Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Заявник [PERSON] 02.03.206 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що [INFO] року померла [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Зазначена особа померла у себе вдома у м. Донецьку, на території, що визначена Верховною радою як тимчасово окупована. За фактом смерті було видане лікарське свідоцтво про смерть № 717 від 11.11.2015 року, недержавного зразка, що посвідчує смерть [PERSON] Згідно свідоцтва про причину смерті від 11.11.2015 року, виданого задля поховання померлої, її смерть настала [INFO] року о 10 годині 00 хвилин внаслідок церебрального атеросклерозу, вік померлої 88 років. 07.02.2000 року [PERSON] було складено заповіт на користь заявника. Також зазначив, що визнання особи померлої потрібно йому для отримання свідоцтва про смерть та реалізації свого права на спадщину за заповітом. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] громадянки України, яка померла [INFO] року на тимчасово окупованій території України, місце смерті: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву та просив суд задовольнити її у повному обсязі. Представник заінтересованої особи, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В зв'язку з чим, суд не може прийняти до уваги як належні та допустимі докази підтвердження факту смерті [PERSON] рішення та документи прийняті на тимчасово окупованій території України. Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17.03.2015 року « Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України"Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Натомість суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS]. Йому була знайома [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS], оскільки остання була прихожанкою церкви і вони часто зустрічалися там. Також зазначив, що йому відомо, що [PERSON] померла [INFO] року і те, що за життя вона заповідала своє майно (квартиру) заявнику [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого 07.02.2000 року державним нотаріусом Восьмої Донецької державної нотаріальної контори Ляшенко В.Г., [PERSON] розпорядилася, що на випадок своєї смерті належну їй квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] заповідає [PERSON] Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Горлівка Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Горлівка Донецької області. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для отримання свідоцтва про смерть та оформлення свого права на спадщину. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved