Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Веселинівського району , треті особи: [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , смерть якого зареєстровано виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Веселинівського району, про що в Книзі записів смертей зроблено відповідний актовий запис за за №19. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 5,63 га та 0.73 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №021156, виданого Миколаївською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 15 серпня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 85. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому позивач, як донька у першу чергу набула право на спадкування за законом. На час відкриття спадщини позивач постійно проживала та була зареєстрована разом з [PERSON] , тому приняла спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦКУ. У зв`язку з важким матеріальним становищем та відсутністю коштів для документального оформлення права на успадковане майно, [PERSON] тривалий час не зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але це не позбавило її права на спадщину, оскільки крайній строк для отримання свідоцтва про право на спадщину законом не встановлено. В квітні 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.В. з питанням про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки. Нотаріус прийняла від позивача заяву, за фактом смерті [PERSON] , завела спадкову справу №49 від 10 квітня 2019 року, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки відмовила посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві спадкового майна. Ухвалою суду від 07 червня 2019 року відкрито провадження по справі та від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. витребувано копію спадкової справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача [PERSON] в судовому засідані позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Колесник О.А. не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] не з`явилися до зали судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті Веселинівського районного суду. Про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність не надходило. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Миколаївка Веселинівського району помер батько позивача [PERSON] , смерть якого було зареєстровано 26 травня 2005 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про що в книзі записів смертей зроблено відповідний актовий запис за №19, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.25). Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] (батько - донька). Судом було витребувано від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу спадкову справу №49/2019 року заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в якій наявна заява [PERSON] від 10.04.2019 року про прийняття спадщини. Крім того наявна довідка Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області №149 від 26.03.2019 року в якій зазначено, що [PERSON] знятий з реєстраційного обліку як померлий. За цією адресою проживають та зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , з 04 серпня 1984 року по теперішній час. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Постановою від 10.04.2019 року приватний нотаріус Веселинівського районного нотаріального округу Болгарчук О.Ф. відмовила у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадковог майна спадкодавцю(а.с. 11). Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,6342 га., що є власністю [PERSON] (померлий) місце розташування: Миколаївська сільська рада Веселинівський район Миколаївська область, згідно якої нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 166712,11 грн. (а.с.19). Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7257 га., що є власністю [PERSON] (померлий) місце розташування: Миколаївська сільська рада Веселинівський район Миколаївська область, згідно якої нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 4338,08 грн. (а.с.24). Згідно листа Веселинівського відділу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №47/138-19 від 18.04.2019 року [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 6,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії [NUMBER] , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85. Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки з кадастровими номерами: 4821782500:02:000:0736 площею 5,6342 та 4821782500:02:000:0737 площею 0,7257 га, документ що посвідчує право власності - Державний акт на право власності на земельну ділянку від 15.08. 1999 року серії [NUMBER] . Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності, або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивач прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Outcome: approved