Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

В жовтні 2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Науково-виробниче товариство «ЗОДІАК» (надалі - третя особа), про визнання поруки припиненою. Позивач просить суд визнати поруку за Договором поруки, укладеним 26 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та [PERSON] припиненою. Обґрунтовуючи зміст позовних вимог, позивач зазначає про те, що 26 травня 2008 року між відповідачем та третьою особою було укладено Договір про надання овердрафту № 207/0В23/2007-980 (надалі - Кредитний договір) відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти (ліміт овердрафту) в сумі 75000,00 грн. на строк 12 місяців з 26 травня 2008 року по 26 травня 2009 року. 26 травня 2008 року між відповідачем та позивачем, було укладено Договір поруки (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель поручився перед Банком за належне виконання третьою особою зобов`язань за Кредитним договором, в тому числі і повернення до 26 травня 2009 року кредиту у сумі 75 000 грн. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Виходячи з умов Договору поруки, та ч. 4 ст. 559 ЦК України, позивач вважає, що порука за Договором поруки припинилася з 27 листопада 2009 року (з наступного дня після спливу шести місяців з дати закінчення строку дії кредитного договору). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 26 травня 2008 року між відповідачем та третьою особою було укладено Договір про надання овердрафту № 207/0В23/2007-980. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору, Банк встановлює на поточному рахунку позичальнику ліміт овердрафту в сумі 75000,00 грн. на строк 12 місяців з 26 травня 2008 року по 26 травня 2009 року. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, заборгованість по використаному овердрафту може погашатися позичальником в будь-який час протягом дії даного договору, але не пізніше 26 травня 2009 року. Залишок заборгованості по овердрафту по поточному рахунку на початок операційного дня, 27 травня 2009 року вважається простроченим, і банком можуть бути застосовані санкції, передбачені розділом 5 даного договору. Строки виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості можуть визначатися окремо, шляхом підписання додаткових угод, які є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії письмового документа, 26 травня 2008 року між відповідачем та позивачем, було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель поручився перед Банком за належне виконання третьою особою зобов`язань за Кредитним договором, в тому числі і повернення до 26 травня 2009 року кредиту у сумі 75 000 грн. Згідно із п. 2.1. договору поруки, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов`язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов`язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Відповідно до п. 5.3. договору поруки, дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов`язань, згідно з умовами цього договору. За правилами п. 2.6. договору поруки, зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином з моменту зарахування на рахунок кредитора грошової суми, вказаної у повідомленні. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. У справі, яка розглядається, з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняється, а умова договорів поруки про їхню дію до повного припинення усіх зобов`язань боржника за основним договором не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки це суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосовану в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України фразу "… якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя" слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов`язання за договором поруки слід пред`явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Аналогічну правову позицію викладено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №6-623цс17. Виходячи з умов Договору поруки, та ч. 4 ст. 559 ЦК України, позивач вважає, що порука за Договором поруки припинилася з 27 листопада 2009 року (з наступного дня після спливу шести місяців з дати закінчення строку дії кредитного договору). Позивач зазначає, що відповідач не визнає факт припинення дії зору поруки, та вимагає від Позивача сплати заборгованості за Кредитним договором, що порушує права позивача. У зв`язку із цим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Разом із тим позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо порука припинилася (у тому числі й на підставі непред`явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом строку визначеного частиною четвертою статті 559 ЦПК України), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що право кредитора на пред`явлення вимоги до поручителя та обов`язок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобов`язання припинилися. Як встановлено судом, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір поруки без зазначення його терміну. За умовами кредитного договору кредитні кошти банком були надані позичальнику на строк до 26 травня 2009 року, а з наступного дня залишок заборгованості по овердрафту по поточному рахунку на початок операційного дня вважається простроченим, і банком можуть бути застосовані санкції, передбачені умовами договору. Аналіз положень частини четвертої статті 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання зобов`язання за договором необхідно було пред`явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто до 26 листопада 2009 року. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що порука припинилася з 27 листопада 2009 року, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved