Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, про що подав суду письмову заяву, і пояснив, що згідний сплачувати аліменти в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, відповідач ствердив, що він є здоровим, працездатним, інших дітей та утриманців він не має. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю, ствердила наведені у ньому факти. Разом з тим, суду пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] і від цього шлюбу у них є неповнолітні діти - дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач ствердила, що відповідач не надає допомогу на утримання дітей в добровільному порядку, має нерегулярний, мінливий дохід, а вона ніде не працює, то в неї склалось тяжке матеріальне становище щодо утримання дітей, а тому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 березня 2008 року Новосілківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.4), свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 березня 2010 року Новосілківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.5), [PERSON] народилася [INFO], [PERSON] народилася [INFO], їх батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. В даний час діти знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області № 610 від 21 листопада 2013 року (а.с.6). Як вбачається з довідки №12, виданої 24 грудня 2013 року амбулаторією с.Звиняче Горохівського району Волинської області (а.с.31), [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], здорові. Таким чином суд вважає, що хоча відповідач [PERSON] не працює, однак він є спроможним надавати на утримання дітей матеріальну допомогу, яку відповідно до ст.184 СК України слід визначити у твердій грошовій сумі, оскільки його дохід не є регулярним. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, так як для цього є законні підстави і визнання відповідачем [PERSON] цього позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 229,40 грн., так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: approved