по 21.06.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.1996 року, довідкою Кам»янець-Подільського коледжу будівництва , архітектури та дизайну за № 3975 від 05.12.2014 року. Сторони шлюб розірвали і проживають роздільно, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.07.2010 року. Донька знаходиться на утриманні матері. Відповідно до довідки «Південно-західної залізниці» Жмеринської дирекції залізничних перевезень за № ф-1854 від 05.11.2014 року вбачається, що відповідач має постійне місце роботи у Жмеринській дирекції залізничних перевезень, отримує регулярний і фіксований дохід , а тому згідний сплачувати аліменти на період навчання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно. На підставі ст.199 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 500,00 грн. щомісячно на утримання синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , які продовжують навчання. В суді позивачка , підтримуючи позовні вимоги, пояснила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 06.06.2001 року. Від шлюбу з [PERSON] народила [INFO] року двох синів [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Сини в даний час є студентами коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету і знаходяться на її утриманні. В зв"язку з важким матеріальним становищем їй важко утримувати синів , а відповідач матеріальну допомогу не надає , хоча за своїм матеріальним станом може і зобов"язаний це робити. Навчання продовжуватимуть по 30.06.2016 року, тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти стягнення аліментів по 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно на період навчання не заперечує. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , які є студентами 3 курсу коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету денного відділення , а саме : [PERSON] навчається за спеціальністю «Монтаж, обслуговування та ремонт електротехнічних установок в агропромисловому комплексі» , а [PERSON] - за спеціальністю «Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва», що підтверджується довідками коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету за № 3258 від 13.10.2014 року, за 3261 від 15.10.2014 року , свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] від 24.01.1997 року. Сторони шлюб розірвали і проживають роздільно, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.06.2001 року. Діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання та фінансування навчання синів не надає , хоча має таку можливість, оскільки працює у ТзОВ «Подільський бройлер», має постійний дохід і спроможний надавати позивачці допомогу на час навчання дітей, тому позов підлягає задоволенню . Суд враховує, що на утриманні відповідача є донька [PERSON], [INFO] , від другого шлюбу. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України - батьки зобов»язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. В обгрунтування позову вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2016 року. Мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча працездатний і спроможний утримувати дитину, яка на даний час знаходиться на її утриманні , тому просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду ззаяву про розгляд справи у його відсутності, позов довірительки підтримує повністю. Відповідач в судове засідання також не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , позов визнає, проти стягнення аліментів на дитину не заперечує. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2016 року , від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 150224 від 09.07.2016 року, свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ № 287501 від 10.01.2017 року. На даний час сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини , хоча працездатний і спроможний утримувати неповнолітнього сина. Позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а тому аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. В обгрунтування позову вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2014 року. Мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] . На даний час припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча працездатний і спроможний утримувати дитину, яка на даний час знаходиться на її утриманні , тому просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився, також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , позов визнає, проти стягнення аліментів не заперечує. Суд розглядає справу у відсутності сторін .Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2014 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 122606 від 25.02.2014 року, свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ № 249507 від 29.04.2015 року. На даний час сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини , хоча працездатний і спроможний утримувати неповнолітнього сина. Позивачка потребує допомоги на утримання дитини в твердій грошовій сумі, а тому аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду в листопаді 2017р., за яким просив визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Позов мотивовано тим, що відповідачі, хоч і зареєстровані за адресою квартири, проте ніколи в ній не проживали, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди в праві власності. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.11.2017р. за вказаним позовом відкрите провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала. Відповідачі та третя особа в суд не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неяки не повідомили, відзиву на позов не надходило. Суд, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, вважає за можливе винести заочне рішення за наявних доказів. Представник позивача проти цього не заперечував. Судом встановлено таке. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2016 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] (а.с.8) Право власності на квартиру позивачем належним чином зареєстроване, на що вказує довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, згідно з довідкою Комунального концерну "Центр комунального сервісу" м. Києва від 13.02.2017 року (ф.3), за адресою квартири позивача залишились зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Договір купівлі-продажу квартири не передбачає сервітуту на проживання вказаних осіб. Позивач вказує, і це підтверджується актами, що складені комісією обслуговуючої будинок організації, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають. Наявність реєстрації в квартирі осіб, які в ній не проживають, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Отже, позов підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що 02 червня 2007 року вона одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження з ним виявилось невдалим. Відповідач постійно без її згоди бере кредити в банках, проявляє до неї неповагу. З його вини сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливим. Примирення з відповідачем не можливе. Поведінка відповідача вказує на те, що намірів зберегти сім`ю він не має. В позові позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 02 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 червня 2007 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також те, що сторони однією сім`єю не проживають, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 02 січня 2019 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу вони дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їх одруження виявилось невдалим, фактично шлюбні відносини припинені з квітня 2019 року, з того часу вони спільно не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинені з причин відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги, різних поглядів на подружнє життя. Протягом останнього часу, коли вони проживали разом з відповідачем, між ними постійно виникали сварки, що тяжким чином впливало на її моральний стан. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд розглянув справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 02 січня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02 січня 2019 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Від спільного життя сторони спільних дітей не мають. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім`єю не проживають з квітня 2019 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що сторони однією сім`єю не проживають, те, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також строк, протягом якого сторони спільно не проживають, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 04 квітня 2017 року одружилася з відповідачем. Від спільного життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, протягом року стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага та почуття любові, стали частіше сваритися. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Відповідач вже має іншу сім`ю. Фактично шлюбні відносини припинено з листопада 2018 року, оскільки з того часу вони проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнали. Відповідачу та його представнику роз`яснені наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також термін, протягом якого сторони не проживають однією сім`єю, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. Таким чином маються підстави для задоволення позову. В судовому засіданні позивач подала заяву про віднесення всіх судових витрат у справі на неї. У зв`язку з цим суд не стягує понесені позивачем витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 05 листопада 2005 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їх одруження виявилось невдалим, протягом останніх років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага та почуття любові. Під час спільного проживання відповідач учиняв сварки та бійки на очах у дітей. З цих підстав вони з квітня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають з нею. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд розглянув справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 05 листопада 2005 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 14 травня 2019 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім`єю не проживають з квітня 2019 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що сторони однією сім`єю не проживають, те, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також строк, протягом якого сторони спільно не проживають, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved