Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Відповідач у справі [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не займається вихованням та утриманням своїх дітей, не здійснює догляду за ними, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями. З урахуванням висновків та рекомендацій опікунської ради при Вищеольчедаїській сільській раді та висновку органу опіки та піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, начальник служби у справах дітей із відповідним позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів 26 грудня 2017 року звернувся до суду. Ухвалою суду від 11 січня 2018 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання (а.с. 34). У підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, а відповідач позовні вимоги визнав, про що подав відповідну заяву (а.с. 41). Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Представник позивача суду пояснив, що сім'я, в якій народилися і до певного часу виховувалися [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувала на обліку у Службі в справах дітей Мурованокуриловецької РДА як така, що перебуває у складних життєвих умовах. Мати дітей померла у 2008 році, а батько [PERSON] в продовж тривалого часу не займається утриманням та вихованням своїх дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, не створив належних умов для проживання, навчання та розвитку дітей, не має бажання забезпечувати дітей на належному рівні, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Так, відповідач не має власного житла, а житло, в якому проживали діти з матір'ю тепер уже не придатне до проживання. Діти до травня 2017 року навчалиця у спеціалізованій школі с. Котюжани. Після закінчення школи діти проживають або у їх тітки [PERSON], або ж у старшої сестри по матері [PERSON], які мають свої сім'ї і не мають можливості належним чином забезпечити умови проживання та утримання дітей. Якщо буде задоволено вимогу про позбавлення [PERSON] батьківських прав, діти будуть влаштовані до комунального закладу. Перед судовими дебатами представник позивача відмовився від вимоги про стягнення із [PERSON] аліментів (а.с. 46). Відмова від частини позовних вимог прийнята судом і провадження у цій частині закрито, про що судом постановлено ухвалу окремим документом. Відповідач суду пояснив, що з 2007 року він припинив спільне проживання із матір'ю своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. Знає, що діти навчалися у Котюжанівській спецшколі, провідував їх там, іноді купував і купує зараз продукти харчування. В той же час він не має можливості забрати дітей до себе, бо не має власного житла, постійно винаймає житло у своїх знайомих, допускає випадки зловживання спиртними напоями. Представник органу опіки та піклування при виконкомі Вищеольчедаївськї сільської ради Безпрозвана Оксана Миколаївна суду пояснила, що після смерті матері діти виховувалися [PERSON] та [PERSON] після смерті у 2008 році матері фактично залишилися без опіки зі сторони батька. Він не має власного житла, не намагається влаштуватися на роботу, пиячить. Опікунська рада на своєму засіданні 31 жовтня 2017 року вирішила клопотати перед судом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дітей. Квятковська Тетяна Василівна суду пояснила: Ще за життя матері дітей відповідач залишив сім'ю і пішов від них жити окремо. З тих пір він проживає у різних своїх знайомих, пиячить. У 2008 році померла мати дітей, але вони навчалися у Котюжанівській спецшколі і перебували на повному державному забезпеченні. На період канікул дітей міг забирати батько, але він не мав постійного місця проживання та придатного для проживання дітей житла, а тому вони жили або у своєї тітки, або у старшої сестри, які не можуть забезпечити їм належні умови життя. Вважає, що буде доцільним та в інтересах дітей позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дітей [PERSON] та [PERSON]. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с. 4) та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо народження (а.с. 42-43, 44-45) стверджується, що [PERSON] була матір'ю, а [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 9). Зібраними позивачем і дослідженими судом доказами встановлено, що батько - [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, не здійснює належного догляду за ними, не забезпечує матеріально, не турбується їх майбутнім. Таке, зокрема, стверджується обставинами, викладеними у протоколі засіданні опікунської ради при виконкомі Вищеольчедаївської сільської ради від 31 жовтня 2017 року (а.с. 5-6) та довідкою-характеристикою сільського голови Вищеольчедаїської сільської ради № 40 від 30 листопада 2017 року (а.с. 21). Крім того, актом перевірки матеріально-побутових умов проживання [PERSON] та [PERSON] від 01 листопада 2017 року (а.с. 8) стверджується, що діти на той момент знаходилися у будинку тітки [PERSON] Житло, у якому зареєстровані діти, не придатне для проживання. У 2017 році діти закінчили Котюжанівський НРЦ. Під час навчання до батька не приїжджали, до себе дітей забирала сестра по матері [PERSON], інколи тітка [PERSON] Батько вихованням дітей не займався і не займається, ніде не працює, не має постійного місця проживання, не має ніяких доходів, зловживає алкоголем. Діти на даний час проживають у сестри та проходять медичний огляд для подальшого влаштування до реабілітаційного центру «Поділля» м. Вінниці (а.с. 22,23). Протоколом засідання опікунської ради при виконкомі Вищеольчедаївської сільської ради від 31 жовтня 2017 року (а.с. 5-6) та рішенням опікунської ради при виконавчому комітеті Вищеольчедаївської сільської ради від 31 жовтня 2017 року (а.с. 7) прийнято рішення просити Мурованокуриловецький районний суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Комісія з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації та Служба у справах дітей райдержадміністрації на своєму засіданні 12 грудня 2017 року зробили висновок, відповідно до якого, враховуючи, що [PERSON] не займається утриманням та вихованням своїх дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, не створив належних умов для їх проживання навчання та розвитку, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, є доцільним в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позбавити їх батька - [PERSON] - батьківських прав. Таким чином, вищенаведеними доказами стверджено, що відповідач [PERSON], свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, в результаті чого вони позбавлені його батьківської опіки, любові і турботи. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Тому, з врахуванням прав дітей на належне батьківське виховання, їх інтересів та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав щодо своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. До судових витрат, відповідно до ч. 1 та пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать, зокрема, судовий збір, витирати на професійну правничу допомогу, витрати, пов'язані із проведенням експертиз. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved