Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що згідно договору № 54 від 07.08.2018р. про надання освітніх послуг, який укладено між [PERSON] та Рівненським автотранспортним коледжем Національного університету водного господарства та природокористування в особі в.о.директора Антонюк В.П. про підготовку за рахунок коштів відповідача за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста [PERSON] (син Відповідача) за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт» освітньою програмою 5.07010602 «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів». Наказом Рівненського автотранспортного коледжу від 02 серпня 2018року №77-н [PERSON] був зарахований в число студентів коледжу за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт» освітньою програмою 5.07010602 «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» на денну форму навчання з оплатою за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб. Вартість освітньої послуги за 2018-2019 навчальний рік, згідно п. 9.1. договору, становить 14000,00грн. Відповідно до п.2ч.1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» та Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.07.1996 р. № 245, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 серпня 1996р. за №427/1452, наказом №70-н від 26.07.2019р. [PERSON] був відрахований з коледжу у зв`язку з порушенням умов контракту п.10.1 та невиконанням навчального плану. Відповідно до пункту 10.1. вищезгаданого договору Відповідач зобов`язаний був здійснювати плату за навчання за кожний семестр внесками відповідних сум: - за перший курс (І семестр) - впродовж 10 днів після оголошення результатів конкурсу; - за перший курс (II семестр) - до 20 січня 2019 р. Відповідачка розрахувалася частково, сплативши 7000,00 грн. за перший курс першого семестру. Сума першого платежу 7000 грн. відповідачкою була внесена 16.08.2018 р. Проте, на момент відрахування студента, відповідачка зазначеного обов`язку зі сплати за навчання не виконала та, станом на день звернення до суду, заборгованість по оплаті за навчання становить 7000 грн. Крім того, п.12 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату освітніх послуг Відповідач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення заборгованості, від несплаченої суми за кожний день прострочення. Таким чином розмір пені за несвоєчасно оплату за навчання, станом на 19.07.2019 р., становить 1233 грн. 15коп. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник грошового зобов`язання повинен сплатити суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Сума втрат від інфляції згідно розрахунку становить 211грн. 69 коп. За наведеного представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, та стягнути судові витрати. Представник позивача не з`явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без їх участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Також були подані докази про зміну назви відокремленого підрозділу, нова назва якого є: Відокремлений структурний підрозділ «Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування». Відповідачка втретє не з`явилася в судове засідання. ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони\~\~в\~\~розумні інтервали\~\~часу мають вживати заходів,\~\~щоб дізнатись\~\~про\~\~стан\~\~відомого\~їм\~судового провадження. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Відзив на позов до суду не подала. Суд вважає, що така поведінка відповідачки свідчить про те, що вона не має інтересу до справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 07.08.2018 р. в.о. директора Рівненського автотранспортного коледжу Національного університету водного господарства та природокористування Антонюк В.П., що діє на підставі статуту, надалі виконавець, та [PERSON] , надалі Замовник, було укладено договір №54 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою. За умовами договору (Пункт 1.1) позивач брав на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надавати освітню послугу студенту по підготовці фахівця на рівні стандартів вищої освіти та відповідно до навчальних планів та програм виконавця, затверджених для обраної спеціальності, за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст за спеціальністю «274 Автомобільний транспорт» за спеціалізацією «5.07010602 Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів» за денною формою навчання. Згідно п.2.1. Договору, виконавець зобов`язується надати студенту [PERSON] , освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти. Згідно п. 3.2. Договору, виконавець має право відрахувати студента за завершення навчання, за власним бажанням, у зв`язку з переведенням до іншого навчального закладу, за невиконання навчального плану, порушення умов договору та в інших випадках, що передбачені чинним законодавством. Відповідно до п.4.1 договору відповідач зобов`язалася своєчасно вносити плату за освітню послугу та забезпечувати дотримання студентом правил внутрішнього трудового розпорядку та здійснювати контроль за вивченням студентом дисциплін. Так, п. 9 Договору визначено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 56\~000 грн. Вартість навчання за 2018-2019 навчальний рік, відповідно до п.9.1 договору, становить 14 000 грн. Кошти за надання освітньої послуги, відповідач мала сплатити у визначені договором терміни. Зокрема, п. 10.1 договору передбачено, що замовник вносить плату по семестрово: за перший курс 1 семестр - впродовж 10-ти днів після оголошення результатів конкурсу, а за перший курс другий семестр не пізніше 20.01.2019 р. На виконання умов договору позивач зарахував [PERSON] на навчання до університету з 01.09.2018 року на перший курс, що підтверджується витягом з наказу №77-н від 02.08.2018 р. Вартість освітньої послуги за 2018-2019 навчальний рік, згідно п. 9.1. договору, становить 14000,00грн. Відповідно до п.2ч.1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» та Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.07.1996 р. № 245, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 серпня 1996р. за №427/1452, наказом №70-н від 26.07.2019р. [PERSON] був відрахований з коледжу у зв`язку з порушенням умов контракту п.10.1 та невиконанням навчального плану. Відповідно до пункту 10.1. вищезгаданого договору відповідачка зобов`язана була здійснювати плату за навчання за кожний семестр внесками відповідних сум: - за перший курс (І семестр) - впродовж 10 днів після оголошення результатів конкурсу; - за перший курс (II семестр) - до 20 січня 2019 р. Відповідачка розрахувалася частково, сплативши 7000,00 грн. за перший курс першого семестру. Сума першого платежу 7000 грн. відповідачкою була внесена 16.08.2018 р. Проте, на момент відрахування студента відповідачка зазначеного обов`язку зі сплати за навчання не виконала та, станом на день звернення до суду, заборгованість по оплаті за навчання становить 7000 грн. Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення пені за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг та інфляційних втрат. Пунктом 12 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату освітніх послуг Відповідач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення заборгованості, від несплаченої суми за кожний день прострочення. З наведеного слідує, що розмір пені розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] * 2[Ставка пені (%)] / 365 днів * [К-сть днів прострочення] В даному випадку розмір пені становить: Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня 20.01.201925.04.2019967 0001836662.79 26.04.201918.07.2019847 00017.535563.84 19.07.201919.07.201917 00017346.52 Всього: 1 233.15 Розмір інфляційних втрат становить 211 грн. 69 коп. Вищезазначений розмір пені та інфляційних втрат підтверджується і розрахунком представника позивача (а.с.16-17) Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування наявності заборгованості суду надано не було. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Крім того згідно ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. У справі встановлено, що відповідачка договірні зобов`язання не виконала, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути з неї на користь позивача суму заборгованості з урахуванням прострочення зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованості за договором в розмірі 7000 грн., суми пені 1\~233,15грн., суми боргу з урахуванням індексу інфляції 211,69 грн., а всього 8444, 84 грн. Розрахунок заборгованості є обґрунтованим, підтверджується вищевказаними письмовими доказами та сумніву у суду не викликає. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком інфляційних нарахувань, оскільки вони здійснені відповідно вимог законодавства та відповідачкою не спростовані. За наведеного у суду наявні підстави для прийняття рішення про стягнення з відповідачки на навчального закладу наявної заборгованості. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Судові витрати становлять суму 1921 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved