Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], про стягнення з нього аліментів на утриманні малолітнього сина. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 08.08.2004 року вони зареєстрували шлюб у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1052. Від шлюбу, за час спільного проживання, у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебувають на її повному утриманні. На початку травня 2017 року вони припинили подружні стосунки і з того часу проживають окремо. Посилається на те, що причиною розпаду їхньої сім'ї, стали різні характери та погляди на життя, виникнення між ними постійних сварок та суперечок, які відображаються на розвитку та виховані малолітнього син [PERSON], який являється свідком всіх непорозумінь у сім'ї, а тому просила розірвати шлюб між ними. Також, просить стягувати з відповідача аліменти на утриманні сина [PERSON] у ? частці від його доходу, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним та офіційно працює в ПАТ «Чернівціобленерго», має стабільну заробітну плату, зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини, піклуватись його здоров'ям та матеріально утримувати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що спільним життям не проживають як подружжя вже на протязі 3 місяців, за час окремого проживання відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча являється матеріально забезпеченим та працездатним. Вказала, що подальше подружнє життя із збереженням шлюбу неможливе. Просила позов задоволити повністю, а також стягнути із відповідача на її користь витрати понесені по сплаті судового збору 640 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1440 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснив суду, що позов про розірвання шлюбу і стягнення аліментів з нього у ? частці від його доходу, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином [PERSON] повноліття, він визнає в повному обсязі. Не заперечував щодо стягнення з нього витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, так як втрачена основа подружніх відносин, що підтверджується мотивами викладеними в позовній заяві, визнанням позову відповідачем, а тому суд вважає за таких умов, що шлюб може бути розірвано. Разом з тим, статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2004 року, укладеному у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1052 (а.с.3). За час спільного проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Судом встановлено, що неповнолітній син - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Позивачка посилається на те, що відповідач інших утриманців немає, являється працездатною та працевлаштованою особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Доказів на спростування даних обставин відповідач суду не подав, позов визнав повністю, а тому суд приходить до висновку про те, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини по ? частці від його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліттям. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 640 гривень сплаченого нею судового збору за подачу позовної заяви , що стосується розірвання шлюбу (а.с.1), а також витрати, понесені нею на правову допомогу в розмірі 1440 гривень, згідно ч.1 ст.84 ЦПК України. (а.с. 4-9) Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави, а тому із [PERSON] слід також стягнути 640 гривень судового збору в дохід держави за подачу позовної заяви в частині вимог що стосуються стягнення аліментів, від якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 110, 112, 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved