Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача орган опіки та піклування Рівненської міської ради, уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 22.06.2017 року та до повноліття дитини; визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02.08.2009 року з відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.02.2017 року розірвано. Від шлюбу в них є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що на даний час вона проживає за адресою [INFO]. Вважає, що дочка повинна проживати з нею, оскільки з точки зору психології між дитиною та її матірю в ранньому віці існує дуже тісний зв'язок, розірвання якого може накласти глибокий слід у майбутньому на психіці та фізичний розвитоку дитини. Крім цього зазначила, що існують деякі складнощі, що стосуються виховання та піклування саме батьком дитини, якщо дитина є дівчинкою, незалежно від її віку. Вказує, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який вона самостійно не зможе забезпечити, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, який має змогу їх сплачувати. Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому просив визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з ним, посилаючись на те, що з народження дитина зареєстрована та проживала разом із ним та позивачкою за місцем його проживання в [INFO]. Зазначив, що у жовтні 2016 року позивачка фактично розірвала їхні шлюбні відносини та пішла до іншого чоловіка. У червні 2017 року [PERSON] забрала доньку до себе в м. Рівне, де на даний час проживає в орендованому житлі. Зауважив, що більшу частину свого життя донька провела у його домі, який для неї є рідним, на відміну від чужого міста та чужого житла, де вона не зможе почуватись затишно і зручно. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточненіпозовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Крім цього, позивач додатково пояснила, що за їх спільною згодою, до травня 2017 року донька проживала разом із батьком у м. Остріг, відвідувала там музичну школу та ходила у садочок. Повідомила, що на сьогоднішній день дитина проживає разом із нею у м. Рівне, донька хоче жити у цьому місті та з 01.09.2017 року навчається у першому класі місцевої ЗОШ № 22. Зазначила, що стосунки дитини із батьком хороші та хотіла б щоб вони залишались такими і надалі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] уточненіпозовні вимоги за первісним позовом визнали частково, не заперечували щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки, у задоволенні іншої частині позовних вимог просили відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву. Зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник третьої особи\~органу опіки та піклування Рівненської міської ради, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. 23.01.2018 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що висновок № 08-116 від 18.01.2018 року про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матірю підтримує. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та його представника [PERSON],дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням по справі № 569/13554/16-ц Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року було розірвано. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 135794 виданого 26 січня 2011 року, батьком дитини є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Згоди між батьками з ким буде проживати дитина, не досягнуто. На час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді малолітнія донька [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] Судом встановлено, та це не заперечується сторонами, що [PERSON] фактично проживає у [INFO], що також підтверджується копією договору позички квартири від 01.06.2017 року. Відповідно до довідки ОКП Водоканал від 15.09.2017 року № 2151 [PERSON], [PERSON] та їх малолітня донька [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою [INFO]. Відповідно до характеристики наданої Острозьким районним судом Рівненської області від 11.09.2017 року, за період роботи [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінний, наполегливий, працездатний та комунікабельний, правила трудового розпорядку суду не прушував. Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов від 07.12.2017 року [PERSON] мешкає в м. Острог, вул. Скульптора Сосновського, 29 разом із [PERSON] у одноповерховому будинку, з 4 кімнатами, кухнею, ванною, 2 коридорами, для виховання, розвитку та проживання дитини створені усі необхідні умови. Згідно висновку органу опіки та піклування Рівненської міської ради від 18.01.2018 року № 08-116 [PERSON] з донькою [PERSON] та громадянським чоловіком проживають у найманій двокімнатній квартирі з усіма зручностями. В помешканні зроблено ремонт, кімнати мебльовані, наявна необхідна побутова техніка. Дитина має окреме місце для сну, навчання та відпочинку. Також, відповідно до висновку органу опіки та піклування, комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність залишення малолітньої [PERSON] на проживання з матір'ю. У ході розгляду справи судом встановлено, що дитина сторін [PERSON], [INFO], на момент прийняття рішення не досягла десяти років, у звязку із чим, та на підставі положень ст. 160 СК України місце проживання доньки повинно визначатися лише за згодою батьків. Згідно з ч.1, 2\~ст. 161 цього Кодексу\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Обоє батьків позитивно характеризуються. Згідно\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~та\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Однак, згідно п. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина\~не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини,\~бути розлучена зі своєю матірю. Мати дитини має постійне місце проживання та джерело існування, вона створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. В справі не встановлено виняткових обставин у розумінні положень\~ст. 161 СК України\~та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матірю. Наведене узгоджується з правовим висновком ВСУ у справі № 6-2445цс 16 від 14 грудня 2016 року. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи встановлені в ході судового розгляду вищезазначені обставини, висновок органу опіки та піклування Рівненської міської ради та виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню і слід визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір'ю [PERSON]. Крім того, батько дитини у разі визначення місця проживання їх з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно доньки та участь у її вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 СК та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), суд приходить до висновку про можливість стягнення із відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дати звернення з даним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved