Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 1,1993 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Чанизької сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем до даної спадщини по заповітом, фактично прийняла спадщину, однак не може юридично оформити таке прийняття, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям чинним законодавством не передбачена. Просить задоволити позов та визнати за нею право власності на означене спадкове майно. [PERSON] , до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача, Буська міська рада, як правонаступник Чанизької сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову, відзив на позов, не подав. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за викликом суду не з`явився, судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Чанизькою сільською радою Буського району Львівської області 03.07.2002 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 15. Померлому на праві власності належали земельні ділянки № [NUMBER] площею 0,7303 га, № [NUMBER] площею 0,4690 га, загальною площею 1,1993 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чанизької сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 073586 від 16.03.2000 року, реєстровий № 7269, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року № 111). Згідно заповіту від 01.07.2002 року, посвідчений секретарем Чанизької сілської ради за реєстровим № 26, який згідно відмітки секретаря сільської ради від 20.02.2017 року, не змінювався та не відмінявся, [PERSON] все своє майно заповів позивачу. До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території Чанизької сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали спадкодавцю, після її смерті переходять до позивачки, спадкоємця померлої, яка фактично прийняла спадщину. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved