Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житло та визнання належності правовстановлюючих документів особі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалась на те, що 25 липня 1975 року, згідно обмінного ордеру №2952, виданого бюро обміну житловими приміщеннями Одеського міськвиконкому, позивач [PERSON], разом зі своїм чоловіком - [PERSON] та їх донькою - [PERSON] поселились в квартирі №95 будинку №1 корпус З по вул. Фабричній у м. Одесі. 30 січня 1976 року у них з чоловіком народилось два сина [PERSON] та [PERSON], які є відповідачами по справі. 02 листопада 1991 року їх донька [PERSON] зареєструвала шлюб та перейшла на прізвище чоловіка «Гордова». 02 грудня 1993 року на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, власниками на правах спільної сумісної власності квартири за адресою: м. Одеса, вул. Фабрична, буд.1 корп. З, кв. 95 стали: [PERSON], [PERSON] Алевтіна Сергіївна, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідоцтво зареєстровано 02 грудня 1993 року в реєстровій книзі за №3-2228. Відповідачі в зазначеній спірній квартирі не мешкають. 09 жовтня 2014 року помер її чоловік - [PERSON]. Після смерті чоловіка, позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. На запит нотаріуса, комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, 28 квітня 2015 року надало відповідь про те, що станом на 31.12.2012 року в КП «БТІ» ОМР право власності на нерухоме майно - [ADDRESS] корпус 3 в м. Одесі не зареєстроване. 12 травня 2015 року нотаріусом було надано розяснення, в якому зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, яка належала покійному [PERSON] неможлива, у звязку з тим, що немає реєстрації речових прав на нерухоме майно. Крім того, нотаріусом було зазначено, що у наданих документах є розбіжності в імені позивача. Так, у паспорті громадянина України на українській мові записано «Зуєва Алевтина Сергіївна», а в свідоцтві про право власності на житло зазначено про те, що спірна квартира на праві власності належить також «[PERSON] Алевтіні Сергіївні». Таким чином, позивач просить суд, встановити той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 02 грудня 1993 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, зареєстроване 02 грудня 1993 року в реєстровій книзі за №3-2228, яким посвідчено, що квартира №95, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фабрична, 1 корп. 3, дійсно належить на правах приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], належить [PERSON] та визнати за [PERSON], право власності на 2/5 частин квартири № 95 корпус 3 по вулиці Фабричній, 1 у м. Одесі. Позивач надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідачі були\~ неодноразово повідомлені про явку до суду, у судове засідання не прибули, заперечень або заяв про розгляд справи без їх участі не надали. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 02 грудня 1993 року, квартира №95 за адресою: м. Одеса, вул. Фабрична 1, корп. 3, належить на правах спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] Алевтіні Сергіївні, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 9) Відповідно до свідоцтва про смерть - [PERSON] помер 9 жовтня 2014 року. (а.с. 11) Згідно довідки з місця проживання та склад сім'ї, в квартирі №95 за адресою: м. Одеса, вул. Фабрична 1, корп. 3, проживали [PERSON] (який помер - 09.10.2014р.) та його дружина - [PERSON].(а.с.10). [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09.08.1969 року, актовий запис №74.(а.с. 7) Імя позивача в свідоцтві про право власності на житло від 02 грудня 1993 року, на квартиру №95 за адресою: м. Одеса, вул. Фабрична 1, корп. 3, зазначено як: «[PERSON] Алевтіні Сергіївні», в паспорті громадянина України на українській мові записано «Зуєва Алевтина Сергіївна»,тобто є розбіжності в написанні імя позивача. (а.с. 6, 9) Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, належності правовстановлюючих документів особі, якщо імя, що зазначене в докуметі, не збігається з імям, зазначеним у паспорті. На підставі викладеного, суд вважає, що зазначення різних імен позивача в свідоцтві про право власності на житло від 02 грудня 1993 року, як «[PERSON] Алевтіні Сергіївні» та в паспорті громадянина України на українській мові записано «Зуєва Алевтина Сергіївна», повязано із невірним перекладом документів. Враховуючи такі обставини, суд встановлює належність правовстановлюючого документу, а саме, що: свідоцтво про право власності на квартиру №95 за адресою: м. Одеса, вул. Фабрична 1, корп. 3 від 02 грудня 1993 року зареєстровано на імя - [PERSON], що передбачено п.1 ч.6 ст. 256 ЦПК України. Щодо вимоги про визнання права власності на житло, суд зазначає про таке. 11.11.2014 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про відкриття спадкової справи щодо майна померлого чоловіка - [PERSON]. (а.с.49). За вказаною заявою було відкрито спадкову справу.(а.с.55). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Визначаючи обсяг спадкової маси, суд виходить з того, що згідно матеріалів спадкової справи щодо майна померлого 9 жовтня 2014 року - [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є: дружина - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON], донька - [PERSON]. (а.с.49-76). Відповідно до наданих нотаріусу заяв, донька - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON], відмовились від отримання спадщини, після смерті батька, на користь дружини померлого - [PERSON] (а.с.59-67). 12.05.2015 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого чоловіка - [PERSON]. (а.с.70). На запит нотаріуса, згідно довідки, наданої КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, в КП право власності на квартиру №95, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фабрична, 1 корп. 3, не зареєстровано. (а.с.69). У зв'язку з зазначеним, нотаріусом було надано [PERSON] розя'снення, згідно до якого, оскільки право власності на квартиру №95, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фабрична, 1 корп. 3, не зареєстровано, їй необхідно звернутись з позовом до суду. (а.с.69). Таким чином, враховуючи зазначене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на житло та визнання належності правовстановлюючих документів особі, підлягає задоволенню.

Outcome: approved