Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), посилаючись на те, що при отриманні сільськогосподарським підприємством «Мрія» державного акта на право колективної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач була включена у список громадян членів сільськогосподарського підприємства, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №000022 від 14 лютого 1996 року, під №178, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не виданий. Просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в СС «Мрія» с. Велика Шкарівка Шепетівського району Хмельницької області, розміром 3,1 умовних кадастрових гектара. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у ньому. Представник Грицівської селищної обєднаної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Представник Шепетівської районної державної адміністрації у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно з пп. 1, 2. 3, 5 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 р. право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Судом встановлено, що 14.02.1996 р. на підставі рішення Великошкарівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області спілці селян «Мрія» було видано Державний акт серії ХМ №000022 на право колективної власності на земельну ділянку площею 2476,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] була включена до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія» с. Велика Шкарівка Шепетівського району Хмельницької області під №178, однак відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім'я не видавався. Розмір земельної частки (паю) становить 3,1 умовних кадастрових гектара, а її вартість станом на 01 січня 2018 року становить 109339 грн. 92 коп. Вказані обставини підтверджуються копією Державного акта на право колективної власності на землю № 000022 від 14 лютого 1996 року, з додатком, довідкою управління Держгеокадастру у Шепетівському районі Хмельницької області. Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю та на час набрання чинності Указу Президента України №720/95 від 8.08.1995 року [PERSON] (дівоче прізвище Назарук) М.В. була членом КСП "Мрія", а також була включена до списку членів підприємства, які мають право на земельну частку (пай), однак відповідно до записів у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай) на її імя безпідставно не видавався. Такий сертифікат видається громадянину України членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну частку (пай).

Outcome: approved