Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

винонувач обов»язків керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах Львівської міської лікарні, комунальної міської лікарні швидкої медичної допомоги звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування особи, потерпілої від вчинення кримінального правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.06.2017 року районного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Потерпілим від даного злочину є [PERSON] Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги Львівської міської ради. Згідно довідки розрахунку фактичних витрат Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 54 від 08.06.2017 року потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги в нейрохірургічному відділенні з 22 вересня 2016 року по 05 жовтня 2016 року. Витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] за 13 ліжко-днів склали 2117 грн. 77 коп., в добровільному порядку дані кошти відповідачем не відшкодовано, тому прокурор просить стягнути з [PERSON] до місцевого бюджету м. Львова понесені Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги витрати в розмірі 2117 грн. 77 коп. на лікування потерпілого від злочину [PERSON] Стягнути з [PERSON] судовий збір. В судовому засіданні представник позивача прокурор Радехівської місцевої прокуратури просив позов задоволити. Представник особи, в інтересах якої заявлено позов - Львівської міської лікарні в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти позову. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини: Вироком Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 09.06.2017 року районного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Судом встановлено, що потерпілим від даного злочину є [PERSON], який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні в Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 22 вересня 2016 року по 05 жовтня 2016 року, що підтверджується довідкою Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 54 від 08.06.2017 року. Згідно довідки Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги лікування хворим проведено 13 ліжко-днів, таким чином загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 2117 грн. 77 коп. Згідно із ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що між діями [PERSON] та перебуванням потерпілого на лікуванні існує причинний зв'язок. Відповідно до довідки Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 54 від 08.06.2017року витрати на лікування [PERSON], який знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 22.09.2016 року по 05.10.2016 року не були відшкодовані. Фінансування Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету та коштів місцевого бюджету Львівської міської ради. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи не надано доказів на підтвердження відшкодування витрат лікарні на лікування потерпілого з боку відповідача у справі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, в звя'зку з чим підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позивача при поданні позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved