Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON], який діє, як представник за дорученням в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок внаслідок спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що 01.07.1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради народних депутатів Рахівського району Закарпатської області за реєстровим № 65, згідно якого все майно, а також належний останній житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у с. Косівська Поляна, №121 заповіла [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 27.02.2015 року, виданої виконавчим комітетом Косісько-Полянської сільської ради, за даними погосподарської книги за [PERSON] числився житловий будинок №121 з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Косівська Поляна. 12 грудня 1999 року [PERSON] померла, про що виконкомом [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис №41. Як до смерті спадкодавця, так і після позивачка проживала з спадкодавцем однією сім"єю. 17 квітня 2015 року позивачка звернулася до Рахівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмоввлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі наведеного просив визнати за [PERSON], [INFO] право власності внаслідок спадкування за заповітом на житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами, що розташований за адресою: 90621, Закарпатська область Рахівський район, с. Косівська Поляна, 121, загалььною площею -96,52 кв.м., житловою площею - 42,57 кв.м. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просить такі задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання, не з'явився, однак сільський голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Позовні вимоги не визнають, в зв"язку з тим, що інші члени родини проживають в даному будинку та не мають іншого житла. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. З матеріалів справи встановлено, що 12 грудня 1999 року померла громадянка [PERSON], про що виконкомом [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис №41. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №121 з надвірними спорудами, що знаходиться у с. Косівська Поляна, Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина за померлою [PERSON] відкрилася 12 грудня 1999 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Розділу VІІ Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При житті [PERSON], 01.07.1996 року було складено заповіт, яким все її майно, а також належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Косівська Поляна, №121 Рахівського району Закарпатської області заповіла позивачці, [PERSON]. З копії свідоцтва про шлюб серії 1-ФМ №089514 від 22 січня 2008 року вбачається, що позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в користь [PERSON], є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі№10682286 від 13.08.2007 року. Спадщину за померлою [PERSON], позивачка [PERSON] в силу ст.. 549 ЦК УРСР фактично прийняла, вступивши в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком №121 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, залишаючись проживати в ньому, обслуговувати та утримувати його, що зокрема стверджено довідкою №1478 виданою 22.06.2015 року [PERSON] сільською радою. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вартість даного житлового будинку з надвірними спорудами становить 105116 гривень, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд, слідує, що спадковий будинок був побудований 1989 року. З довідки №534 від 27.02.2015 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, встановлено, що за померлою [PERSON], згідно відомості по господарської книги №02, особовий рахунок №138, числився житловий будинок, №121 з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Косівська Поляна. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині не має. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved