Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 03 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь та на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 03 липня 2019 року і до [INFO] - досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Додатково суду пояснила, що відповідач офіційно працює в Республіці Польща та отримує заробітну плату в розмірі 4500 злотих, що еквівалентно гривні складає 28 000 - 30 000 гри. в місяць. Зазначила, що відповідач [PERSON] з нею не проживає, офіційно вони не розлучені, проживає з іншою жінкою. Вказала, що відповідач надав її матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 10 000 грн. щомісячно, однак перестав надавати кошти з тих пір як почав жити з іншою жінкою. Крім того, вказала, що відповідач отримує соціальну допомогу на дітей в розмірі 200 злотих на кожну дитину, оскільки працевлаштований офіційно в Республіці Польща. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав до суду відзив на позовну заяву, зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, намагатиметься сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. на кожну дитину та 500 грн. на утримання дружини. Вказує, що на даний час він без роботи та доходів, на його утриманні перебувають його непрацездатні дід та баба. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 31 жовтня 2014 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому уВідділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1707 що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31 жовтня 2014 року. Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 27 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, серія [NUMBER] та сина [PERSON] , [INFO] , , що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 18 грудня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, серія [NUMBER] . Із довідки №38410 від 24.06.2019 року про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг регіонального центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] , батьки позивача [PERSON] , [PERSON] , брат позивача [PERSON] та малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви При вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховує те, що відповідач є працездатною особою, який офіційно працює в Республіці Польща, щомісячно отримує соціальну допомогу на дітей в розмірі по 200 злотих на кожну дитину, домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, позивач [PERSON] на даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 03 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 03 липня 2019 року і до [INFO] - досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , трирічного віку. Згідно частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved