Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

виконком Камінської сільської ради Кролевецького району звернувся до суду 18.11.2015 року з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO], жителька села Камінь, Кролевецького району неналежним чином виконує батьківські обов'язків по відношенню до своєї дочки [PERSON], [INFO], яка з 07 вересня 2015 року перебуває на обліку служби у справах дітей Кролевецької райдержадміністрації як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах, на підставі систематичного самовільного залишення дитиною місця постійного проживання (схильність до бродяжництва). [PERSON] неодружена, є матір'ю семи дітей. На трьох старших позбавлена батьківських прав: рішенням Конотопського міського суду від 06.12.1993 відносно сина [PERSON], [INFO], рішенням Кролевецького районного суду від 09.07.2004 року відносно сина [PERSON], [INFO], котрого вона залишила у Кролевецькій центральній районній лікарні і відмовилася забирати, рішення Кролевецького районного суду від 01.10.2011 року відносно сина [PERSON], [INFO], який знаходиться у Білопільському дитячому будинку-інтернаті. На сьогодні проживають разом з матір'ю, [PERSON], троє дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] року народження; [PERSON], [INFO] року народження. [PERSON] вперше стала залишати домівку у серпні 2008 року. Мати дитини пояснювала це тим, що у її доньки та співмешканця не складаються взаємовідносини. З цієї причини 21 серпня 2008 року за заявою матері [PERSON] була влаштована до Конотопського притулку для дітей, де знаходилась до 1 вересня 2008 року. Після повернення в сім'ю ситуація стабілізувалась, проте ненадовго. 20.05.2009 року [PERSON] за заявою матері та направленням служби у справах дітей була влаштована до Обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей в місті Шостка, де вона пробула до 31 серпня 2009 року. Працівниками служби у справах дітей постійно проводилась профілактична робота як з дитиною так і з матір'ю. Проте взаємовідносини в сім'ї між дорослими не складались, часто виникали сварки між членами родини і [PERSON] постійно тікала з дому. Питання неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до дочки [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданні виконавчого комітету Камінської сільської ради. Доцільність відібрання дитини [PERSON], [INFO] у матері без позбавлення її батьківських прав було розглянуто 27 липня 2012 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій райдержадміністрації. Членами комісії одноголосно було прийнято рішення про доцільність відібрання малолітньої [PERSON] у матері, [PERSON], без позбавлення її батьківських прав. За рішенням Кролевецького районного суду від 12.10.2012 року [PERSON] була відібрана від матері та влаштована у прийомну сім'ю. Проте через рік [PERSON] виявила бажання повернути доньку в сім'ю. Вона звернулася з позовом до суду про повернення її неповнолітньої доньки [PERSON], мотивуючи це тим, що у неї, як матері, відбулися позитивні зміни у ставленні до доньки, вона зробила висновки щодо попередньої поведінки по відношенню до [PERSON]. За рішенням Кролевецького районного суду від 11.01.2014 року [PERSON] була повернута на виховання матері, [PERSON] На початку вересня 2015 року до служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації надійшло повідомлення з Обласного центру соціально-психологічної реабілітації (м. Шостка) про те, що 04.09.2015 [PERSON] була доставлена до центру працівниками Кролевецького РВ УМВС після 18.00, оскільки неповнолітня була виявлена на вулиці баз нагляду дорослих. [PERSON] була викликана до служби у справах дітей Кролевецької РДА. Під час бесіди з [PERSON] начальником служби у справах дітей Кролевецької РДА було з'ясовано, що та, як мати, не цікавиться життям [PERSON], її не турбує той факт, що дитина на початку 2015-2016 навчального року не приступила до навчання у загальноосвітньому закладі, що донька не проживає тривалий час вдома (більше місяця). [PERSON] категорично відмовляється бачитись з матір'ю та спілкуватися з нею навіть у телефонному режимі. [PERSON] схильна до протиправних дій, до систематичного залишення місця свого проживання. Матір не турбувало, де саме перебуває її старша донька. Також матір не обходить той факт, що неповнолітня дитина не відвідувала навчальний заклад, порушуючи таким чином Закон України про обов'язкову середню освіту. Питання неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] розглядалося на засіданні виконавчого комітету Камінської сільської ради. 19.10.2015 року було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дочки. На підставі викладеного, позивач, посилаючись на ст.164, ч.2 ст.166, ст.180 СК України просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньою дочки [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON] аліменти на дочку [PERSON], [INFO], на користь тієї фізичної чи юридичної особи, яка буде утримувати дитину, щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 436 грн. з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник виконкому Камінської сільської ради [PERSON] підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Він також пояснив, що [PERSON] має будинок по [ADDRESS], однак він не оформлений на неї, господарі будинку померли. Свій старий будинок [PERSON] продала. Вона проживає, в основному, у свого співмешканця [PERSON] по [ADDRESS] та після чергового скандалу йде проживати у своє помешкання на вул.Лісову, 10. [PERSON] не утримує в господарстві ніякої худоби, земельна ділянка у неї одна спільно з співмешканцем [PERSON] Хоча [PERSON] в будинку прибирає, її діти дуже часто ходять неохайні, брудні та з педикульозом. У [PERSON] склалися неприязливі стосунки з співмешканцем матері [PERSON], який не признавав [PERSON] як дочку. У [PERSON] неврівноважена психіка, внаслідок чого постійно виникали конфлікти з матір'ю. Дівчина часто тікала з дому, переховувалася у сторонніх людей, бродяжничала. Соціальний працівник відвідувала сім'ю [PERSON], спілкувалася. [PERSON] викликалася на засідання виконкому сільської ради, з нею проводилася бесіда стосовно такої поведінки [PERSON]. Вона пояснювала, що [PERSON] відмовляється йти жити до матері, оскільки вітчим її ображає, виганяє з дому. У серпні 2015 року [PERSON] черговий раз залишила будинок та не повернулася. До цього [PERSON] часто пропускала школу, замість занять в школі [PERSON] часто бачили на міському ринку. [PERSON] схильна до вчинення протиправних дій, зокрема до крадіжок. Мав місце випадок, коли [PERSON] тратила грошові кошти, які взялись у неї невідомо звідки, а перед цим в селі у однієї з жінок були викрадені гроші. [PERSON] не привчає [PERSON] до праці, не займається її вихованням, не дає їй любові, яку може дати мати. Представник позивача також пояснив, що повернення дитини до матері недоцільне, враховуючи, що при допиті [PERSON] в суді він побачив, що у [PERSON] спостерігається більш стійкий психоемоційний стан, вбачається позитивний вплив педагогів обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей, а тому доцільно залишити [PERSON] на виховання у вказаній установі. На підставі викладеного, представник виконкому Камінської сільської ради просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], оскільки вона неналежним чином виконує батьківські обов'язки по відношенню до своєї дитини, її відношення до дитини негативно впливає на дитину, її розвиток, а також просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 436грн. Представник органу опіки та піклування Кролевецької РДА Мусієнко А.В. просить позбавити батьківських прав [PERSON], підтримавши відповідний висновок органу опіки та піклування в цій частині, що в кінцевому результаті вплине на повне та всебічне забезпечення прав та законних інтересів дитини [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], не створює для її виховання та морального розвитку належних умов, що негативно впливає на емоційний стан дитини, її подальший розвиток як особистості. Вона також посилається на те, що відповідач фактично самоусунулася від виховання доньки, не цікавиться її життям, не проявляє материнської турботи і не забезпечує всім необхідним. За час перебування [PERSON] в реабілітаційному центрі вона не цікавилася життям дитини; спеціалісти центру неодноразово повідомляли про небажання дитини повертатися до матері, про небажання дитини жити в сім'ї матері, а відповідач і не намагалася налагодити контакт з дитиною чи якимось чином проявити турботу про неї. Відповідач [PERSON] позов не визнала повністю і пояснила наступне. Вона є матір'ю малолітньої [PERSON]. З 2008 року вона співмешкає з [PERSON] і проживають разом у с. Камінь Кролевецького району. Оскільки між її дочкою [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, тому дочка [PERSON] кілька разів тікала з дому та проживала у її знайомих в с. Камінь Кролевецького району чи у родичів батька в м. Кролевець, інколи ночувала просто неба. Вона не заперечує тих фактів, що на протязі певного часу мало приділяла уваги дочці, не створювала для неї необхідних умов щодо її фізичного чи духовного розвитку, не спілкувалася з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляла повного інтересу до внутрішнього світу дочки. Це було пов'язано з тим, що вона має та виховує трьох малолітніх дітей, яким також необхідно створювати умови для їх духовного, фізичного та морального розвитку. На даний час вона вважає, що сама може виховувати дочку [PERSON], оскільки для цього у неї є всі необхідні умови і просить суд не позбавляти її батьківських прав щодо дочки [PERSON]. Допитана в судовому засіданні 20.01.2016 року директор Камінської НВК [PERSON] як представник третьої особи, пояснила, що 2006 році [PERSON] прийшла в школу в перший клас, в школу водив її дід, батько [PERSON] [PERSON] читала, писала, зарекомендувала себе, в цілому, позитивно. Коли [PERSON] була в 3-му класі дід помер, почалися проблеми. [PERSON] стала замкненою, не спілкувалася з однолітками, проявляла агресію. З 4-го класу почала тікати з дому, пропускати навчання в школі. Мама не йшла на контакт з дитиною, [PERSON] вважала себе непотрібною мамі. Необхідних речей та іграшок у [PERSON] вдома не було. Однак при цьому [PERSON] говорила, що любить матір. По приїзду з Конотопського притулку для дітей, де вона знаходилась до 1 вересня 2008 року, дитина стала замкненою, пропускала багато занять в школі. 20.05.2009 року [PERSON] була влаштована до Обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей в місті Шостка, де вона пробула до 31 серпня 2009 року. В 11-12 років [PERSON] почала протестувати, тікати з дому, ночувати у чужих людей. При цьому мати не вживала ніяких заходів щодо повернення дочки, інколи не пускала її в будинок; чужі люди приводили [PERSON] додому в той час як мати спокійно відносилася до відсутності дитини. В бесіді [PERSON] говорила про те, що вона не потрібна в сім'ї, є зайвою. Говорячи про те, що вона любить маму, скаржилася на те, що та не хоче з нею спілкуватися. Те, що вона йде з дому, [PERSON] пояснювала тим, що мати не сприймає її як доньку. Вона ночувала у чужих людей, мати відмовлялася її забирати і дитина була направлена в реабілітаційний центр, потім в прийомну сім'ю. При поверненні в сім'ю в лютому 2014 року [PERSON] навчалася у 8-му класі Камінського НВК, на контакт не йшла, домашні завдання не виконувала. З початку навчального року у дев'ятому класі [PERSON] стала пропускати заняття, при цьому частково надавала довідки про хворобу, однак поважні причини були не завжди. Дійшло до того, що [PERSON] підробила медичну довідку. Потім в лютому - березні 2015 року [PERSON] категорично відмовилася ходити до школи, посилаючись і на те, що мати не пускає в школу. При бесіді з [PERSON] з цього приводу та належно не реагувала на поведінку доньки, посилаючись на те, що вона доросла і хай робить те, що хоче. В цей період [PERSON] взагалі говорила про матір з ненавистю і все ж під впливом педколективу [PERSON] здала екзамени за 9-й клас. Вона спілкувалася з [PERSON] з приводу продовження навчання [PERSON] та отримання нею професії, на що та сказала, що донька доросла і повинна сама займатися своїм життям. При цьому свідоцтво про базову середню освіту [PERSON] з школи не забрала і у вересні 2015 року [PERSON] до школи не прийшла. Для вирішення питання про те, де буде навчатися дитина, вона зверталася до [PERSON], а , оскільки дитини в селі Камінь не було, вона звернулася у відділ міліції. Дитина була виявлена в м.Кролевець, вона категорично відмовилася повертатися до матері. [PERSON] також висловила свою думку про те, що дитину повертати матері недоцільно, беручи до уваги їхні взаємовідносини в сім'ї та те, що попереднє повернення дитину в сім'ю матері позитивних результатів не дало. Допитаний як третя особа у справі в судовому засіданні 11.02.2016 року [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він став спільно проживати, коли [PERSON] було два роки. Відносини з [PERSON] не склалися. Він намагався її виховувати як доньку, при цьому, звичайно, робив якісь зауваження щодо її поведінки, намагався пояснити, як себе треба вести в певних ситуаціях, однак [PERSON] заперечувала проти цього, посилаючись на те, що вона сама буде виховувати свою доньку. [PERSON] стала тікати з дому, навчилася матюкатися, висловлювалася нецензурно не лише на нього, а й на матір. Щоб він не сказав, [PERSON] відповідала, що він їй ніхто, та висловлювалася нецензурною лайкою. Він не мав впливу на неї, оскільки таким було бажання її матері. Його дітей [PERSON] також навчила матюкатися. У зв'язку з поведінкою [PERSON] донька [PERSON] постійно проживає з ним. [PERSON] не заперечував, що між [PERSON] та її донькою [PERSON] мали місце сварки, вони взаємно ображали одна одну. За клопотанням директора обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м.