Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В березні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28 липня 2008 року в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №08. В шлюбі народилася дитина [PERSON] [INFO] року, яка проживає разом з нею. За час спільного подружнього життя належної сім'ї не склалося. Після одруження вони проживали в будинку батьків дружини. Між чоловіком і батьками виникали непорозуміння і вони винаймали квартиру в м. Чорткові, на якій прожили разом півроку. Однак між ними часто виникали сварки та скандали. Відповідач її ревнує, принижує в присутності дитини, бив її, коли вона була вагітна. Два місяці вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, вона втратила довіру та почуття до чоловіка. Просить розірвати шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], дитину залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] позов підтримує, просять задовольнити. Суду пояснила, що до розірвання шлюбу привела негативна поведінка відповідача, який підносив на неї руку, ображав нецензурними словами. Сторони не підтримують подружніх відносин з 12 грудня 2015 року. Позивачка [PERSON] миритися не бажає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу та на те, щоб дитина залишилася проживати з матір'ю, але просить, щоб позивачку не перешкоджала його спілкуванню з дитиною. Не погоджується з мотивами, викладеними в позовній заяві. Суду пояснив, що до розірвання шлюбу привели дії позивачки. Миритися не бажає. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 липня 2008 року, який зареєстрували в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №08, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами часто виникають сварки та скандали, сторони проживають окремо з 12 грудня 2015 року, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved