Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Старобільського РС УДМС України в Луганській області, третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що за час шлюбу з відповідачем [PERSON] ними було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS], де на даний час позивачка проживає. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 27.12.2012 року за [PERSON] було визнано право власності на ? частину цієї квартири як на сумісно нажите майно подружжя. Від шлюбу з відповідачем [PERSON] вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Ухвалою Старобільського районного суду від 24 липня 2014 року було затверджено мирову угоду між позивачкою та відповідачем [PERSON] і зокрема визнано право власності за донькою [PERSON] на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала відповідачу. Таким чином [PERSON] остаточно позбувся права власності на вказану квартиру і на даний час ця квартира належить позивачці та [PERSON] на праві власності в рівних долях. З травня 2011 року і по цей час відповідач не проживає в квартирі, на даний час відповідач проживає за іншою адресою в м. Маріуполь Донецької області. За цей час [PERSON] за місцем своєї реєстрації не з,являвся. Тому позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення, просила справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача Старобільського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Луганській області Зіньковський В.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причин неявки суду не повідомив, оголошення в газеті «Урядовий кур,єр» від 13 листопада 2014 року свідчить про те, що він своєчасно попереджений про час та день розгляду справи, тому суд на підставі наявних доказів розглядає справу заочно без присутності відповідача, проти чого позивач не заперечував. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з,явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Факт належності квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] на ? частині підтверджується копією рішення Старобільського районного суду Луганської області від 27.12.2012 року (справа № 2/1230/1212/2012) та копією ухвали Старобільського районного суду Луганської області про затвердження мирової угоди від 24.07.2014 року (справа № 6/431/88/14) (а.с.8-9, 15-16). Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі підтверджується копією довідки № 101 від 22.08.2014 року, виданою виконкомом Старобільської міської ради, але не проживає з травня 2011 року (а.с.17). Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Питання реєстрації знаходяться у веденні Старобільського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Луганській області відповідно до вимог ст.ст.6, 7,8,9,10, 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" Однак, без письмової заяви відповідача Старобільський районний сектор Управління Державної міграційної служби України не може зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Суд вважає, що виходячи з наданих доказів і враховуючи принципи справедливості, змагальності, розумності, законності, та враховуючи інтереси позивача позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386- 388, 390-391, 405 ЦК України, ст.ст.72, 107 Житлового кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved