Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після брата - [PERSON], який помер [INFO] Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала, про що зазначено у її заяві від 02.12.2014 р. (а. с. 21). Судом з'ясовано, що [PERSON] помер [INFO] у с. Райгородок Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2011 р. (а. с. 6). [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.02.1943 р., виданим повторно свідоцтвом про народження серіїї [NUMBER] від 04.05.2008 р., виданим повторно свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2009 р. та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7, 8, 9, 10). Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222, 1223, 1258 та 1262 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] другої черги за законом. 23.09.2014 р. [PERSON] звернулась до Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2349/02-31 від 23.09.2014 р. держаного нотаріуса цієї нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що [PERSON] протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини не подала, а тому на підставі статті 1272 вважається, що вона спадщину не прийняла (а. с. 5). Згідно з частинами першою та другою статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином, [PERSON] як така, що на час відкриття спадщини постійно із братом - [PERSON] у с. Райгородок Бердичівського району Житомирської області не проживала (що випливає з відмітки про прописку на 11-й сторінці її паспорту та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2349/02-31 від 23.09.2014 р. держаного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON], а. с. 3, 5), для прийняття спадщини повинна була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті брата ([INFO]), тобто до 26.01.2006 р., проте не зробила цього. Частинами першою та другою статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Між тим, [PERSON], будучи спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу на підставі письмової згоди інших спадкоємців, які прийняли спадщину, у зв'язку з відсутністю останніх, що підтверджується листом № 3166/02-14 від 16.12.2014 р. Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області та доданими до нього документами (а. с. 34 - 51). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON], який бажав та бажає прийняти спадщину. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з абзацом шостим пункту 24 постанови від 30.05.2008 р. № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є особою похилого віку - народилась [INFO]., є інвалідом першої групи, інвалідність встановлена безстроково, має незадовільний стан здоров'я (а. с. 3, 25, 26 - 29). За таких оса твин суд вважає, що [PERSON] не подала у передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], в силу похилого віку та незадовільного стану свого здоров'я, тобто з поважних причин. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата - [PERSON], буде відповідати таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), оскільки, як зазначалось вище, вона є єдиним спадкоємцем, який бажав та бажає прийняти спадщину. Як вказувалось раніше, Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала. Суд вважає, що таке визнання не суперечить законодавству України, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved