Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт неправильності запису про національність [PERSON] в актовому записі № 1470 від 11 листопада 1976 року про народження [PERSON] [INFO] у місті Харкові, Україна, місце реєстрації Палац урочистих подій «Жовтневий» виконавчого комітету народних депутатів міста Харкова (зараз назва Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та зобов`язати Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни в актовий запис №1470 від 11 листопада 1976 року про народження [PERSON] [INFO] у місті Харкові, Україна, місце реєстрації Палац урочистих подій «Жовтневий» виконавчого комітету народних депутатів міста Харкова у графу національність батька [PERSON] з «українець» на « поляк ». В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що він 27 травня 2020 року звернувся до Новобаварського районного у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про внесення змін до актового запису № 1470 в книзі реєстрацій актів про народження від 11 листопада 1976 року про народження [PERSON] [INFO] у місті Харкові, Україна, місце реєстрації Палац урочистих подій «Жовтневий» Виконавчого комітету народних депутатів міста Харкова, а саме в графу національність батька [PERSON] змінити на «поляк». Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено висновок № 49/22.5.87 про відмову внесення змін до актового запису цивільного стану від 29.05.2020, в резолютивній частині якого зазначено, що вважається неможливим внести зміни до актового запису про народження № 1470 від 11.11.1976, а саме внести зміни у графу національність батька з «українець» на « поляк », за відсутності підстав. Заявник зазначає, також, що він є правнуком [PERSON] , [INFO] , громадянина СРСР, який за своїм етнічним походженням був поляком. Відповідно до відомостей, що містяться у архівній довідці Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації № 01-28/С-540 від 23.05.2014 [PERSON] , [INFO] , поляк, громадянин СРСР, безпартійний, спецпереселенець, у 1935 році переселений з прикордонної смуги. Станом на 19 грудня 1937 року [PERSON] мав родину:дружина [PERSON] ;син [PERSON] ;син [PERSON] (так у документі вказано також [PERSON] );син [PERSON] , 9 років;дочка [PERSON] , 5 років. 23 грудня 1937 року [PERSON] було заарештовано Красноградським райвідділом УНКВС по Харківській області за статтями 54-6, 54-10, 54-11 Кримінального кодексу УРСР за проведення шпигунської діяльності на користь Польщі, як учасника контрреволюційної польської націоналістичної організації, що провадила антирадянську агітацію проти радянської влади. Відповідно до постанови НКВС СРСР, Генерального комісара держбезпеки і Прокурора СРСР від 08 січня 1938 року (протокол № 731) [PERSON] був засуджений до розстрілу. Вирок виконано 04 березня 1938 року. Відповідно до наданих родичами заявника пояснень, син [PERSON] - [PERSON] (в документах зазначається як [PERSON] ) болюче сприйняв розстріл батька, і, побоюючись за власну безпеку та життя і здоров`я своїх близьких, яка може бути з боку тоталітарного радянського режиму, самочинно здійснив виправлення прізвища з [PERSON] на [PERSON] та зміну своєї національності з «поляк» на «українець» з метою уникнення встановлення родинних зв`язків з розстріляним [PERSON] . У зв`язку з самочинними виправленнями [PERSON] в свідоцтві про народження його сина [PERSON] , [INFO] , який є батьком заявника, органом державної реєстрації актів цивільного стану в графі національність батька заявлено помилку та виправлено «українець» на «поляк». Разом з тим, у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, [PERSON] , у розділі «Відомості про батька», національністю батька - [PERSON] - поляк. Згодом, згідно Ухвали військового трибуналу Київського військового округу від 12 серпня 958 року № 61667/0-58 постанову НКВС СРСР, Генерального комісара держбезпеки і Прокурора СPCP від 08 січня 1938 року (протокол № 731) у відношенні [PERSON] відмінили, справу закрили за відсутністю складу злочину, а [PERSON] реабілітований посмертно. Це підтверджується довідкою Військового трибуналу Червонопрапорного Київського війського округу № 1829 від 13 серпня 1992 року. Після реабілітації [PERSON] , його нащадки, а саме, дід заявника [PERSON] , його дружина, його рідні брати і сестра, без побоювань щодо репресій з боку радянської влади, дотримувалися польських національних традицій. Окрім того, на підтвердження польського етнічного походження [PERSON] вважає за необхідне зазначити для суду наступне. Заявником отримано карту поляка на підставі того, що один з його близьких родичів, а саме його дід [PERSON] є поляком за національністю. Відповідна обставина вказує на польське походження [PERSON] , оскільки [PERSON] є його рідним сином, національність якого визначена та закріплена в свідоцтві про народження, є неоспореною та має юридичне значення. У зв`язку з вище викладеним заявник і був вимушений звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надано заява про слухання справи у відсутність відділу, заперечень по справі не мають. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник зазначає, що він є правнуком [PERSON] , [INFO] , який за своїм етнічним походженням був поляком. Відповідно до відомостей, що містяться у архівній довідці Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації № 01-28/С-540 від 23.05.2014 [PERSON] , [INFO] , поляк, громадянин СРСР, безпартійний, спецпереселенець, у 1935 році переселений з прикордонної смуги. (а.с.15) З свідоцтва про народження заявника [PERSON] , [INFO] вбачається, що національність його батька - [PERSON] зазначена, як українець. (а.с.9) З свідоцтва про народження батька заявника [PERSON] , [INFO] , вбачається, що національність його батька [PERSON] , було зазначено як українець, після виправлено на поляк з відміткою виправленому вірити. (а.с. 16) Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] вказано як [PERSON] , національність поляк. (а.с.17) В письмових поясненнях [PERSON] , [INFO] , який є батькомзаявника, повідомив, що він змалку виховувався у відповідності до польських національних традицій. У родині було прийнято святкувати польськісвята та сповідувати римо-католицьку віру. Батько з повагою ставився до традицій власної родини та власного походження, тому заохочував шанобливе ставлення до польської культури та спадщини своїх пращурів і у власній родині. (а.с.19) [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] повідомляє про те, що у родині [PERSON] з пошаною ставляться до культурних традицій польської нації, що проявляється у відзначенні польських національних свят та важливих для польського народу подій. (а.с.23) З пояснень [PERSON] , який є двоюрідним братом [PERSON] вбачається, що їх спільний родич - [PERSON] за національністю є поляком, але опинившись у складних історичних обставинах, з метою захисту власного життя і здоров`я та життя і здоров`я своїх близьких, змінив відомості про національність у своїх документах. (а.с.28) Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків. Згідно зі ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Стаття 15 Закону України «Про національні меншини» передбачає, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об`єднання мають право в установленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв`язки з особами своєї національності та їх громадськими об`єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Зі змісту вказаних статей, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, в судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення вимог [PERSON] , оскільки судом встановлено факт належності його батька до польської національності.

Outcome: approved