Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання з годувальником та знаходження на його утриманні посилаючись на те, що 05 жовтня 2018 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1969 року. Заявник разом з чоловіком проживали та були зареєстровані у місті Донецьку. З 2016 року переїхали проживати до міста Полтава, де вели спільне господарство, мали єдиний бюджет та разом вирішували усі побутові потреби. Оскільки розмір доходів [PERSON] був вищим за розмір пенсії заявника, заявник знаходилась на його утриманні. З 10 серпня 2016 року заявниця взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS]. На час смерті, чоловік заявниці був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у м. Дружківка , хоча фактично проживав разом з заявником у м. Полтаві. На даний час заявник бажає перейти на пенсію свого чоловіка, тому виникла необхідність звернутись до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що її чоловік [PERSON] отримував пенсію у розмірі 14350 грн.,її розмір пенсії є суттєво меншим, а тому враховуючи вказані обставини вона знаходилась на утриманні свого чоловіка. ЇЇ чоловік працював шахтарем, мав 26 років підземного стажу. Чоловік, як за час роботи так і після виходу на пенсію завжди віддавав їй всі свої кошти, оформляв на неї довіреність на отримання належних йому виплат. Заявник витрачала такі кошти на оплату комунальних платежів, придбання продуктів харчування, одягу, ліків. У 2016 році заявник та її чоловік змушені були залишити постійне місце проживання та переїхати проживати до м. Полтава, де проживали та вели спільне господарство за адресою [ADDRESS]. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, на адресу суду направлено відзив в якому заявлені вимоги не визнав посилаючись на недоведеність. Просив відмовити у задоволенні заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши докази у справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 25 вересня 1969 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 5). 05 жовтня 2018 року [PERSON] помер (а.с. 6). Заявник зареєстрована за адресою [INFO], за цією ж адресою був зареєстрований і її чоловік. Заявник [PERSON] з 10 серпня 2016 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS]. ( а.с. 8) [PERSON] на час смерті знаходився на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS]. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~36\~Закону України\~\~"Про\~загальнообов'язкове\~державне\~пенсійне\~страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у\~частині другій\~статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича ([PERSON]), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Частиною 2 цієї статті визначено хто відноситься до непрацездатних членів сімї, у тому числі і чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого\~статтею 26\~цього Закону; Частина 3\~статті визначає,\~що до\~членів сім'ї,\~які вважаються\~такими,\~що були\~на утриманні\~померлого годувальника,\~відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до довідки Костянтинівсько - Дужківського обєднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області № 19 від 23.01.2019 року [PERSON]. знаходився на обліку в Костянтинівсько-Дужківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за віком, розмір його пенсії складав 14350 грн. ( а.с. 10) Розмір пенсії [PERSON] складає 2730 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 90 від 23.01.2019 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що знають [PERSON] тривалий час, знали її чоловіка [PERSON], з яким заявник постійно проживала разом в місті Донецьку, а з 2016 року переїхали до міста Полтава, де проживали разом за адресою [ADDRESS]. Сімя мала єдиний бюджет, спільно вирішували питання повязані з побутом, піклувались один про одного. [PERSON] за час життя працював шахтарем , а тому отримував пенсію розмір якої був більший від розміру пенсії заявника. Враховуючи розмір пенсії [PERSON], його дружина [PERSON] постійно знаходилась на утриманні свого чоловіка. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Пунктом 8\~постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам дано роз'яснення, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] постійно проживала у місті Донецьку, а з 2016 року переїхали до міста Полтава, де проживали разом за адресою [ADDRESS], вели спільний бюджет та заявник [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка, який помер 05 жовтня 2018 року. За таких обставин, суд вважає, що факти спільного проживання заявника [PERSON] з чоловіком [PERSON] та знаходження її на утриманні чоловіка знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а отже заяву [PERSON] необхідно задовольнити. Встановлення в судовому порядку зазначених фактів необхідне заявнику для отриманння доходу для належного існування.

Outcome: approved