overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою якою просить ухвалити рішення, яким надати їй право на шлюб із [PERSON] . В обґрунтування заявленого вказано, що між нею та [PERSON] склались теплі і щирі стосунки, мають взаємні почуття любові та поваги один до одного. На даний час проживають разом як сім`я. Заявник вагітна від [PERSON] . В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явились, проте подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали та просили її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та на день звернення до суду з заявою про надання права на шлюб їй виповнилося 15 років, тобто вона не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 Сімейного кодексу України. Між заявником та [PERSON] склалися теплі і щирі стосунки, мають взаємні почуття любові та поважають один до одного. На даний час заявник проживає разом зі своїми батьками та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заявник вагітна терміном 19 тижнів, що підтверджується довідкою КНП "Житомирська багатопрофільна опорна лікарня" Новогуйвинської селищної ради №24 від 15.06.2021 року. У серпні 2021 року заявник зверталась до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, до складу якої входить с. Двірець, з метою подачі заяви про реєстрацію шлюбу, однак останній було роз`яснено порядок звернення до суду із заявою про надання права на шлюб у зв`язку з недосягненням шлюбного віку. Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, згідно із ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За положеннями ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Частиною 2 статті 23 Сімейного кодексу України встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи наведене, а також те, що заявник на час розгляду справи не досягла шлюбного віку, спільне бажання [PERSON] та особи, з якою остання має намір укласти шлюб - [PERSON] створити сім`ю, суд приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення заяви про надання заявниці права на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований, але не проживає з 1994 року відповідач [PERSON], через що вона не може на власний розсуд розпоряджатися належною їй квартирою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позов, просила його задовольнити та визнати [PERSON] втратившим право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином за місцем проживання, про що свідчить подомлення про отримання судової повістки. Заперечень проти позову не надав. Оскільки від відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, від нього не має відомостей про причину неявки, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Із наданої суду копії Договору дарування квартири від 17.04.2014 року, реєстр. № 585 вбачається, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Із Домової книги на зазначену квартиру, а також інформації відділу СГІРФО Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області вбачається, що відповідач [PERSON] станом на день розгляду справи значиться зареєстрованим за вказаною адресою. Згідно довідки АОСББ "Гвардійська" відповідач зареєстрований, але не проживає у квартирі більше 10 років. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач відсутній у квартирі [ADDRESS] понад строки, встановлені ч. 2 ст. 405 ЦК України. Поважні причини, передбачені ст.ст 71, 163 ЖК України, як підстави для продовження цього строку або зберігання за відповідачем житлового приміщення - відсутні. Відповідач добровільно залишив житло і добровільно ним не користується з 1994 року, тобто більше одного року. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. 163, 167 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 405 ЦК України. Відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з повозом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 03.05.1995р. Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено ще в 2015р., збереження сім`ї неможливе, оскільки втрачено почуття кохання та поваги один до одного. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з`явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.05.1995р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено запис №679. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що з відповідачем по справі, [PERSON], перебуває у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області 20.08.2010, за актовим записом № 2. Зазначила, що даний шлюб перший. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Близько одного року сторони припинили шлюбні відносини, оскільки перестали розуміти один одного, відповідач зловживає спиртним напоями, вчиняє бійки та сварки в сім"ї. За таких обставин, позивач просить розірвати шлюб, тому що подальше спільне життя неможливе і суперечить її інтересам, просила не вживати заходи щодо примирення. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов з підстав викладених в позові та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , який діє по довіреності від 26 січня 2017 року, просив суд не розривати шлюб та надати сторонам строк на примирення. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти позову заперечив, просив суд не розривати шлюб, оскільки він бажає зберегти сім"ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони зареєстрували шлюб 20.08.2010 Виконавчим комітетом Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, за актовим записом № 2 (а. с. 3). Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Одруження виявилось невдалим, оскільки сторони втратили взаєморозуміння, відносини набули складного характеру, що унеможливлює подальше збереження шлюбу. Позивач в судовому засідання просила не надавати терміну для примирення та наполягала на розірванні шлюбу, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє бійки, натомість відповідач наполягав на примиренні, позов не визнав. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Виходячи зі змісту положень ст.113, ч.3 ст.115 СК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Крім того, у відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що з відповідачем по справі, [PERSON], перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 2094 від 29.10.2013. Зазначила, що від даного шлюбу спільних дітей не мають. З лютого 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, оскільки відповідач змінив місце проживання, та з його слів стало відомо про його небажання зберегти шлюб. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб, тому що подальше спільне життя неможливе і суперечить її інтересам. Позивач просила суд відновити їй дошлюбне прізвище "Чорна". В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити (а. с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов визнає (а. с. 14). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Сторони зареєстрували шлюб 29.10.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 2094 (а. с. 3). Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Одруження виявилось невдалим, оскільки сторони втратили взаєморозуміння, відносини набули складного характеру, крім того, сторони проживають окремо, що унеможливлює подальше збереження шлюбу. Наміру примиритись сторони не виявили. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи зі змісту положень ст. 113, ч. 3 ст. 115 СК України, ч. 8 ст. 235 та ч. 8 ст. 8 ЦПК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судові витрати суд присуджує з відповідача на користь позивача в звязку із задоволенням позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 0.56 га, яка належала її бабі [PERSON] відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 069211, виданого 8 серпня 2004 року, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У судове засідання позивач не з`явилась, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Різдвянівська сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. [PERSON] 8 серпня 2004 року одержала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 069211, виданий 8 серпня 2004 року, згідно з яким вона стала власником земельної ділянки площею 0.56 га на території Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини, яку прийняла [PERSON] , оскільки разом із нею проживала та була зареєстрованою в [ADDRESS] . Згідно із витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу у Теребовлянському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 7 листопада 2019 року вартість земельної ділянки складає 20166.31 грн. Інші спадкоємці майна померлої [PERSON] відсутні. Відповідно до ст.1258, 1265 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Зі змісту ст.1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2.35 га, яка належала її бабі [PERSON] відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 069212, виданого 8 серпня 2005 року, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У судове засідання позивач не з`явилась, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Різдвянівська сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 14 листопада 2003 року [PERSON] (баба позивача) склала заповіт, згідно з яким заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0169623, виданий 16 грудня 1996 року [PERSON] . За час життя на земельну ділянку, вказану у сертифікаті на право на земельну частку (пай), [PERSON] виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 069212, виданий 8 серпня 2005 року, згідно з яким вона стала власником земельної ділянки площею 2.35 га на території Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, зміни у складений нею заповіт у користь [PERSON] щодо правовстановлюючого документа на земельну ділянку не внесла. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Згідно із витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу у Теребовлянському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 7 листопада 2019 року вартість земельної ділянки складає 61629.40 грн. Інші спадкоємці майна померлої [PERSON] відсутні. Відповідно до ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 2.92 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0165610 від 15 жовтня 1996 року, виданого селянською спілкою «Стрипа» с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа. У судове засідання позивач не з»явилсь, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON]. [PERSON] належала земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки "Стрипа" с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області розміром 2.92 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0165610 від 15 жовтня 1996 року. 3 грудня 2002 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку у землях селянської спілки «Стрипа». Згідно з розрахунком нормативної грошової оцінки відділу у Теребовлянському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 26 березня 2018 року вартість земельної ділянки складає 25095.62 грн. \~ Відповідно до ст.524, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який слід застосувати до вказаних спадкових правовідносин, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до[PERSON] про визнання батьківства. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31 серпня 2017 ро-ку позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Оглянувши матеріали справи судом виявлено, що при винесенні рішення не було вирі-шено питання про стягнення судового збору. В судове засідання сторони не зявилися, повідомлені належним чином про день час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не відомо. У відповідності до ч.4\~ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3\~ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення у справі щодо стягнення судового збору, оскільки, згід-но п.9 ч.1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~позивач звільняється від сплати судового збору при подачі позовної заяви, оскільки є законним представником дитини-інваліда. Оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення, тому слід постано-вити додаткове рішення щодо стягнення судового збору.

Outcome: approved