Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

В липні 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт її постійного проживання однією сім`єю із [PERSON] в період з 09.11.2010 р. по 13.03.2019 р. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом після двоюрідної бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із: квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.07.1994 року. Він, як спадкоємець четвертої черги, який прийняв спадщину за законом бажає скористатись своїм правом на спадкування. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом заявник не може, оскільки, немає чітких документальних підтверджень родинних зв`язків, а тому заявник звернувся до суду за захистом своїх прав з даною заявою для належної реалізації свого права на спадкування. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.07.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Представник заявника в судовому засіданні просив вимоги заяви задовольнити з викладених в ній підстав. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви не заперечувала, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка їй належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.07.1994 р. За життя [PERSON] було оформлено заповіт від 04.10.1994 р., відповідно до якого остання заповіла квартиру [PERSON] - батьку заявника. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . 03.05.2019 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса КМНО Заблоцької Л.Б. із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , оскільки, проживали із померлою однією сім`єю, а також були зареєстровані за однією адресою. Крім того, 03.05.2019 року до приватного нотаріуса КМНО Заблоцької Л.Б. звернулась мати заявника - [PERSON] із заявою про те, що вона відмовляється від належного їй спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь її сина [PERSON] Приватним нотаріусом КМНО Заблоцькою Л.Б. 03.05.2019 року було відкрито спадкову справу № 126/2019, про що свідчить копія витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом померлої відсутні. З витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва № 3143909 від 07.05.2019 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 12.05.1977 р., а заявник [PERSON] та його мати [PERSON] - з 16.11.2010 р. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3,5 ст. 1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. В ході розгляду справи достовірно встановлено, що заявник та померла [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім`єю, зокрема, на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, та вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає заяву обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved