Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

В провадженні Краснолиманського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що суду надала відповідну заяву ( а.с. 22). \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] ,будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ( а.с. 21), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 02.09.2019 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, батьком, неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.12.2009 виконкомом Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області (а.с. 11) . Відповідно до судового наказу Краснолиманського міського суду Донецької області від 18.09.2017 з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивачки [PERSON] , на утримання його неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що позивачці нараховуються аліменти з 15.09.2017, відповідач [PERSON] сплачує аліменти у повному обсязі, заборгованості не має (а.с. 13-14). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, оскільки вважає, що в 1/4 частці від доходу відповідача, розмір аліментів буде більшим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які вона отримує на цей час, бо в умовах сьогодення зазначений розмір є критично недостатнім для належного утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу Українирозмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістомст. 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду зміна розміру аліментів шляхом встановлення їх розміру у частці від доходу платника аліментів дозволить ефективно забезпечити належний рівень життя дитини до моменту досягнення нею повноліття. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, у повному обсязі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимогст. 141 СК Україниз відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі ст. 141, 182-184, 191, 192, Сімейного Кодексу,

Outcome: approved