Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Вознесенської РДА Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою. З серпня 2014 року позивачка та відповідач перестали проживати єдиною сім'єю через засудження [PERSON] за злочини проти власності, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п'ять років. В наслідок цих обставин, позивачка зверталася до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], яка була задоволена. Після розірвання шлюбу спільний позивачки з відповідачем син [PERSON] залишився проживати разом [PERSON] та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Батько дитини проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Позивачка проживає в житловому будинку разом зі своєю матір'ю та сином [PERSON]. [PERSON] повністю утримує сина, займається його вихованням, допомогу у вихованні сина надає мати позивачки - [PERSON], яка є бабусею. Позивачкою створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважаю за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. В судове засідання з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. В судове засідання з'явився представник третьої особи, позовні вимоги вважав такими, що підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити викладені в позові вимоги з наступних підстав. 22 червня 2016 року між сторонами було розірвано шлюб (а.с. 19), від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно характеристики учня 2 класу Прибужанівської ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON], хлопчик за час навчання зарекомендував себе як старанній, активний, здібний та комунікабельний учень. Не має вад здоров'я. Відвідує секцію карате. Займається в школі мистецтв по класу баян. Вихованням та навчанням дитини займаються мати та бабуся. Вони постійно контролюють навчання дитини, надають допомогу класному керівнику та регулярно відвідують школу. Батько не бере участі у вихованні сина і останні 3 роки не бачився із [PERSON] (а.с. 20). Службою у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області було 06 жовтня 2017 року проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї, в якій проживає неповнолітній син [PERSON]. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини (а.с. 21). Згідно з висновком органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], від 12.04.2018 року, орган опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно його сина [PERSON], [INFO] (а.с. 87-89). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України, передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у судовому порядку, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та розвитку дитини, її вихованням та навчанням займається мати та бабуся, отже, позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved