Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до Долинської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] сестри [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла рідна сестра позивача - [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої сестри. 14.06.2019 позивач звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва, з причини пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини. Спадкова справа після померлої [PERSON] не відкривалася. До нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини позивач не подавала, разом зі спадкодавцем на день її смерті не проживала. За цих підстав, свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріусом не може бути видано. Пропуск строку прийняття спадщини позивач обґрунтовує тим, що розуміла про необхідність прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті сестри, але перед наміченою поїздкою до міста Токмак позивач тяжко захворіла, у зв`язку з чим з 20 червня по 30 червня 2003 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Молочанській районній лікарні з гіпертонічною хворобою серця ІІ ступеню, що і завадило позивачу своєчасно подати нотаріусу відповідну заяву. Ця обставина змусила позивача звернутися в суд з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнавши його пропущеним за поважних причин. Позивач [PERSON] на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до Долинської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленка П.Л. від 10.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.08.2020 закрито підготовче провадження по справі. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з роз`ясненнями п.п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Як встановлено судом спадщина після померлої [INFO] [PERSON] відкрилася до [INFO] , тому до спірних правовідносин застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP. Статтею 524 ЦК Української PCP визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.530 ЦК Української PCP, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК Української PCP, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.550 ЦК Української PCP строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Судом встановлено, що [INFO] померла рідна сестра позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Долинською сільською радою Токмацького району Запорізької області від 26.12.2002. Родинні відносини позивача зі спадкодавцем підтверджуються копіями наступних документів: свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] ; свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , відповідно до якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; свідоцтва про укладення шлюбу позивача [NUMBER] , відповідно до якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; свідоцтва про народження спадкодавця [NUMBER] ; свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , відповідно до якого спадкодавець змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі і на земельну ділянку за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0124469 від 13.03.1997. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, що підтверджується листом Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 17.07.2020 № 359/01-16. 14 червня 2019 року позивач звернулася до нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [PERSON] . Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини. Спадкова справа після померлої [PERSON] не відкривалася. До нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини позивач не подавала, разом зі спадкодавцем на день її смерті не проживала та не була зареєстрована. За цих підстав, свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріусом не може бути видано. Свою відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії нотаріус виклала в Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2019 року №651/02-31. Пропуск строку прийняття спадщини позивач обґрунтовує наступним. Позивач розуміла про необхідність прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті сестри, але перед наміченою поїздкою до міста Токмак позивач тяжко захворіла, у зв`язку з чим з 20 червня по 30 червня 2003 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Молочанській районній лікарні з гіпертонічною хворобою серця ІІ ступеню, що і завадило позивачу своєчасно подати нотаріусу відповідну заяву. Факт перебування позивача на лікуванні підтверджується довідкою КНП «Молочанський центр первинної медико-санітарної допомоги» ТМР. Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подала заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, зі спадкодавцем за місцем проживання зареєстрована не була, у зв`язку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Верховний Суд України у Постанові Пленуму від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанова Пленуму) дав відповідні роз`яснення. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, хвороба позивача становила об`єктивні та непереборні труднощі для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Суд також врахував при прийняті рішення, що позивач являється спадкоємцем другої черги, інші спадкоємці, які б бажали прийняти спадщину відсутні, відсутність заперечень проти задоволення позову відповідачем, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України особа, яка пропустила строк для прийняття спадщини, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.95 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в три місяці. Висновки суду: Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене слідує, що положення закону стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved