Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітній дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. На обґрунтування позову зазначила, що вона з 11.03.2005 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вона надає їм харчі та кошти, щоб вони могли належним чином харчуватися, вдягатися по сезону, могли придбати для навчання всі необхідні для учбового процесу канцелярські приладдя, для їх гармонійного та успішного навчання. Також вона сплачує витрати на користування та обслуговування оргтехніки та засобів зв`язку. Враховуючи фізіологічний розвиток дітей, та потреби до засобів гігієни, та оздоровленні, ці та інші витрати також лежать на її плечах. З відповідачем [PERSON] вони не живуть однією сім`єю з середини січня 2019 року, спільного сімейного бюджету, як це є в повноцінних сім`ях, у них немає. Чоловік вихованням дітей не займається зовсім більш ніж п`ять років. Мешкає то в одному місті України то в іншому, постійного місця роботи не має, в родині з`являється 2-3 рази на рік на один день кожного разу. Постійної матеріальної допомоги дітям не надає, зовсім не цікавиться життям та навчанням дітей. З урахуванням викладеного, вважала, що відповідач, як дієздатна та працездатна особа, повинен заробляти на життя собі, а також утримувати їхній дітей, оскільки в умовах сьогодення утримувати матері двох дітей самостійно дуже складно. У відповідача інших дітей чи утриманців немає. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.09.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено до судового розгляду на 20.10.2021. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог (а. с. 30, 31). Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав (а. с. 25). Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, що з урахуванням поданих ними заяв та повідомлень про судовий розгляд справи за їх відсутності, не перешкоджає вирішенню справи по суті. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Даними свідоцтв про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] , свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , паспорту громадянина України Серія [NUMBER] , Довідок про реєстрацію місця проживання особи № 1974 від 11.06.2020 та № 718 від 12.03.2021, копії яких додані до позовної заяви, підтверджується, що сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7-9, 10, 12, 14-16). З Довідок Слобожанської гімназії № 2 Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 62 та № 63 від 06.09.2021 вбачається, що [PERSON] навчається в 9-Б класі, а [PERSON] навчається в 10-А класі Слобожанської гімназії № 2 Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а. с. 17, 18). Позивачем надано докази того, що відповідач є батьком їх спільних неповнолітніх дітей, тому зобов`язаний їх утримувати до досягнення ними повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дітей. Крім того, відповідач подав заяву про визнання ним позову у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягування з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн 00 коп. В частині стягування аліментів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved