Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Знамянської районної державної адміністрації, Знамянської Другої селищної ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], строком на три місяці. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її сестра [PERSON]. За життя, а саме 11 січня 2001 року вона склала заповітне розпорядження, яким заповіла їй все своє майно. До спадкової маси майна ввійшла і належна їй на підставі державного акту про право власності на землю [NUMBER], земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Знам'янської селищної ради. Проте, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщни у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася, оскільки про існування заповіту дізналася лише у лютому 2016 року. Наразі нотраріусом їй відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини [PERSON], у зв'язку з пропуском встановленогго строку для її подання. Позивач, як і її представнику судове засідання не з'явилися, при цьому представник позивача подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач Знам'янська района державна адміністрація до суду не з'явилася, надіслала листа про визнання позовних вимог, з клопотанням розглядати справу за відсутності представника райдержадміністрації. Відповідач Знамянська Друга селищна рада в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON], померла [INFO] в місті Знам'янка, смт.Знам'янка Друга Кіровоградської області (а.с. 6). 11 січня 2001 року приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. було посвідчено заповіт [PERSON], яким вона заповіла [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право (а.с. 5). 17 квітня 2002 року на ім'я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку №203, площею 4,46 га, розташованої на території Знамянської селищної ради, з кадастровим номером [NUMBER]. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року встановлено факт належності вказаного державного акту [PERSON] (а.с. 10). З довідки Знамянської селищної ради вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Інші особи за даною адресою не проживали та зареєстровані не були (а.с. 8). Нотаріусом відмовлено позивачу у прийняті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для її подання (а.с. 9). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), та довідкою Знамянської міської державної нотаріальної контори від 16 травня 2016 року, після смерті [PERSON] до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. У постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільним кодексом України 2003 року ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ). У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадкодацець [PERSON] померла [INFO], тож до даних правовідносин слід застосовувати норми Цивільним кодексом України 2003 року ( 435-15 ). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вказана позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, при цьому суд враховує, що відсутні інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved