Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] Мар`яна Володимирівна звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 березня 2014 року [PERSON] отримав від неї у борг грошові кошти в сумі 5000 доларів США, які зобов'язувався повернути не пізніше 30 квітня 2014 року. Факт отримання відповідачем від позивачки у борг зазначених коштів та своє зобов'язання щодо їх повернення сторони підтвердили укладенням договору позики від 31 березня 2014 року. Разом з цим відповідач свої зобов'язання не виконав, і обумовлені угодою грошові кошти не повернув. На момент звернення з даним позовом до суду, згідно національного курсу НБУ, сума 5000 доларів становить 109 650 гривень. Тому позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики в сумі - 109650 гривень, 3% річних в розмірі 4776, 53 гривні та 69627,75 гривень інфляційних втрат, а також понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик у засобах масової інформації - газеті "Новини Закарпаття" , причини його неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (кредитор) передає іншій стороні (позичальнику) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний \~ повернути кредитору таку ж суму грошових коштів або таку ж \~ кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики вважається укладеним в\~ момент передачі грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи, досліджено, що 31 березня 2014 року між позивачкою [PERSON] мар'яною Володимирівною та відповідачем [PERSON] було укладеного договір позики. Згідно вказаного договору [PERSON] отримав у борг 5000 доларів США, які зобов'язувався повернути позивачці у строк не пізніше 30 квітня 2014 року. Судом встановлено, що позивачкою ставилася вимога до відповідача про виконання умов договору позики, про що свідчить копія претензії від 15 січня 2015 року, однак така проігнорована й невиконана по даний час. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна \~умов договору не допускається. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичними вимогами, що пред'являються. Невиконання або неналежне виконання зобов'язання вважається його порушенням, що тягне за собою негативні наслідки для сторони, що спричинила їх (ст. 610 ЦК). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи доводиться, що відповідач [PERSON] згідно договору позики від 31 березня 2014 року зобов'язаний повернути суму боргу 5000 доларів США. На момент звернення до суду, згідно курсу НБУ 5000 доларів США становило 109 650 гривень. Таким чином сума боргу складає 109 650 гривень, а також 3 % річних від простроченої суми - 4776, 53 гривні та інфляційні втрати в розмірі 69627,75 гривень (згідно розрахунку). За таких обставин, аналізуючи норми наведеного законодавства, враховуючи, що на час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] не надав суду жодних переконливих доказів на спростування доводів позивачки, заперечень, а також те, що під час розгляду справи судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, суд вважає, що зобов'язання порушене з вини відповідача [PERSON], доводи позивачки базуються на правовому обґрунтуванні і порушене внаслідок цього право позивачки потребує судового захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2156, 64 гривні.

Outcome: approved