Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті [INFO] її матері [PERSON] , а саме на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу відмовлено [PERSON] Володимирівні у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS] , оскільки для оформлення своїх спадкових прав спадкоємиця [PERSON] не надала документ, що підтверджує реєстрацію права власності на зазначене майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує реєстрацію права власності, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири, що належала її матері [PERSON] . Тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого спадкового майна. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2019р. відкрито провадження у справі, яке прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду відзив, в якому просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника Київської міської ради. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Габріель Лідія Євгенівна в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, направила до суду лист з проханням слухати справу у її відсутність, заперечень проти позову не має. Вислухавши пояснення з"явившихся до суду сторін, їх доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане 17.01.2000р. Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/2 частина, [PERSON] - 1/2 частина. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. 26.05.2011р. [PERSON] звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та 18.07.2012 р. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2012р. спадкоємицею майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2000р. 27.01.2015р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 26.08.2016р. квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована на ім`я: [PERSON] (1/2 частина), [PERSON] (1/2 частина) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.01.2000р. Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва, розпорядження № 334, зареєстрованого в Бюро 09.02.2000р. за реєстровим № 5355 в реєстровій книзі д.914-53 та внесена до Реєстру прав власності на нерухоме майно. 13.09.2016р. позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 30.09.2016р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS] , оскільки для оформлення своїх спадкових прав спадкоємиця [PERSON] не надала документ, що підтверджує реєстрацію права власності на зазначене майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.10.2019р. [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.01.2000р. Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва. Інша 1/2 частина даної квартири належить [PERSON] . Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (поточна редакція) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Отже, згідно вище встановлених обставин вбачається, що [PERSON] набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про про право на спадщину за законом, яке належним чином зареєстроване в реєстрі за № 4-865, проте таке право не було зареєструвано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна , оскільки Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набув чинності після оформлення такої спадщини [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 1216- 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки, [PERSON] набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на 1/2 частки квартири [ADDRESS] в законний спосіб, тому таке майно після її смерті є спадковою масою, яка підлягає спадкуванню [PERSON] на підставі складеного [PERSON] 27.01.2015 року заповіту. Враховуючи, що позивач в установлений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач є такою, що прийняла спадщину. Отже, з огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме визнання за [PERSON] , [INFO] права власності у порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] за заповітом [PERSON] , складеного 27.01.2015 року на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved