Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , за участю заінтересованих осіб: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту смерті та встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є онукою [PERSON] , [INFO] . 19.09.1953 року її бабуся уклала шлюб з дідусем [PERSON] , після чого взяла шлюбне прізвище « [PERSON] .». Мати [PERSON] народилась [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] 13.07.1974 року її мати уклала шлюб із [PERSON] , після чого взяла шлюбне прізвище « [PERSON] ». [INFO] її бабуся [PERSON] , померла у м. Горлівка Донецької області. На даний час органи ДРАЦС на території м. Горлівка Донецької області діють незаконно і всі документи видані ними є недійсними та не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. Крім того, у Бахмутському відділі державної реєстрації актів цивільного стану при видачі відмови про реєстрацію факту смерті бабусі, а також в державній нотаріальній конторі м. Бахмут звернули увагу на те, що у неї відсутні оригінали свідоцтва про народження її матері та оригінал свідоцтва про укладення шлюбу матері, та рекомендували звернутися до суду для того, щоб підтвердити родинні відносини із бабусею [PERSON] .. У зв`язку із викладеним, просить суд, встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Горлівка Донецької області, є онукою [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Горлівка Донецької області, яка померла [INFO] у м. Горлівка. Встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Горлівка Донецької області, яка померла [INFO] у м. Горлівка, Донецька область, Україна. Заявник [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії ДН № 050371 від 19.03.2019 року (а.с.31), будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечували (а.с.46). Представник заінтересованої особи: Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника (а.с.45). Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23.09.1953 року, [PERSON] та [PERSON] 19.09.1953 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.13). З довідки №89/04.12-88 від 12.03.2019 року, виданої Державною реєстраційною палатою, яка розташована у м. Горлівка, що на даний час є тимчасово окупованою територією, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). З довідки №88/04.12-88 від 12.03.2019 року, виданої Державною реєстраційною палатою, яка розташована у м. Горлівка, що на даний час є тимчасово окупованою територією, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.07.1974 року у Калінінському відділі запису актів цивільного стану м. Горлівки, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.15). \~ \~ \~ \~Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено. що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Донецької області, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту. Однак, суд не приймає до уваги довідку №89/04.12-88 від 12.03.2019 року, та довідку №88/04.12-88 від 12.03.2019 року, які видані Державною реєстраційною палатою, яка розташована у місті Горлівка, що на даний час є тимчасово окупованою територією, як належний доказ, оскільки вона не відповідає вимогам діючого в Україні законодавства, та не містить печатки установи відповідного зразка. Також, як встановлено в судовому засіданні, установи, які б діяли на території м. Горлівка, підконтрольних Україні на теперішній час немає. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладених у заяві по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в довідці №89/04.12-88 від 12.03.2019 року, та довідці №88/04.12-88 від 12.03.2019 року, які видані Державною реєстраційною палатою, а саме, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , та те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.07.1974 року у Калінінському відділі запису актів цивільного стану м. Горлівки, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Також, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.1974 року [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] , та [PERSON] (а.с.16). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.11.1992 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.11.1992 року у Міському палаці шлюбу м. Горлівки, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.16). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно зі ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До фактів, що мають юридичне значення, п. 1, 6 ч.1 перша статті 315 ЦПК України відносить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, також суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Таким чином, приведений аналіз вищевказаних документів у своїй сукупності дозволяє суду дійти висновку про те, що [PERSON] доводилась рідною онукою [PERSON] . Беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що [PERSON] доводилась рідною онукою [PERSON] та заявник позбавлена можливості оформити спадщину після смерті рідної бабусі, через те, що у заявниці відсутні оригінали свідоцтва про народження матері, та свідоцтва про укладення шлюбу між її батьками, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення цих юридичних фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині встановлення факту родинних відносин. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За роз`ясненнями п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно із п. 1 вказаної Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У судовому засіданні встановлено, що заявниця є рідною онукою [PERSON] , тому має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Згідно із довідкою про причину смерті до форми № 106/у № 232, виданою медичним закладом м. Горлівка 22.01.2019 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 90 років, причина смерті гостра серцево судинна недостатність (а.с.18). На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником було надано: лікарське свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 22.01.2019 року (а.с.19), свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2019 року (а.с.20), договір замовлення на організацію та проведення поховання [PERSON] (а.с.21,22), та фото з місця поховання [PERSON] (а.с.23) Згідно із відмовою у проведенні державної реєстрації смерті Бахмутського міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 15.04-93/1305 від 05.03.2019 року, [PERSON] було відмовлено у проведенні реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що на підтвердження його смерті було пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 17). Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто зазначені довідка про причину смерті, лікарське свідоцтво про смерть, та свідоцтво про смерть [PERSON] видані на тимчасово окупованій території України, не створюють правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.\~У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від\~ 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих\~de facto\~органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...». Таким чином суд бере до уваги відомості, які зазначені в довідці про причину смерті, лікарському свідоцтві про смерть, та свідоцтві про смерть [PERSON] враховуючи неможливість у інший спосіб отримати відомості, зазначені в цих документах, хоча й не визнає зазначені довідку про причину смерті, лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть офіційними документами.\~\~ Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення\~ факту\~ смерті\~ [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.\~\~\~\~\~ Відповідно до положень ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Враховуючи, що м. Горлівка є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення суду.

Outcome: approved