Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання державного акта на право на земельну ділянку недійсним, визнання права власності на Ѕ земельної частки (пай) в порядку спадкування за законом, вказала [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай) площею 2,32 га, яка розташована на території Веселівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0332668, виданого Теплицькою районною державною адміністрацією, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла своєчасно. 21 квітня 2017 державний нотаріус Теплицької державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, з підстав що на зазначену земельну ділянку вже видане свідоцтво про право на спадщину на дочку від першого шлюбу померлого чоловіка, [PERSON] , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 26 січня 2004 року, після смерті свого батька [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається із права на земельну частку (пай) у землі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [PERSON], отримала державний акт на право власності на землю серії ЯА №230878 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку кадастровий номер 0523781600:02:000:0053, площею 2,1492 га, який зареєстровано за номером 010502000422 від 29.03.2005 року. [PERSON] вказує, що відповідач неправомірно отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно та Держаний акт на право власності на земельну ділянку, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка, прийняла спадщину, що підтверджується тим що у померлого [PERSON] були ще й інші земельні ділянки, на які позивач отримала 26.01.2018 два свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус видаючи відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом на право на Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та на земельну частку (пай) врахував позивача як спадкоємця першої черги, яка прийняла спадщину, тому [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки спадкового майна. Позивач вважає, що нотаріус видав зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майна [PERSON] помилково, оскільки помилково в нотаріальній конторі було заведено дві спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Гавриш Л.І., в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив позов задовільнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Клінчиков С.О., в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Веселівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 345211 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23 травня 1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . 21.04.2017 завідувачем Теплицької державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться на території Веселівської сільскої ради Теплицького району Вінницької області, на яку вже видано свідоцтво про право на спадщину державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори Кусюк О.А. на дочку померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.01.2004. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української PCP 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Тобто, до позовних вимог про визнання частково недійсним свідоцтва, про визнання права за законом на 1/2 частину спадкового майна підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української PCP від 18 липня 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. До складу спадкоємців першої черги за законом належить позивач [PERSON] - дружина спадкодавця та [PERSON] - дочка спадкодавця. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що іншими підставами визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Разом з тим, зі змісту абз. 5 п. 19 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі порушення права спадкоємців на частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, у якій це право порушене, а не про визнання недійсним такого свідоцтва в цілому. Оскільки у зв`язку з видачею 26.01.2004 року відповідачці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колектиній власності КСП "Веселівське" після смерті [PERSON] , було порушено право позивача на спадщину за законом, та з метою захисту прав позивача, яка будучи спадкоємцем померлого [PERSON] за законом першої черги у встановленому порядку прийняв спадщину, але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, 26 січня 2004 Теплицькою державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] на майно [PERSON] , та визнання недійсним державного атку на право власності на земельну ділянку серії ЯА №230878, а також про визнання за позивачем права в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки, площею 2,32 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 106208,87 грн., що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0332668 виданого на ім`я [PERSON] по Веселівській сільській раді Теплицького району Вінницької області. Оскільки спір між сторонами вирішено, суд,

Outcome: approved