Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом до органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Токмацький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства неповнолітньої дитини.В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що в період з 2008 року по 01.11.2015 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. В період спільного проживання в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] померла. В зв'язку з тим, що позивач та померла [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, під час реєстрації народження сина [PERSON] відомості про батька дитини вказані зі слів матері. Після смерті матері дітей позивач бажає виховувати та утримувати своїх дітей. Але враховуючи те, що в свідоцтві про народження сина позивач не записаний батьком, пріоритетне право на усиновлення має баба дитини - [PERSON]. У зв'язку з цим просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO] тавнести відповідні зміни до актового запису про народження. У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та пояснив, що є біологічним батьком дитини та має намір та можливість виховувати та забезпечувати своїх дітей. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської радипроти задоволення позову не заперечував. Зазначив, що після обстеження умов проживання позивача та проведення бесіди з малолітніми дітьми, вважає доцільним визнання батьківства позивача щодо малолітнього сина [PERSON] в інтересах дитини, так як позивач являється біологічним батьком дитини та піклується про нього, дитина знає та любить свого батька. Представник Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, в наданій суду заяві просив справу розглянути без участі представника Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, проти вимог позивача не заперечує. У судовому засіданні свідок [PERSON] та свідок [PERSON], які є рідною тіткою та рідною бабою малолітнього [PERSON] відповідно зі сторони матері, зазначили, що позивач і [PERSON] мешкали разом приблизно із 2008 року до 2015 рік, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання в них народилося двоє дітей - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] називає позивача батьком. Позивач забезпечує своїх дітей, всіляко піклується про них та займається їх вихованням. Також, свідки пояснили, що їм відомо, що при реєстрації [PERSON] у органах реєстрації цивільного стану у його батьків виникли певні непорозуміння. Тому у Книзі реєстрації народжень відомості про батька дитини вказані зі слів матері. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами по справі доказів. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З січня 2008 року по листопад 2015 року позивач з [PERSON] проживали однією сім'єю, перебували у фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], виданого 21.12.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служи Токмацького місьрайонного управління юстиції у Запорізькій області, матір'ю зазначено [PERSON], а батьком - [PERSON]. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], виданого 28.01.2010 Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, батьком дитини зазначено [PERSON], запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що було підставою для прийняття позову судом на підставі ч.4 ст.128 цього Кодексу. Судом встановлено, що в зв'язку з тим, що позивач та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, під час реєстрації народження сина [PERSON] відомості про батька дитини вказані зі слів матері. Позивач визнає батьківство повністю, вважає [PERSON] своїм рідним сином. Діти на даний час проживають разом з позивачем. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 13.06.2017 та висновку від 19.06.2017, складеними органом опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради, діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають у позивача в [ADDRESS]. Діти в родині почуваються добре, їм створені належні умови для розвитку і виховання дітей, стосунки між батьком та дітьми склалися дружні, діти оточені любов'ю та турботою з боку батька. Позивач матеріально забезпечений: має заробітну плату, ведеться господарство. Враховуючи, що відповідач та близькі родичі загиблої матері малолітнього [PERSON] у судовому засіданні визнали той факт, що позивач є батьком дитини та не заперечують про внесення його до актового запису про народження дитини, як батька, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про визнання батьківства. Так, як учасники процесу в судовому засіданні не наполягали на проведенні молекулярно-генетичної експертизи, відповідач визнав факт кровної спорідненості між дитиною і позивачем, тому суд вирішив за недоцільне проведення зазначеної експертизи. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Враховуючи, що відповідач у судовому засіданні визнав той факт, що позивач є батьком неповнолітньої дитини та просить про внесення його до актового запису про народження дитини, як батька малолітнього [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення вимоги про визнання батьківства. Крім того, відповідно до ч.1 ст.134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Зважаючи на те, що в судовому засіданні встановлено, що відомості про батька внесені за вказівкою матері, зважаючи на вимоги ст.134 СК України та враховуючи, що позовна заява не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує права, свободи чи інтереси як сторін так і інших осіб, суд вважає за можливе одночасно з ухваленням рішення про визнання батьківства зобов'язати Токмацький міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області внести відповідні зміни до актового запису №23 від 28 січня 2010 року про народження дитини [PERSON], зазначивши в графі батько - [PERSON]. Згідно зі ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене і

Outcome: approved