Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В липні 2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київсткої області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 22.02.2014 року, актовий запис - № 3441. 31 січня 2015 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., було заведено спадкову справу №3/2015. номер в спадковому реєстрі 57053948. За життя померлий [PERSON] набув у приватну власність земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] що , розташована за адресою : Київська область, Кшво-Святошнпськиіі район, [ADDRESS] загальною площею 0,2375 га. з цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку. Зазначена земельна ділянка була придбана [PERSON] на підставі договору кугіівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим Івановою С.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27.04.2007 року за реєстровим № 2163. Все своє майно померлий заповів позивачу, згідно заповіту, посвідченого 01 лютого 2014 року Пшеничною В.Р., приватним нотаріусом Київського міського наторіального округу. 17.06.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю у позивача передбачених законодавством правовстаповлюючих документів щодо належності земельної ділянки спадкодавцеві. Тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], податковий номер [NUMBER], місце проживання: [ADDRESS] право власності на земельну ділянку, що розташована: Київська область, Кисво-Святошинський район, с. Петропавловська Борщагівська [ADDRESS] загальною площею 0,2375 га. цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явивсь, направила до суду свого представника. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач Петропавлівсько-Борщагівська сільська ради Києво-Святошинсього району Киїської області свого представника в судове засідання не направила. Надала до суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 22.02.2014 року, актовий запис - № 3441. Все своє майно померлий заповів позивачу, згідно заповіту, посвідченого 01 лютого 2014 року Пшеничною В.Р., приватним нотаріусом Київського міського наторіального округу. 31 січня 2015 року, Войтовським В.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було заведено спадкову справу №3/2015. номер в спадковому реєстрі 57053948. За життя померлий [PERSON] набув у приватну власність земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] що , розташована за адресою : Київська область, Кшво-Святошнпськиіі район, с. Петропавлівська Борщагівська, [ADDRESS] загальною площею 0,2375 га. з цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку. Зазначена земельна ділянка була придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим Івановою С.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27.04.2007 року за реєстровим № 2163. 17.06.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю у позивача передбачених законодавством правовстаповлюючих документів щодо належності земельної ділянки спадкодавцеві. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved