Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] у серпні 2016 року звернулась з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що від сумісного подружнього проживання з відповідачем мають двох синів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість оскільки отримує заробітну плату як військовослужбовець. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 30% його заробітку, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому позивачка збільшила свої позовні вимоги та просить стягнути на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернулась до суду з заявою про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності. Відповідач звернувся до суду із заявою у якій позов визнав повністю та просив справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку утримувати дітей, а тому аліменти на дітей підлягають стягненню в судовому порядку Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб 24.01.2009 року зареєстрований Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі мають малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки є військовослужбовцем. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] від 24.01.2009р., даними повторного свідоцтва про народження дітей: серії [NUMBER] від 02 лютого 2016р., серії [NUMBER] від 02.06.2016 року. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Outcome: approved