Шостка), в якому перебуває [PERSON], судове засідання 11.02.2016 року було проведено в режимі відеоконференції дистанційно з Шосткинським міськрайонним судом, в якому була допитана неповнолітня [PERSON], яка пояснила, що не хоче, щоб її матір [PERSON] позбавили батьківський прав стосовно неї, оскільки бажає поновити з матір'ю стосунки. З обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей надійшов висновок за даними експериментально-психологічного обстеження [PERSON] про те, що поведінка матері, яка не відвідує дитину, не відповідає на телефонні дзвінки, негативно впливає на емоційний стан дитини. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позов і вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, представника органу опіки та піклування Кролевецької РДА, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], відомості про батька якої записані відповідно до ч. 1 ст. 135 ЦК України (а.с.15, 19). Із наказу №57 від 07.09.2015 року служби у справах дітей Кролевецької РДА вбачається, що [PERSON], [INFO], взято на облік, як дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Обліково-статистична картка №0110830. Підстава: повідомлення ОЦСПР (м.Шостка) від 07.09.2015 р. №266 про вилучення з вулиці неповнолітньої дитини працівниками Кролевецького РВ УМВС та влаштування її до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.11,12). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 16 вересня 2015 року (а.с.13), складеного комісією Камінської сільської ради, вбачається, у сім'ї [PERSON], між нею та дочкою [PERSON] постійно відбуваються конфлікти, а також між дочкою та співмешканцем [PERSON] Це стало причиною того, що [PERSON] на даний час не проживає з матір'ю, більше того, наголошує, що не збирається повертатися додому. З акту обстеження від 09.09.2015 року умов тимчасового проживання дітей за адресою будинку, в якому проживає [PERSON] в с.Камінь вбачається, що у зв'язку з тим, що [PERSON] 11 вересня 2015 року виїхала у невідомому напрямку за межі Кролевецького району, заливши малолітніх дітей у [PERSON] не приділяє належну увагу вихованню дітей, жодного разу не провідувала свою доньку [PERSON] у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей у м.Шостка, яка перебуває у центрі з 04.09.2015 року, доцільно розглянути питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей (а.с.78-79). З акту обстеження від 09.12.2015 року умов проживання сім'ї [PERSON], яка виховує трьох малолітніх та одну неповнолітню дитину вбачається, що в даній сім'ї створені умови для проживання дітей, але, згідно інформації працівників сільської ради, мати недостатньо приділяє уваги їх вихованню, навчанню та дозвіллю (а.с.80). 19.10.2015 року виконавчим комітетом Камінської сільської ради, на підставі актів перевірок матеріально-побутових умов неблагополучної сім'ї [PERSON] було встановлено, що остання неналежним чином виконує обов'язки щодо виховання дитини та прийнято рішення №43 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дочки [PERSON] (а.с.40). Відповідно до витягу з протоколу №10 від 22 жовтня 2015 року комісією з питань захисту прав дитини Кролевецької РДА (а.с.38-39) вбачається, що [PERSON] з 07.09.2015 року перебуває на обліку служби у справах дітей Кролевецької РДА як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах, на підставі того, що вона систематично самовільно залишає місце постійного проживання у с. Камінь Кролевецького району (схильність до бродяжництва). [PERSON] вперше стала залишати домівку у серпні 2008 року. Мати дитини пояснювала це тим, що у її доньки та співмешканця не складаються взаємовідносини. З цієї причини 21 серпня 2008 року за заявою матері [PERSON] була влаштована до Конотопського притулку для дітей, де знаходилась до 1 вересня 2008 року. Після повернення в сім'ю ситуація стабілізувалась, проте ненадовго. 20.05.2009 року [PERSON] за заявою матері та направленням служби у справах дітей була влаштована до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей в м.Шостка, де вона пробула до 31 серпня 2009 року. Працівниками служби у справах дітей постійно проводилась профілактична робота як з дитиною так із матір'ю. Проте взаємовідносини в сім'ї між дорослими не складались, часто виникали сварки між членами родини, і [PERSON] черговий раз втекла з дому. 05.07.2010 року за заявою матері та направленням служби [PERSON] була влаштована до Конотопського притулку для дітей. За медичними показниками з 01.09.2010 року вона була зарахована до Конотопської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, яку почала відвідувати з 15.09.2010 року, одразу після перебування дитини у притулку. 22.07.2011 року мати [PERSON] забрала дочку додому в с.Камінь Кролевецького району. У червні 2012 року ситуація знову повторилась. [PERSON] черговий раз утекла з дому. 20 червня вона була доставлена працівниками служби до Конотопського притулку для дітей. Мати, [PERSON], жодного разу не відвідувала дитину у закладі, не телефонувала їй. [PERSON] категорично відмовляється бачитись з матір'ю та спілкуватися з нею навіть у телефонному режимі. Питання неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до дочки [PERSON] неодноразово розглядалось на засіданні виконаного комітету Камінської сільської ради. Питання доцільності відібрання дитини [PERSON] у матері без позбавлення її батьківських прав було розглянуто 27.07.2012 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій райдержадміністрації. За рішенням Кролевецького районного суду від 12.10.2012 року (а.с.57-59) [PERSON] була відібрана від матері та влаштована у прийомну сім'ю. Проте через рік відповідач виявила бажання повернути доньку в сім'ю. Вона звернулася з позовом до суду про повернення її неповнолітньої доньки [PERSON], мотивуючи це тим, що у неї, як матері, відбулися позитивні зміни у ставленні до доньки, вона зробила висновки щодо попередньої поведінки по відношенню до [PERSON]. За рішенням Кролевецького районного суду від 11.01.2014 року [PERSON] була повернута на виховання матері. На початку вересня 2015 року до служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації надійшло повідомлення з Обласного центру соціально-психологічної реабілітації (м.Шостка) про те, що 04.09.2015 року [PERSON] була доставлена до центру працівниками Кролевецького РВ УМВС після 18.00, оскільки неповнолітня була вилучена з вулиці без супроводу дорослих, де перебуває до цього часу. На підставі встановлених обставин комісією з питань захисту прав дитини Кролевецької РДА 22 жовтня 2015 року було визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав, зокрема, відносно її дитини [PERSON], [INFO]. З характеристики учениці 9 класу Камінського НВК "ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ" [PERSON] (а.с.20), вбачається, що остання розпочинала навчання у вказаному навчальному закладі з 01.09.2006 року, але потім навчалася в різних навчальних закладах та проживала в різних населених пунктах, останній раз в Камінському НВК навчалася з лютого 2013 року по червень 2015 року. [PERSON] виховувалась в неповній сім'ї, мати доглядом та вихованням дочки не займалася, любові та поваги до дочки не було. Мати часто залишала доглядати менших дітей [PERSON]. Дівчина часто тікала з дому, переховувалася в сторонніх людей, бродяжничала. [PERSON] бажання навчатись не проявляла, мала велику кількість пропусків занять. За час навчання в школі показала середній рівень знань. Учениця пасивна, не мала в школі друзів, замкнута, часом агресивна, виконувала доручення лише під керівництвом класного керівника. Ставлення до оточуючих вороже, важко йде на контакт, часто говорить неправду, може здійснювати дрібні крадіжки. Із довідки-характеристики Камінської сільської ради Кролевецького району (а.с.63) вбачається, що відповідачка [PERSON] не працює, спиртними напоями не зловживає. Перебуває на обліку сільської ради, як неблагополучна родина через недостатнє виховання доньки [PERSON]. Дитина проблемна, певний час навіть проживала в прийомній сім'ї. Через постійні сварки [PERSON] не хоче проживати вдома, але мати цим не переймається і не намагається повернути дочку. З листа обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей на ім'я начальника служби у справах дітей Кролевецької РДА (а.с.41) вбачається, що [PERSON] була проінформована у листі від 08.09.2015 року та неодноразово по телефону про необхідність виконання нею батьківських обов'язків і належного виховання дитини. Однак за період перебування [PERSON] у закладі з 04.09.2015 року жодного разу не відвідала її, не цікавилась життям, здоров'ям, вихованням, потребами дитини. Як встановлено в судовому засідання [PERSON] з вересня 2015 року жодного разу не відвідала доньку [PERSON] в центрі реабілітації, в тому числі після відкриття провадження у справі про позбавлення її батьківських прав, маючи реальну можливість це зробити; при цьому не завжди виходить на зв'язок з донькою по телефону. З пояснень самої дитини вбачається, що вона прагнула спілкування з матір'ю хоча б по телефону, однак не завжди вдається з нею зв'язатися; обіцяючи неодноразово приїхати до неї, мати жодного разу її не відвідала. Така поведінка, враховуючи вище зазначені обставини, на думку суду, свідчать про небажання відповідача взагалі налагодити стосунки з донькою, про її самоусунення від виховання дитини, турботи про неї, забезпечення належних умов життя, виховання дитини; вона байдуже відноситься до [PERSON] як до доньки, про що свідчить і її реакція на залишення [PERSON] домівки, що було неодноразово, неприйняття будь-яких мір для повернення дитини додому. Зібрані у справі докази свідчать про те, що така поведінка відповідача негативно впливає на дитину, призвела до того, що дитина залишає сім'ю, у неї, як вбачається з пояснень [PERSON] та самої [PERSON], не налагоджені стосунки не лише з матір'ю, а і з меншим братом та сестрами, що є результатом поведінки самої відповідача. З висновку за даними експериментально-психологічного обстеження [PERSON], зробленого спеціалістами обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м.Шостка), вбачаються більш позитивні риси характеру [PERSON] (а.с.116) на відміну тих, що дані попередніми установами, в яких виховувалась [PERSON]. Також з даного висновку вбачається, що мати [PERSON] бажання спілкуватися з дитиною не виявляє, а лише подає марні надії, що відвідає її, або ж зовсім не відповідає на дзвінки. Дана ситуація негативно віддзеркалюється на емоційному стані дівчини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON]. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу [PERSON] належним чином виконувати батьківські обов'язки стосовно належного виховання дочки [PERSON], створення їй умов для її фізичного, духовного та морального розвитку, оскільки відповідач має реальні можливості їх виконувати, але не вчиняє їх, таким чином ухиляючись від виконання обов'язків по вихованню дочки. На думку суду, відповідач самоусунулася від виховання дитини, від забезпечення їй умов належного проживання, беручи при цьому і вік дитини, який на думку суду потребує ще більшої уваги з боку рідних і в першу чергу з боку матері. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Прокурор у своєму висновку відповідно до положень ст. 46 ЦПК України вважає, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON], а тому відповідача слід позбавити батьківських прав та передати [PERSON] органу опіки та піклування для її подальшого влаштування. Суд не може взяти до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що вона має реальну можливість забезпечити дочці [PERSON] належне виховання, а отже не позбавляти її батьківських прав щодо дочки за рішенням суду, оскільки її доводи у судовому засіданні спростовуються зібраними по справі доказами, які перевірені в судовому засіданні та покладені в основу рішення, в також підтверджуються самою поведінкою по відношенню до дитини, зокрема, за час перебування [PERSON] в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд відповідно до ч.3 ст.171 СК України постановляє рішення всупереч думці дитини, оскільки цього вимагають інтереси дитини, враховуючи при цьому і дані експериментально-психологічного обстеження [PERSON], зробленого спеціалістами обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м.Шостка), думку спеціалістів даної установи, а також те, що, як свідчить поведінка відповідача, в тому числі і в попередні роки, коли розглядалося питання про її відношення до виховання [PERSON], вона не переймається проблемами своєї дитини, не вчиняє жодних дій, які б свідчили про те, що вона має намір та забезпечить належне виховання доньки. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи положення ст. 180 СК України щодо обов'язку батьків по матеріальному забезпеченню своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що відповідно до ст. 181 СК України з відповідача слід стягнути аліменти на дочку [PERSON] на користь органу опіки та піклування. Беручи до уваги пояснення відповідача щодо нестабільності її доходів, суд вважає за доцільне відповідно до ст. 182, 184 СК України розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі в межах заявлених вимог. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до ст.150, ст.155, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, ч.3 ст.171 СК України,

Outcome: approved