Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що вона разом зі своєю тіткою [PERSON] проживали однією сім`єю з 1991 року заадресою: [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із права на земельну частку пай, площею 7, 32 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Заявник зазначила, що вона, відповідно до ст.1264 ЦК України, є спадкоємцем за законом (четвертої черги), після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживала спільно із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проте, приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою. Н.В. було надано роз`яснення щодо оформлення вищезазначеної спадщини та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, оскільки їй як спадкоємцю необхідно надати документи, які підтверджують факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та рекомендувала звернутись до суду. У зв`язку з викладеним [PERSON] просила заяву задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 1991 року до часу відкриття спадщини - [INFO] . В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Мечебилівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, надала на адресу Барвінківського районного суду Харківської області заяву, згідно якої проти задоволення заяви не заперечує, просить розглядати справу за її відсутності. Оскільки заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00025242955 від 16 січня 2020 року, наданого приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою. Н.В. (а.с.15). З довідки від 05 березня 2020 року, наданої заступником начальника Відділу у Барвінківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, вбачається, що, згідно з записом в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Іскра» № 712 від 13 грудня 1996 року, зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0105037 виданий [PERSON] . Заявник обумовила, що встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцем, їй потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення заявника [PERSON] стосовно того, що приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою Н.В. було надано роз`яснення щодо оформлення вищезазначеної спадщини та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, оскільки їй як спадкоємцю необхідно надати документи, які підтверджують факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та рекомендувала звернутись до суду, що вбачається з постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.6). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59625911 від 28 лютого 2020 року, наданої виконуючою обов`язки завідувача Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області, вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] спадкоємці не зверталися. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, яким згідно зі ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. В своє чергу, Конституційний Суд України в п.6 рішення від 3.06.99р. №5-рп/99 також зазначив, що членами сім`ї можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні досліджено письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , завірені приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою Н.В., зі змісту яких вбачається, що [PERSON] та її тітка [PERSON] , проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, заявник розпоряджалася її пенсією, мали спільний бюджет. [PERSON] доглянула [PERSON] до смерті та поховала її (а. с. 18, 22). Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки є односельцями заявника у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином судом, достовірно встановлено, що заявник [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] однією сім`єю з 1991 року по день смерті останньої, тобто до [INFO] , однією сім`єю, доглядала за нею та здійснила її поховання. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved