Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим, що 03 січня 1991 року вони уклали шлюб між собою, який був зареєстрований у виконкомі Ясінянської селищної ради народних депутатів Рахівського району, про що зроблено актовий запис за № 1. У період шлюбу у них із відповідачем народилося двоє дітей з яких дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття та являється студенткою вищого навчального закладу. Зокрема, їхня з відповідачем дочка [PERSON] навчається у Комунальному вищому навчальному закладі "Коломийський педагогічний коледж Івано-Франківської осбласної ради" денного відділення за спеціальністю. Форма навчання платна. При цьому, згідно договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст» загальна вартість освітньої послуги становить 6400 гривень. Тобто тривалість навчання складає 3 роки і за кожний рік навчання потрібно сплачувати по 6400 гривень. На даний час вона має постійне місце роботи працює в учителем у Ясінянській ЗОШ. Проте отримана нею заробітна плата не покриває всіх витрат, необхідних для навчання дитини, якими є оплата за навчання, оплата за місце проживання, витрати на проживання, в тому числі на харчування, одяг, іноді навчальні посібники. Дочка, [PERSON], ніде не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, де постійно повязана з навчальним процесом, отже перебуває на її повному утриманні. Їй важко одній в повній мірі забезпечувати дитину всім необхідним, а також оплачувати навчання дочки. Відповідач, як батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, зокрема на її навчання не надає. При цьому, відповідач, також працює учителем Ясінянської ЗОШ, отримує заробітну плату, тому на її думку має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання. Таким чином, зважаючи на те, що вона не взмозі повністю самостійно займатися забезпеченням оплати на навчання та утримання повнолітньої дочки, а остання в свою чергу потребує додаткової матеріальної допомоги з боку відповідача, як батька, на якого законодавством покладено обовязок утримувати свою дитину до повноліття, а в разі повноліття, за умови навчання, не пізніше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку, оскільки ніде не працює, не взмозі сама себе забезпечити, маючи прагнення здобути вищу освіту, й у зв»язку з тим що на даному етапі життя вона одна утримує дитину, маю тяжке матеріальне, фізичне становище, просила винести рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь, щомісячно, аліменти на утримання повнолітньої дитини на період її навчання в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років та 1/2 частину витрат платних послуг за навчання. Позивачка, [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей одна з них дочка [PERSON], 04 довтня [INFO], та яка наразі являється повнолітньою, що стверджується свідоцтвом про народження , та навчається у вищому навчальному закладі. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], на період її навчання у вищому навчальному закладі, але не ьільше як до 23 річного віку. Відповідно до довідки Коломийського педагогічного коледжу від 25 вересня 2015 року № 317 дочка сторін, [PERSON] є студенткою цього навчального закладу, денної форми навчання. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітньої дочки. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Згідно довідки Ясінянської селищної ради № 4520 від 28 вересня 2015 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]І, на утриманні позивачки знаходиться повнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка проживає з дочкою. Крім того, відповідно до договору від 24 серпня 2015 року про навчання або про надання додаткових освітніх послуг дочка сторін [PERSON] навчається на контрактній формі навчання, де загальна вартість освітньої послуги за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст становить 6400 гривень за рік. Як вже було встановлено, повнолітня дочка сторін, [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній форма навчання. Отже вона не в змозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище дочки сторін, а саме те, що не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, протилежне ним не доведено, та виходячи із принципу розумності та справедливості суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON] до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в сумі 500 грн. щомісячно, та 1/2 частину витрат на оплату послуг за навчання. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 30грудня 2015 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved