Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй трудової книжки, серії [NUMBER] від 30 липня 1980 року, довідки про роботу від 17 грудня 2020 року № 3937 та довідки про заробітку плату від 17 грудня 2020 року № 3938. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що вона\~народилась в\~с.Вільне\~Апостолівського району\~Дніпропетровської області\~та дівочим\~її прізвищем\~було « [PERSON] ».\~26\~січня 2021\~року вона\~звернулась до\~Відділу призначеним\~пенсій управління\~пенсійною забезпечення\~Головного управління\~Пенсійного фонду України в\~Дніпропетровській області\~щодо призначення\~їй пенсії\~за віком. Однак, їй було відмовлено, оскільки при розгляді документів встановлено, що в поданих документах наявні розбіжності в написанні дошлюбного прізвища, а саме: « [PERSON] », хоча вірним є « [PERSON] ». Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, вона змушена звернутися до суду для встановлення даного факту, який має юридичне значення для неї, оскільки від цього безпосередньо породжуються юридичні наслідки. В даному випадку, призначення пенсії і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні заяви наполягала (а.с.22). Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, при розгляді справи поклався на розсуд суду (а.с.19-20). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім"ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~ Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с.Вільне Апостолівського району Дніпропетровської області. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 16 червня 1990 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , було зареєстровано шлюб за актовим записом № 623 (а.с.9). При цьому, як вбачається з долучених документів до заяви, а саме: трудової книжки серії [NUMBER] від 30 липня 1980 року, довідки про роботу від 17 грудня 2020 року № 3937, довідки про заробітну плату від 17 грудня 2020 року №3938, дошлюбне прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.4-7, 10-12). 08 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсії. Однак, листом від 08 лютого 2021 року в призначенні їй пенсії за віком, у відповідності до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», було відмовлено у зв`язку з розбіжностями в написанні її прізвище (а.с.13). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що розбіжності в написані прізвища в трудовій книжці, довідці про роботу від 17 грудня 2020 року № 3937, довідці про заробітну плату від 17 грудня 2020 року № 3938 є наявними, суд вважає, що дані розбіжності є суттєвими, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватися своїми майновими та немайновими правами. Крім того, у суду не викликає сумніву той факт, що вищевказані документи належать саме [PERSON] . За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved