Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому було уточнено. Позовні вимоги обґрунтовувано тим, що 27.11.2017 року померла матір позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими побудовами та земельна ділянка, що розташовані за адресою:\~Дніпропетровська область,\~місто Кривий\~Ріг,\~вулицяЧаплигіна, будинок 49. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідач по справі, який приходиться онуком [PERSON], та має право на спадщину за правом представлення після смерті своєї матері та рідної доньки спадкодавиці [PERSON]. 26.09.2018 року позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що між спадкодавицею [PERSON] та її донькою [PERSON] відсутній документально підтверджений факт родинних відносин. Окрім того, у звязку з тим, що між спадкоємцями [PERSON] - [PERSON] та онуком [PERSON], існує спір про право. Позивач просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 27.11.2017 року, та [PERSON], а саме той факт, що [PERSON], яка померла 27.11.2017 року, є рідною матірю [PERSON], [INFO]. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті 27.11.2017 року [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Чаплигіна, будинок 49, який складається з шлакокамяного житлового будинку «А-1» загальною площею 58,60 кв.м., житловою площею 41,30 кв.м., літньої кухні «Б», вбиральні «Г», водо колонки І, забору № 1, замощення ІІ. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті 27.11.2017 року [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Чаплигіна, будинок 49. У судовому засіданні 18.04.2019 року позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити в повному обсязі, додав, що [PERSON] - це її племінник, син її рідної сестри, яка померла. В подальшому звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Допита в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні 18.04.2019 року суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], мешкає по вул. Чаплигіна з 14.04.2017 року. Позивачку знає як доньку [PERSON], а відповідача як онука. Вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 27.11.2017 року померла [PERSON] (а.с. 8 - копія свідоцтва про смерть). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими побудовами та земельна ділянка, що розташовані за адресою:\~Дніпропетровська область,\~місто Кривий\~Ріг,\~вулицяЧаплигіна, будинок 49. Відповідно до довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» за № 598 від 11.04.2019 року вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами належить померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.02.1987 року Четвертою криворізької нотаріальною конторою, реєстр № 670 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.02.1987 року Четвертою криворізької нотаріальною конторою, реєстр № 672. Земельна ділянка, на якій розташований даний житловий будинок з господарськими спорудам, належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії ДП, виданого на підставі рішення Виконкому Криворізької міської ради № 247/1 від 14.05.1997 р., та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7345 від 23.10.1998 року (а.с. 8, 9 копії реєстраційного посвідчення, державного акту). Позивач звернулася до державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус своєю постановою від 26.09.2018 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що між спадкодавицею [PERSON] та заявником [PERSON] відсутній документально підтверджений факт родинних відносин. Окрім того зазначено, що між спадкоємцями [PERSON] донькою [PERSON] та онуком [PERSON], існує спір про право (а.с. 7 копія постанови). Як вбачається з наданого позивачем свідоцтва про народження [PERSON] (дівоче прізвище Старинская мовою оригіналу) Г.П. народилась 03.08.1946 року, в графі «Батько» записано «Крисов Петр Павлович», в графі «Матір» - «Старинская Татьяна Григорьевна» (мовою оригіналу). 28.05.1967 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], набувши прізвище [PERSON]. 06.04.1972 року шлюб було розірвано (а.с. 14 копія витягу). 14.01.1976 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], набувши прізвище [PERSON]. 17.01.1980 року шлюб було розірвано (а.с. 13 - копія витягу). Відповідно до свідоцтв про право власності від 28.02.1987 року та про право на спадщину за законом від 28.02.1987 року [PERSON] прийняла у спадок 1/2 частину житлового будинку з господарськими побудовами, що розташовані за адресою:\~Дніпропетровська область,\~місто Кривий\~Ріг,\~вулицяЧаплигіна, будинок 49, після смерті свого чоловіка [PERSON] та отримала 1/2 частину даного житлового будинку з господарськими побудовами як дружина. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, вищезазначені обставини в достатній мірі підтверджують факт, що [PERSON], яка померла 27.11.2017 року, приходиться позивачу [PERSON] матірю. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223 Цивільного\~кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті.До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ч. 5 ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270\~Цивільного кодексу\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1225\~ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Отже, суд вважає\~можливимвизнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими побудовами та на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача не існує. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 315, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved