Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON] про розірвання договору про надання послуг, стягнення збитків, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 липня 2016 року вона зробила замовлення послуги у відповідача на ремонт будинку, що розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Ворошилова, 23-А, про що з відповідачем уклала Договір про надання послуг №03/07 від 08липня 2016року. Загальна сума договору, згідно п.2.2., складає 26 500,00 грн. Згідно п.1.1 договору відповідач зобов'язався виконати за завданням Замовника, визначеним Додатком №І - Приблизний кошторис - послуги; здати результати послуг Замовнику, а Замовник (позивач) зобов'язався прийняти результати виконаних послуг та провести оплату згідно п.2.2 договору. Згідно Приблизного кошторису на виконання робіт (Додаток №1) повинні бути виконані роботи на загальну суму 26500,00 грн. За умовами п.2.2 договору вона повинна провести оплати у наступному порядку: -суму 14234,00 грн. передоплата на момент підписання договору, -остаточний розрахунок оплатити у день закінчення робіт. Відповідно до п. 1.3 Договору, строк виконання робіт до 12 вересня 2016 року. 08 липня 2016 року вона виконала свої обов'язки - сплатила відповідачу передоплату у сумі 14234,00 грн., що підтверджується виданою відповідачем квитанцією. Але станом на дату подання позову ні один вид робіт Відповідачем виконано не було. Тобто останній не виконав свій обов'язок, чим спричинив їй збитки та моральну шкоду. Неодноразове звертання до відповідача із проханням про виконання своїх зобов'язань згідно вищезгаданого договору залишилося без реагування. Вказані факти підтверджуються доказами: договором про надання послуг №03/07 від 03липня 2016 року; Додатком №1 «Приблизний кошторис на виконання послуг»; квитанцією від 08 липня 2016 року на суму 14234,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України позивачу в справах про захист прав споживачів надано право на свій розсуд пред'являти позов: за місцезнаходженням відповідача, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (за винятком виключної підсудності). Як споживач, вона бажає пред'явити позов за зареєстрованим місцем проживання споживача. У відповідності із ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. За ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання (ст. 611 ЦК) є, зокрема розірвання договору, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.624 ЦК (Збитки і неустойка), якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Згідно ст. 651 ЦК договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Вона, замовник, виконала свій обов'язок оплатити виконавцеві послугу, що підтверджується квитанціями про сплату, а виконавець грубо порушив закон, не виконав свій обов'язок надання послуги. Таким чином, аналізуючи вищевказані факти, яки підтверджуються вказаними доказами, з положеннями ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» та вищезгаданих пунктів договору, обґрунтовано вважає, що їй завдана незаконними діями відповідача майнова шкода (збитки) у розмірі 14 234,00 грн. Просить суд розірвати Договір про надання послуг № 03/07 від 08 липня 2016 року, укладений між нею та фізичною особою - підприємцем [PERSON], стягнути з [PERSON] на її користь понесені збитки - передоплату у розмірі 14234,00 грн. У судове засідання позивач [PERSON], не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 21 грудня 2016 року до суду надала Заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 17). Відповідач фізична особа - підприємець [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.11,15). Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідача ним не отримується (а.с.16). У відповідності до ч.5\~ст. 74 ЦПК України\~« У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1\~ст. 224 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач фізична особа - підприємець [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої\~статті 224 ЦПК України\~вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до фізичної особи підприємця [PERSON] про розірвання договору про надання послуг, стягнення збитків підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, зявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обовязків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Так у судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір щодо надання послуг по ремонту будинку (а.с. 5). Згідно кошторису на виконання робіт, відповідно до договору № 03/07 від 08 липня 2016 року та п. 2.1 Договору, загальна сума виконаних послуг по ремонту будинку складає 26500,00 грн. (а.с. 5,7). Позивачем 08 липня 2016 року було здійснено передоплату в сумі 14234 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 03/07 від 08 липня 2016 року, виданого відповідачем, фізичною особою підприємцем [PERSON] та про що зазначено у п.2.2.Договору на виконання послуг № 03/07 від 08 липня 2016 року (а.с. 5,6). У відповідності до 1.3 Договору виконавець повинен виконати роботи у строк з 11 липня 2016 року по 12 вересня 2016 року. В порушення умов п. 1.3 Договору відповідач не виконав покладені на нього зобовязання та до теперішнього часу не здійснив ремонт будинку, що розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Ворошилова, 23-А. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Із змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що даний договір є договором підряду. У відповідності до п 1.3 Договору виконавець зобовязаний виконати роботи у строк з 11 липня 2016 року по 12 вересня 2016 року (а.с. 5). Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Відповідно до статті 843 ЦПК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Відповідно до ст. 638 ЦК України, - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б одна із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 530 ЦК України, - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт порушення з боку відповідача вищезазначених норм законодавства, шляхом невиконання зобов'язань встановлених Договором на виконання послуг № 03/07 від 08 липня 2016 року - є перед судом доведеним. Позивач вказує на оплату замовлених послуг з ремонту будинку № 23-А, по вул. Ворошилова в місті Словянську Донецької області у розмірі 14234,00 грн. та просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається із наданої суду копії Договору на виконання послуг №03/07 від 08 липня 2016 року, укладеного між позивачем та відповідачем, [PERSON] отримав зазначену в договорі суму передоплати за ремонт будинку у розмірі 14234,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 03/07 від 08 липня 2016 року (а.с. 6). Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума розмірі 14234,00 грн. Вирішуючи питання про розірвання Договору на виконання послуг №03/07 від 08 липня 2016 року, укладеного між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] суд прийшов до наступного. У відповідність до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. «Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення - вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.» ([PERSON] правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2013 року у справі N 6-75 цс 13, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України)». Аналізуючи вищенаведене, суд визнає невиконання відповідачем, фізичною особою підприємцем [PERSON], своїх обовязків, істотним порушенням договору, оскільки позивач понесла збитки, сплатила суму передоплати за виконаний ремонт у будинку, але відповідач не приступив до виконання ремонту будинку, внаслідок чого [PERSON] не отримала того, на що розраховувала при укладанні Договору на виконання послуг №03/07 від 08 липня 2016 року, тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача щодо розірвання договору підряду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому Договір на виконання послуг №03/07 від 08 липня 2016 року, укладений між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також, у відповідності до вимог ст.4\~ Закону України Про\~ судовий збір, за подання позовних заяв в порядку цивільного судочинства майнового характеру сплачується\~ судовий збір у розмірі один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної\~ заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної\~ заробітної плати, та за подання позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. У відповідності із ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України „ Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача\~ на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку з чим, з відповідача фізичної особи підприємця [PERSON]А на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі\~ 1378 грн. 00 коп. за вимоги про стягнення збитків та розірвання договору про надання послуг. На підставі викладеного,

Outcome: approved