Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 27.09.1995 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище [PERSON]. У шлюбі, [INFO] народився син - [PERSON], який проживає з відповідачем, а вона надає матеріальну допомогу на його утримання. Посилалася на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим і нормальне сімейне життя з ним не склалось по тій причині, що у них різні та несумісні характери, між ними не було взаєморозуміння, часто виникали сварки. Він не поважав її, як дружину та зовсім не реагував на її умовляння змінити свою поведінку та відношення до неї. Це привело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і вже дванадцять років разом не проживають. Вона прийшла до висновку, що надалі їх спільне життя неможливе, сім'я фактично давно розпалась, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спільно-нажитого майна та про місце проживання неповнолітньої дитини немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 27.04.1995 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №46 та після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, оскільки виїжджає за кордон. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлений про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.09.1995 року між сторонами виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області зареєстровано шлюб, актовий запис №46, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 13.08.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. У шлюбі у сторін [INFO] народився син, [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про його народження, серія [NUMBER] від 13.08.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають протягом дванадцяти років, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, позивач довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved