Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] - у розмірі по 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.05.2011. Від даного шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвано, сина залишено на проживання з нею. Відповідач в добровільному порядку не допомагає їй утримувати сина. Коштів, які вона заробляє, на утримання дитини не вистачає. Просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме по 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 03.11.2011 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 травня 2019 року, шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з позивачкою (а.с. 8-10). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов, підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивача утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. . А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved