Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 2013 року вона перебувала в фактичному шлюбі з [PERSON]. 11 серпня 2014 року вона народила доньку, [PERSON], відносно дитини відповідач в даній справі встановив батьківство, в свідоцтві про її народження він записаний батьком. В травні 2016 року вони припинили їх відносини і проживають окремо один від одного. Донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою. Вона працює в Тиврівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дитину самим необхідним, сплачувати комунальні послуги і забезпечувати свою власну життєдіяльність. Відповідач працездатний, неофіційно працює, отримує дохід і може допомагати їй в утриманні їх доньки. Так як точно встановити розмір його доходів немає можливості вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 1500 гривень щомісячно, на утримання доньки, [PERSON], [INFO], до її повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що відповідач допомагає матеріально своїм ст аршим трьом дітям, а на утримання її дитини допомоги не надає, і не приймає участі в її вихованні. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що в нього від першого шлюбу дочка [PERSON], [INFO], від другого шлюбу два сина [PERSON], [INFO] та Владислав, [INFO], яким він матеріально допомагає. Він працює без оформлення трудових відносин, хворіє після ДТП, на лікування йому також потрібні кошти. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах. 11.08.2014 р. у них народилась дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2). Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с. 4) та довідкою виконкому Шершнівської сільської ради № 96 від 07.03.2017 року (а.с. 5). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обовязком обох батьків. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1355 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дитини, її нормальний розвиток, так як незважаючи на те, що вона працює, її коштів не вистачає на утримання дитини. Відповідач же молодого віку, має можливість працювати, працює неофіційно, на утриманні в нього троє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], два сина [PERSON], [INFO] та Владислав, [INFO], однак він взмозі також приймати участь в утриманні дочки [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України,

Outcome: approved