Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначив, що є власником нерухомого майна, а саме: квартири у [ADDRESS] , у зв`язку з набуттям права власності як іпотекодержатель, відповідно до договору про відступлення прав за іпотечним договором від 02.10.2018 року № 1020, посвідченого приватним нотаріусом Антиповою І.В. Право власності зареєстровано 23.11.2018 року, запис про право власності № 29197586. Нещодавно позивачу стало відомо, що є додаткові обтяження по квартирі, які внесені на підставі іпотечного договору, запис про іпотеку № 11319874 та запис про заборону № 5816493. Дані обтяження були внесені за зверненням ТОВ «Український промисловий банк». Вважає, що накладення арешту на нерухоме майно порушує її права, як власника на розпорядження цим майном, арешт накладений на нерухомість є безпідставним і незаконним, а тому за захистом порушеного права була змушена звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда 21 липня 2021 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідачав судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме: квартири у [ADDRESS] , у зв`язку з набуттям права власності як іпотекодержатель, відповідно до договору про відступлення прав за іпотечним договором від 02.10.2018 року № 1020, посвідченого приватним нотаріусом Антиповою І.В. Право власності зареєстровано 23.11.2018 року, запис про право власності № 29197586. (а.с. 8). Позивачу стало відомо, що є додаткові обтяження по квартирі, які внесені на підставі іпотечного договору, запис про іпотеку № 11319874 та запис про заборону № 5816493. Дані обтяження були внесені за зверненням ТОВ «Український промисловий банк» (а.с. 9-10). 05.10.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «Джерело-ЛАЛ» було укладено кредитний договір № 33/кв-07. На забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком та ТОВ «Джерело-ЛАЛ» укладено договір застави транспортного засобу № 33/Zкв-07-1 від 11.10.2007 року, за яким банку передано в заставу сільськогосподарську техніку: - комбайн, 2007 року випуску, марки Beeteater 617 Vervat, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «Джерело-ЛАЛ»; - комбайн, 2007 року випуску, марки Beeteater 617 Vervat, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «Джерело-ЛАЛ». Також, на забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 33/Zкіп-07-4 від 05.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 2935, передано в заставу нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Єдиного реєстру судових рішень, стало відомо, що ТОВ «Український промисловий банк» звернулось до Господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ «»Джерело-ЛАЛ суми заборгованості за кредитним договором № 33\\КВ-07 від 05.10.2007 року та 10.10.2011 року винесено рішення, яким позов банку задоволено частково (а.с. 11-16). 25.03.2015 року ухвалою Господарського суду Кіровоградської області здійснено заміну сторони стягувача - ТОВ «Український промисловий банк» на ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ» Капітал» у виконавчому провадженні № 31856297 по виконанню наказу Господарського суду № 5013/1438/11 від 15.11.2011 року (а.с. 17-20). Договором № 31-Л від 05.09.13 року, укладеним між ліквідатором ТОВ «Український промисловий банк», ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ» Капітал» і Національним банком України, передано активи, що перебувають на балансі стягувача в управління ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ» Капітал». Відповідно до умов вказаного договору заявник є довірчим власником отриманих в управління активів. Так, серед інших активів, переданих у довірчу власність від ТОВ «Український промисловий банк» до ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ» Капітал», передано право вимоги активів за кредитним договором № 33/КВ-07 від 05.10.2007 р., укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «Джерело-ЛАЛ». 24.07.2015 року ухвалою Господарського суду Кіровоградської області заяву ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ» Капітал» задоволено та визнано відмову стягувача у виконавчому провадженні № 31856297 від примусового виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області № 5013/1438/11 від 15.11.2011 року (а.с. 21-22). 03.12.2015 року ухвалою Господарського суду Кіровоградської області скаргу ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ» Капітал» на бездіяльність державного виконавця задоволено та визнано відмову стягувача у виконавчому провадженні № 31856297 від примусового виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області № 5013/1438/11 від 15.11.2011 року (а.с. 23-26). 17.03.2021 року на адресу відповідача позивачем було направлено лист з проханням надати інформацію щодо погашення вищевказаного кредиту та припинення, погашення запису про іпотеку № 11319874 та запису про заборону № 5816493. 18.03.2021 року відповідачем отримано лист, однак відповідь позивач до цього часу не отримав. Позивач вжив всіх необхідних заходів для досудового врегулювання спору, однак змушений звернутись до суду для зняття арешту. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Пунктом 3 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 2,4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за Придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи у суді відсутні підстави для збереження обтяжень на зазначене майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved