Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №599 від 04.02.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Київської\~області Личуком\~Тарасом Володимировичем щодо звернення стягнення на користь ПАТ «Кредобанк» з неї суми, яка складає 81633,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що між нею та ПАТ «Ересебанк» було підписано Договір №014/ZB8XJN/00 (споживчий кредит «Оптимальний плюс») від 30.05.2013 року. 10.08.2018 року між АТ «Фідобанк», що є правонаступником ПАТ «Ерестебанк» та ПАТ «Кредобанк» було укладено договір про відступлення права вимоги та додаткова угода №1 до договору відступлення права вимоги від 10.08.2018 року з відповідними додатками. Через невиконання зобов`язання у [PERSON] утворилася заборгованості у сумі 81633,00 грн. 04.02.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис №599, щодо звернення стягнення на користь ПАТ «Кредобанк» з неї, [PERSON] суми, яка складає 81633,00 грн. 12.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем, на підставі виконавчого напису була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Вищевказаний виконавчий напис вчинений з численними порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Так, виконавчий напис вчинено 04.02.2020 року, а строк дії договору, встановлений п.1.1 кредитного договору 36 місяців, тобто до 30.05.2016 року. Отже останнім днем пред`явлення вимог за вказаним договором є 30.05.2019 р. Кредитор пред`явив вимоги вже після спливу цього строку, тому нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, порушено положення переліку документів, за якими стягування заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно постанови Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року № 826/20084/14 (залишена в силі ухвалою ВАСУ від 01.11.2017 р.),\~Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року\~вирішено скасувати. Визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині. Таким чином, нотаріус знав, усвідомлював порядок своїх дій та незаконно здійснив стягнення боргу на підставі пунктів Постанови КМУ №662, яку було скасовано. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності. На заявлених позовних вимогах наполягають та просять задовольнити у повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Третя особа - приватноий нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Київської області Личук Т.В. до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за її відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 30.05.2013 між ПАТ «Ерстебанк» та позивачем був укладений кредитний договір №014/ZB8XJN/00, та надано споживчий кредит «Оптимальний плюс» /а.с.16/. 10 серпня 2018 року між ПАТ «Фідобанк», що є правонаступником ПАТ «Ерстебанк» та ПАТ «Кредобанк» був укладений Договір про відступлення прав вимоги та додаткова угода №1 до договору відступлення права вимоги від 10.08.2018 року з відповідними додатками /ас72-77/. 04 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франкііського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №599, яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» з [PERSON] заборгованість, що виникла по кредитному договору від 30 травня 2013 року. Боржником за кредитним договором є [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 серпня 2018 року по 05 листопада 2019 року. Сума заборгованості, що підлягає стягненню складає 81633,00 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 21816,71грн.; заборгованість за відсотками 13816,29 грн.; заборгованість за комісіями 46000,00 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом /а.с.70/. Крім того, встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. ВП №62440592 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №599, виданого 04 лютого 2020 року [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 181633,00 грн.(а.с.45-46). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. від 12.08.2020 року було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №599, виданого 04 лютого 2020 року [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 181633,00 грн. на підставі ухвали суду від 08.08.2020/а.с.42/. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172\~для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинен був врахувати, що строк дії договору, встановлений п.1.1 кредитного договору дорівнює 36 місяців, тобто до 30.05.2016 року. Отже останнім днем пред`явлення позовних вимоги кредитором є 30.05.2019 року, а кредитор пред`явив вимоги вже після спливу цього строку. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих нотаріусом до суду, на підставі яких він вчинив виконавчий напис. Слід зазначити, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. не перевірив надіслання кредитором вимоги і отримання її позивачем, а з урахуванням того, що строк дії договору закінчився вимоги більше трьох років не пред`являлися до [PERSON] , отже строк позовної давності минув. Крім того, відповідно до постанови Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №826/20084/14, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З урахуванням викладеного нотаріус незаконно здійснив стягнення боргу на підставі пунктів Постанови КМУ №662. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, тому стягненню з відповідача на її користь підлягає сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840,80 гривень (а.с.1), та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 гривень (а.с.2), всього- 1261,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved