Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 10.12.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач неодноразово вчиняв домашнє насильство, бив її, спричиняючи тілесні ушкодження, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення родини, не вносить вклад до сімейного бюджету, не бере участі у ведені спільного господарства, не проявляє повагу до неї, не приділяє увагу їй та дитині. Його ставлення до сім`ї і спосіб життя призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Можливості зберегти сім`ю немає, у зв`язку з чим просить не надавати строк на примирення. Подружні відносини між ними припинені з березня 2019 року, разом вони не проживають, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав вказаних у позовній заяві, суду пояснила, що примирення не можливе, разом вони не проживають з березня 2019 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що примирення вважає неможливим, тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.12.2016 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №2093. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спільне життя між сторонами не склалось, продовжувати подальше спільне проживання вони не бажають, разом не проживають. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідач відповідно до посвідчення серія [NUMBER] являється інвалідом війни другої групи, у зв`язку з чим відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях, а тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з нього (768,40 грн.) в силу дії ст.141 ЦПК України компенсується позивачеві за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного,

Outcome: approved