Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що 25 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та втрата почуття любові, поваги. Відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого почали виникати сварки та конфлікти. Протягом року сторони проживають окремо. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги, позивач самостійно утримує трьох дітей. Також, позивач категорично заперечує щодо примирення, оскільки ухвалою суду від 04 серпня 2017 року сторонам було надано час для примирення, однак відповідач не вчиняв жодних дій щодо примирення та налагодження стосунків, позивач не відчуває до відповідача почуття любові та поваги , тому вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв'язку із чим просить позов задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити незмінним. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з огляду на те, що перебуває у шлюбі з позивачем тривалий час, від якого мають неповнолітніх дітей, вважає, що сім'ю можна зберегти, оскільки розлад стосунків із позивачем має тимчасовий характер. Судом установлено, що, сторони вступили у зареєстрований шлюб 25 вересня 2007 року, про що зроблено Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області актовий запис №14 та видане свідоцтво про шлюб серії серії [NUMBER] (а.с.03). Від шлюбу [INFO] народився син - [PERSON], про що зроблено відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області актовий запис № 115 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.04). 09 жовтня 2011 року від шлюбу в сторін народилася дочка - [PERSON], про що зроблено відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького району Тернопільської області актовий запис №210 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.05). [INFO] від шлюбу в сторін народилася дочка - [PERSON], про що зроблено відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області актовий запис №56 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.06). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом установлено, що сторони упродовж тривалого періоду часу разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги. Крім того судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, зокрема сторонам надавався термін для примирення. Однак після закінчення терміну для примирення відновити сімейні відносини сторонам не вдалося, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. При цьому, ухвалою суду від 04 серпня 2017 року сторонам надавався час для примирення на строк три місяці. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Разом із тим, упродовж тривалого періоду із 04 серпня 2017 року дотепер сторони примирення не досягли. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved