Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В квітні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначили, що 15.10.2012 року між ПАТ " Всеукраїнський банк розвитку " та [PERSON] був укладений кредитний договір №ICKGMCUI.45769.003. Відповідно п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.7, 2.8 кредитного договору, банк зобов'язався протягом 60 днів з моменту укладення договору, встановити кредит, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000,00 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок [NUMBER] на умовах, визначених договором. Банк нараховує відсотки у розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки нараховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. Процентна ставка в пільговий період складає 0,0001% річних. Пільговий період складає 30 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Відповідач в односторонньому порядку припинив сплату заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, станом на 12.03.2015 року прострочена заборгованість по кредиту становить 2612,34грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 2612,34грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, письмових заяв від неї не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ICKGMCUI.45769.003. Відповідно п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.7, 2.8 кредитного договору, банк зобов'язався протягом 60 днів з моменту укладення договору, встановити кредит, у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000,00 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок [NUMBER] на умовах, визначених договором. Банк нараховує відсотки у розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки нараховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. Процентна ставка в пільговий період складає 0,0001 % річних. Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але в порушення умов договору, відповідач належним чином свої зобов'язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого станом на 12.03.2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 2612,34грн., яка складається з: поточна заборгованість по тілу кредиту- 830,91грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту- 865,52грн., поточна заборгованість по процентам- 39,35грн., прострочена заборгованість по процентам- 537,83грн., сума пені- 338,73грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку комісійну винагороду; в разі прострочення строків погашення кредиту сплатити банку пеню за кожний день прострочення. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 2612,34грн. Крім того, згідно положень статті 88 ЦПК України, оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved