Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повнолітня. Позов мотивований тим, що з 25.09.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач від виконання своїх батьківських обовязків, щодо виховання та матеріального утримання дітей ухиляється. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву (вх. № 28653 від 08.09.2016 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву (вх. № 28654 від 08.09.2016 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення (а.с. 23). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд встановив таке. Сторони з 25.09.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії 1-ОЛ № 047652 від 25.09.2010 року, видане Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 698 (а.с. 5). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], 24 січня 2011 народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 106092 від 31.01.2011 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 25 (а.с. 3), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 132803 від 11.10.2012 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 1912 (а.с. 4), які проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, що не заперечується відповідачем (а.с. 23 на звороті). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-ОЛ № 106092 від 31.01.2011 року, актовий запис за № 25 та свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ОЛ № 132803 від 11.10.2012 року, актовий запис за № 1912, батьками дітей є [PERSON] та [PERSON]. Статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав малолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у статті 182 Сімейного кодексу України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із ним, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини відсутня. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (частина 2 та 3 статті 183 Сімейного кодексу України). В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому суд враховує, що діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує визнання позову відповідачем та вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскільки за частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом зясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. За приписом частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки підстави, визначені Законом України "Про судовий збір" щодо звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved