Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 20 жовтня 1990 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстрований Коханівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №11. Від указаного шлюбу мають повнолітню дочку - [PERSON], [INFO].\~\~ \~ Сімейне життя не склалось, протягом восьми років разом не проживаають та не підтримують шлюбних стосунків. Рішення про розірвання шлюбу прийняла у зв'язку з тим, що відповідач не хотів і не розумів сутності проблем, які виникали у дитини та у неї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побутові сімейні проблеми. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні стосунки. Шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає,\~ що спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам,\~ тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе, у зв'язку з чим звернулась до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позива на розгляд справи не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.23), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім того, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Буз". Відповідач в судове засідання також не зявився, хоча повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.20,24). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача та неявку відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 20 жовтня 1990 року Коханівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.15). Від указаного шлюбу мають повнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією паспорта (а.с.9,16-17). Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, всі спроби по збереженню шлюбу виявились безрезультатними, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі покласти на позивача, враховуючи її бажання.

Outcome: approved