Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) з урахуванням уточнень позовних вимог звернулася до суду з позовом до Київської міської ради (надалі за текстом відповідач), треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві (надалі за текстом - третя особа 1), відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі за текстом - третя особа 2), Головне управління Державного агентства земельних ресурсів України у м. Києві (надалі за текстом - третя особа 3), про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після його смерті все належне йому майно було успадковано 29.08.2003 р. матір'ю позивача - [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Сибіга С.Е. та зареєстровано в реєстрі за № 3-2473, № спадкової справи № 1020/03. Спадкове майно складалось, в тому числі, й з земельної ділянки площею 0,0710 Га, розташованої на території [ADDRESS], садове товариство «Веста», переданої для ведення садівництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-KB № 128802, виданого Київським міським управлінням земельних ресурсів 04.09.2000 року та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91-2-02116. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], за життя так і не встигла оформити право власності на землю. Позивач, в межах встановленого законодавством строку, після смерті своєї матері подала заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом їй було відмовлено, оскільки спадкодавець не отримувала державний акт на землю, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У зв'язку з чим, для захисту порушеного права, позивач звернулася з позовною заявою до суду. До початку судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також вказала, що позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити з тих підстав, що викладені у позові (а.с. 179). Відповідач надав до суду пояснення, з яких вбачається, що просить слухати справу без представника відповідача, а рішення просить прийняти на підставі чинного законодавства (а.с. 131 - 133). Третя особа 1 в судове засідання не з'явилась, участь свого представника не забезпечила, про час, дату та місце проведення судового засідання, повідомлялася належним чином. Третя особа 2 направила до суду заяву в якій зазначила, що справу просить розглядати без участі представника, а рішення прийняти відповідно до чинного законодавства (а.с. 53 - 54). Третя особа 3 надала до суду письмові пояснення (а.с. 48 - 49). Суд, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, земельна ділянка площею 0,0710 Га, розташованої в [ADDRESS], садове товариство «Веста», належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-KB № 128802, виданого Київським міським управлінням земельних ресурсів 04.09.2000 р. та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91-2-02116 (а.с. 10). Земельна ділянка площею 0,0704 Га, розташована в [ADDRESS], садове товариство «Веста», належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-KB № 14056, виданого Київським міським управлінням земельних ресурсів 01.08.2000 р. та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91-2-02066 (а.с. 11). [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть від 29.05.2002 року, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 8597 (а.с. 8). 29.08.2003 р. [PERSON], було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0710 Га, розташовану в [ADDRESS], кадастровий номер 8 000 000 000:91:447:0001, яке видане державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Сибіга С.Е., зареєстровано в реєстрі за №3-2473 (а.с. 89). 08.07.2005 р. позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0704 Га, розташовану в [ADDRESS], кадастровий номер 8 000 000 000:91:447:0002 та зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку (а.с. 155). Дана земельна ділянка до складу спадкового майна не увійшла, хоча позивачем було подано 17.09.2004 р. заяву про прийняття спадщини на все майно. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть від 22.03.2004 р., виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 5326 (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про шлюб, батьки позивача одружились 11.07.1956 року (а.с. 14). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - позивач (а.с. 15). У відповідності до довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області від 29.06.2005 р. за № 3.57-273, позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] після реєстрації шлюбу (а.с. 16). Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 30.06.2005 р. за № 399/3-03-44, позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] після реєстрації шлюбу (а.с. 17). Судом було досліджено копію спадкової справи № 1020/03 заведеної після смерті [PERSON], 07.07.2003 року щодо майна померлого, з якої вбачається, що інші спадкоємці після смерті спадкодавця з заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с. 135 - 171). Крім того, судом було досліджено копію спадкової справи № 1531/04, заведеної після смерті [PERSON], 17.09.2004 року щодо майна померлої, з якої вбачається, що інші спадкоємці після смерті спадкодавця з заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с. 78 - 89). Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією спадкової справи, виготовлення технічної документації та визначення меж спірної земельної ділянки в натурі, було здійснено [PERSON] до її хвороби на підставі її звернення та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2003 року №3-2473. Проектно - вишукувальною організацією була розроблена технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 91:447:001, площею 710 кв.м. по [ADDRESS] та роздрукований державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] При цьому, державний акт не було отримано, а відтак не було здійснено державну реєстрацію права власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п. 212 Наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року N 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за N 283/8882 (надалі за текстом - Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Так, факт смерті і час відкриття спадщини підтверджуються свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану; копії актових записів; записи в паспортах про другого з подружжя; копії рішень суду, що набрали законні сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Факт перебування на утриманні підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, про встановлення факту перебування непрацездатної чи неповнолітньої особи на утриманні. Непрацездатність утриманця, пов'язана з віком, перевіряється за паспортом, свідоцтвом органу цивільного стану про народження; непрацездатність, пов'язана зі станом здоров'я, - за пенсійною книжкою або довідкою, виданою відповідним органом медико-соціальної експертизи. Якщо один або кілька спадкоємців за законом позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання їх до спадкоємства за законом, вони можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин зі спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину. Така згода спадкоємців оформляється у вигляді письмової заяви, підпис спадкоємців на якій має бути засвідчений у відповідності до правил, викладених у пункті 207 цієї Інструкції. Місце відкриття спадщини (пункт 185 цієї Інструкції) підтверджується: свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця, якщо останнє постійне місце проживання і місце його смерті збігаються; довідкою житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу про його постійне місце проживання; записом у будинковій книзі про постійне проживання спадкодавця, а якщо місце проживання померлого невідоме - документом (витягом з Реєстру прав власності та ін.) про місцезнаходження нерухомого спадкового майна або його частини. Якщо об'єктів нерухомого майна декілька й їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із об'єктів цього майна за вибором спадкоємців. За відсутності нерухомого майна місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що може бути підтверджено відповідним свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, витягом з реєстру прав власності на цінні папери тощо. У разі відсутності у спадкоємців зазначених документів нотаріус вимагає копію рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення місця відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. У відповідності до п. 8 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси зобов'язані здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до Закону України "Про нотаріат" і складеної присяги, сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права й обов'язки, попереджати про наслідки нотаріальних дій, що вчиняються для того, щоб юридична необізнаність не могла їм зашкодити, зберігати в таємниці відомості, одержані ними у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій, відмовляти у вчиненні нотаріальної дії у разі її невідповідності законодавству України або чинним міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, вести нотаріальне діловодство та архів відповідно до встановлених правил, дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву, не допускати їх пошкодження чи знищення, надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства, постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, встановлених Законом, проходити підвищення кваліфікації і виконувати інші обов'язки, передбачені цим Законом. На прохання фізичних чи юридичних осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальних дій, нотаріуси мають право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення цих нотаріальних дій, складати проекти правочинів і заяв, виготовляти копії (фотокопії) документів та витягів з них, а також давати роз'яснення з питань вчинення нотаріальних дій і консультації правового характеру, одержувати плату за надання консультацій правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, та за надання додаткових інформаційно-технічних послуг. Чинним законодавством нотаріусу можуть бути надані й інші права. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Положення вказаної статті Конституції більш детально до п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 6-зп від 25.11.1997 року «Щодо офіційного тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» ч. 2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь. З урахуванням вищезазначених положень законодавства, за встановлених судом обставин, за яких при зверненні позивача до головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради за отриманням державного акту, останній було відмовлено, оскільки державні акти на померлих громадян не видаються, а відтак, процедура реєстрації не булпа завершена через хворобу спадкодавця, а згодом її смерть, а відтак, оскільки позивач подала заяву про прийняття спадщини, згідно положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, має право на отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved