Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в с.Таранівка Зміївського району, Харківської області померла [PERSON] . Останнім місцем її реєстрації та проживання була адреса [ADDRESS] . Станом на день смерті [PERSON] була одинокою, дітей та чоловіка не мала. Була зареєстрована одна в будинку. Після смерті [PERSON] будинок почав руйнуватись і тому вона вирішила переїхати проживати в цей будинок. Так, у 2005 році після розірвання шлюбу вона засилилась у вказаний будинок і почала відкрито та безперервно користуватись ним. У цьому будинку вона мешкає із своєю донькою та онукою. За цей час вона зробила ремонт у будинку, замінила вікна, облаштувала електропостачання, сплачує рахунки по комунальних послугах. Таким чином, позивачка вказує на те, що вона добросовісно, відкрито,безперервно та тривалий час володіє вказаним будинком і тому просить задовольнити позов. 02.10.2019 року відповідно до ухвали суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. 28.10.2019 року відповідно до ухвали суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, водночас задоволено клопотання про виклик свідків та витребування доказів. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з`явився, подав заяву до суду з проханням проводити судове засідання без його участі. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі рішення Виконкому Таранівської сільської ради. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] 11 листопада 2005 року розірвали шлюб. З актів, складених депутатом Таранівської сільської ради [PERSON] , вбачається, що в ході обстеження домоволодіння по [ADDRESS] виявлено, що за вказаною адресою не зареєстровані, але фактично проживають з 2005 року [PERSON] її донька [PERSON] та онука [PERSON] 2011 року народження. З 2005 року [PERSON] опікується будинком, виконує поточний ремонт, підтримує його у задовільному стані. Позивачкою надано фотокартки, з яких вбачається, що вона змінила вікна у будинку, встановила електричний лічильник, зробила ремонт, у будинку знаходяться її речі та речі доньки та онуки. З квитанцій про сплату за комунальні послуги за адресою [ADDRESS] вбачається, що вони надіслані на ім`я позивачки та регулярно нею сплачуються. Відповідно копії спадкової справи, до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , який є братом померлої [PERSON] . З актового запису про смерть №1069 від 19.05.2003 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З листа Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори вбачається, що 07.07.2003 року від імені сина спадкодавця [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , його представник за дорученням. 07.07.2003 року була заведена спадкова справа, в матеріалах якої знаходиться не завірена нотаріально копія доручення [PERSON] .Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалось. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні його власнику було відмовлено. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Матеріали справи свідчать, що у користуванні позивача знаходиться житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Свідки [PERSON] ,\~ [PERSON] судовому засіданні пояснили, що [PERSON] \~з 2005 року і по теперішній час проживає у [ADDRESS] , обробляє земельну ділянку, експлуатує будинок, проводить його ремонт. Тобто, позивач на протязі більше, ніж десять років добровільно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS] підстав вважати недобросовісність заволодіння судом не вбачається. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Outcome: approved