Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 10.11.2015 р., 01.12.2015 р., будучи належним чином сповіщені, не явилися, про причину неявки, суд не сповістили, були попереджені, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у їх відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність. У звязку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № 490075990 від 11.06.2008р., укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON]; копія розрахунку сукупної вартості кредиту на придбання транспортного засобу та реальної процентної ставки (додаток до Кредитного договору); копія договору поруки № 490075990-П від 11.06.2008р., укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON]; копія анкети позичальника [PERSON]; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 02.04.2013р.; копія паспорту громадянки України [PERSON]; копія паспорту громадянина України [PERSON]; довідка про розрахунок заборгованості за кредитним договором № 490075990 від 11.06.2008р. станом на 08.09.2015р.; копія виписки по особовим рахункам [PERSON] з 11.06.2008р. по 08.09.2015р.; копія вимоги про дострокове повернення кредиту від 08.09.2015р.; копії реєстрів № 688 рекомендованих поштових відправлень, у т.ч. про відправлення попередження на імя [PERSON] та [PERSON]; копія статуту позивача; копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи - ПАТ "Альфа-Банк"; відповіді Ренійського РС ГУ ДМС України в Одеській області щодо реєстрації відповідачів. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач - ПАТ «АЛЬФА-БАНК» звернувся із позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів: основного [PERSON], за договором поруки [PERSON] заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 51042 грн. 46 коп., зазначивши, що 11.06.2008р. із відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 490075990, згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 14148, 94 доларів США на 7 років, із датою остаточного повернення кредиту 11.06.2015 року, із номінальною процентною ставкою 15,99 % річних. Кредит видавався позичальнику для придбання транспортного засобу. В якості забезпечення повернення кредиту було укладено договір поруки №490075990-П від 11.06.2008р. із [PERSON] Між сторонами кредитного договору був узгоджений розрахунок сукупної вартості кредиту на придбання транспортного засобу та реальної процентної ставки, що є Додатком до Кредитного договору. Таким чином, відповідачка [PERSON] прийняла на себе зобовязання, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки ті інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. У звязку із тим, що відповідачка [PERSON] (позичальник) належно не виконувала умови п.п. 2.8, 3, 6 кредитного договору та не дотримувалась розрахунку сукупної вартості кредиту на придбання транспортного засобу та реальної процентної ставки (додаток до Кредитного договору), в неї склалася заборгованість за кредитом (заборгованість за кредитом 65688 грн. 39 коп., проценти за користування кредитом 2879 грн. 08 коп., пеня 1260 грн. 13 коп.) в розмірі 69827 грн. 60 коп., яка була стягнута солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 02.04.2013р. Станом на 08.09.2015р. з урахуванням рішення Ренійського районного суду Одеської області від 02.04.2013р., відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 490075990 від 11.06.2008р. у розмірі 1 309404 грн. 93 коп., а саме; 51042 грн. 46 коп. по відсотках, 1 258362 грн. 47 коп. по пені. На адресу боржника надсилалося попередження про стягнення заборгованості, повідомлення про прострочення платежів за кредитом, однак, сума заборгованості нею у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачкою матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Між позивачем та [PERSON] 11.06.2008р. був укладений кредитний договір № 490075990, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п.п. 2.7, 2.8, 3-6 Договору), які позичальник порушив. Як передбачено п. п. 2.2 Договору (Розділ № 1), плата за користування кредитом (відсотки) становить 15,99 % річних. Відповідно до п.п. 6 Договору (Розділ № 1) сторони домовилися, що графік здійснення платежів з повернення Кредиту та детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання Кредиту, видів, предметів та вартості супутніх послуг викладений в Додатку № 1, що є невідємною частиною Договору. Вищевказані вимоги Кредитного Договору та графіку розрахунку (Додаток 1 до кредитного договору) відповідачка належним чином не виконує. У звязку із цим, їй було нароховано відповідну суму заборгованості за основним тілом кредиту та процентами за його користування, пеня. Згідно рішення Ренійського районного суду Одеської області від 02.04.2013р. за кредитним договором № 490075990 від 11.06.2008р. [PERSON] було стягнуто заборгованість у розмірі 69\~827 грн. 60 коп., а саме: 65\~688 грн. 39 коп. за кредитом, 2\~897 гр. 08 коп. по відсотках та 1260 грн. 13 коп. пені. З урахуванням вищевказаного рішення суду відповідач [PERSON] станом на 08.09.2015р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 1\~309\~404 грн. 93 коп., а саме; 51042 грн. 46 коп. по відсотках, 1 258 362 грн. 47 коп. по пені. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У позовних вимогах позивач просив про стягнення відсотків в розмірі 51 042 грн. 46 коп., протягом розгляду справи свої вимоги в цій частині не уточнив, тому суд, не виходячи за межі предявлених позовних вимог, задовольняє вимоги про стягнення відсотків в розмірі 51 042 грн. 46 коп. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved