Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

До суду звернулось ТОВ «Дімсервіс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг за період часу з червня 2011 року по серпень 2013 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 серпня 2009 року між Товариством та [PERSON]. який є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно п. 4 зазначеного Договору сторони погодили, що розмір щомісячної плати за надані Товариством послуги становитиме 5 грн. 2 2 коп. за квадратний метр загальної площі квартири. Загальна площа квартири, що належить [PERSON] становить 102, 40 кв.м. Товариство «Дімсервіс» було балансоутримувачем будинку [ADDRESS] з 07 травня 2009 року по 01 вересня 2013 року. В порушення умов Договору відповідач з червня 2011 року по серпень 2013 року не сплачував у повному обсязі плату за житлово - комунальні послуги, при нарахуванні щомісячного платежу в розмірі 534 грн. 53 коп. сплачував 307 грн. 20 коп. Зазначене призвело до виникнення заборгованості, яка за вищезазначений період становить 6 137 грн. 91 коп. Крім того, позивач зазначає, що він відповідно ст. 625 ЦК України він має право на стягнення з відповідача пені в розмірі 3 % річних від простроченої суми, що становить 234 грн. 17 коп. Посилаючись на викладене, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити. При цьому зазначив, що вартість послуг, наданих відповідачу затверджена Розпорядженням КМДА від 17.11.2009 року, відповідач, підписавши Договір погодився з таким тарифом, до них з вимогами про переукладення або зімну умов Договору не звертався, при цьому від наданих послуг не відмовлявся. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що він сплачував надані послуги частково, розрахувавши їх вартість самостійно, оскільки ряд обумовлених Договором послуг не надавалось, інші надавались неналежної якості. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно Свідоцтва про право власності від 30.11.2009 року (а.с. 9). Відповідно Акту прийняття - передачі житлового комплексу від 07 травня 2009 року будинок [ADDRESS] передано на баланс ТОВ «Дімсервіс» (а.с. 28). 01 вересня 2013 року ТОВ «Дімсервіс» передало будинок [ADDRESS] на баланс ОСББ «Лісова пісня» (а.с. 31) Зазначене дає підстави для висновку про те, що з травня 2009 року по вересень 2013 року будинок [ADDRESS] перебував на балансі позивача. Відносини щодо надання та споживання житво - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року. Відповідно ст. 6 зазначеного Закону питання щодо здійснення контролю цін/тарифів на житлово - комунальні послуги та моніторингу стану розрахунків за них відноситься до повноважень Київської міської державної адміністрації. Частиною 2 статті 14 Закону встановлено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.11.2009 року № 1292 Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для будинку по [ADDRESS] встановлено тариф в розмірі 5 грн. 22 коп. за кв.м. та 4 грн. для квартир, розташованих на першому поверсі (а.с. 34, 35). Відповідно ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 27 серпня 2009 року між ТОВ «Дімсервіс» та [PERSON] укладено Договір № 99 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно п. 4 якого сторони досягнули згоди про те, що розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладання договору становить 5, 22 грн. (а.с. 6). При цьому відповідно п. 21 договору він укладається на один рік і набирає чинності з моменту отримання правовстановлюючих документів на квартиру. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Сторони про зміну договору або його розірвання у встановленому угодою порядку один одного не повідомляли. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 525 ЦК України встановлює заборону односторонньої відмови від зобов'язання Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3 %річних від простроченої суми відповідно розрахунку позивача становить 234 грн. 17 коп. та не оспорюється відповідачем. Аналізуючи викладені норми законодавства суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення у повному обсязі. Стягуючи з відповдіача 3 % річних суд також приймає до уваги правовий висновок, зроблений Верховним судом України при розгляді справи № 6-59цс13, предметом якої було стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території з застосуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України - стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Верховний Суд України при розгляді цієї справи зробив правовий висновок, відповідно до якого закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на ту обставину, що він сплачував надані житлово - комунальні послуги відповідно їх кількості та якості в розмірі, меншому, ніж встановлений розпорядженням КМДА та угодою між сторонами виходячи з наступного. Відповідно ст. 18 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору спожива має право викликати його представника для складання та підписання акту - претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт - претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами, спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Відповідач не дотримався встановленого законом порядку вирішення питання щодо надання позивачем, на його думку, послуг не у повному обсязі та неналежної якості, а тому посилання на це не може бути прийняте судом до уваги та слугувати підставою для відмови в задоволенні позову. Задовольняючи позов суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved