Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

В Малиновський районний суд м. Одеси з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини звернулася [PERSON]. Посилаючись на те, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімя зберігається формально, мешкають окремо, подружні відносини припинені, просила розірвати шлюб, зареєстрований 17.10.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції між [PERSON] (дошлюбне - Калошина) та [PERSON]. В шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, матеріальну допомогу від батька не отримує, а сама позивачка не взмозі надавати доньці матеріальну допомогу та утримання в повному обсязі, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частин від усіх видів заробітку (доходу) (а.с.5-6). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, про що надав суду відповідну письмову заяву (а.с. 16). Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 17.10.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції між [PERSON] (дошлюбне - Калошина) та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.7). В шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком зазначений відповідач - [PERSON] (а.с.9). Сторони у судовому засіданні підтвердили, що сімейне життя між сторонами не склалося, шлюб існує лише формально та зберегти його неможливо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наведених обставин суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудови сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст. 180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент прийняття рішення згідно з Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік" для дітей віком до 6 років складає 755 грн. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 15 березня 2010 року. Суд розяснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved