Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до Бердянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19950, 96 гривень. Позов обґрунтовано наступним. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 17.03.2011 року, тобто фактично між Банком та [PERSON] укладено договір. В заяві про укладення кредитного договору від 17.03.2011 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ними договір. Договором та зазначеними правилами передбачено порядок і умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором\~станом на 12.11.2020 року заборгованість відповідача становить 19950,96 грн, з яких: 15698,42 грн\~- заборгованість за тілом кредиту; 4261, 54 грн заборгованість за простроченими відсотками. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19950,96 грн та 2102 грн судового збору. В матеріалах справи наявне клопотання від представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив не надала. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до наступного . \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що з\~метою отримання\~кредитної картки\~ [PERSON] \~17.03.2011\~року заповнено\~та підписано\~Анкету-заяву\~про приєднання\~до умов\~та правил\~надання банківських\~послуг у\~ПАТ Приватбанк,\~з умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг,\~а також\~тарифами ознайомлена\~(а.с.13). В заяві, яка додана Банком до позовної заяви, містяться персональні дані [PERSON] , визначено вид кредитної карти - платіжка карта кредитка Універсальна, вид картки Універсальна не визначений, бажаний кредитний ліміт не вказаний (а.с. 13 зворот). Згідно довідки про видачу кредитних карток, [PERSON] було надано наступні кредитні картки: 30.11.2005 - № [NUMBER] , термін її дії 09/15; 14.06.2013 - № [NUMBER] , термін дії 08/16; 14.06.2013 - № [NUMBER] , термін дії 06/17; 12.09.2014 - № [NUMBER] , термін дії 11/17; 13.12.2017 - № [NUMBER] , термін дії 10/21 (а.с. 12). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), їй було встановлено наступні кредитні ліміти: 30.11.2005 року старт карткового рахунку, 12.09.2014 року - 5400 грн, з 17.10.2016 року 0,0 грн, з 31.01.2017 року - 8000 грн, з 22.01.2019 року - 0,00 грн (а.с. 11). Згідно з наданим банком одночасно з поданням позовної заяви розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 02.11.2020 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.03.2011 року у розмірі 19950, 96 грн, яка складається з: - заборгованість за простроченим тілом кредиту - 15689,42 грн; - заборгованість за нарахованими відсотками - 4261,54 грн; До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку\~АТ КБ "ПРИВАТБАНК"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та відсотками є такими, що підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2102, 00 грн.

Outcome: approved