Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просила встановити факт визнання батьківства відносно неї [PERSON], який помер [INFO] в с. Стрільники Путивльського району Сумської області. Свою заяву обґрунтовувала тим, що в свідоцтві про народження у відповідній графі зазначено лише ім'я батька, в зв'язку з чим заявник не може оформити спадщину, яка залишилась після його смерті. Крім того, в зв'язку з тим, що з 2009 року на момент смерті батька вони проживали разом [ADDRESS], вона здійснювала догляд за батьком, який через похилий вік потребував стороннього догляду та допомоги, при цьому останній за вказаною адресою зареєстрований не був, просила також встановити факт постійного проживання з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини по [ADDRESS]. В судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали повністю. Заінтересовані особи надіслали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, заперечень проти заяви [PERSON] не мали. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Стрільники Путивльського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть від 27.09.2012 (а.с. 9). Як вбачається із свідоцтв про народження та укладення шлюбу, матір'ю [PERSON], заявника в справі, зазначена [PERSON], а в графі про батька вказано лише його ім'я - "[PERSON]" (а.с. 8). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27.06.2017 вбачається, що батьками дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та «[PERSON]», при цьому реєстрація народження цієї дитини здійснювалася за заявою [PERSON] (а.с. 10-11). Довідкою Стрільниківської сільської ради Путивльського району Сумської області від 19.06.2017 № 242 підтверджена та обставина, що батько заявника, [PERSON], який помер [INFO], на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 13). З довідки цієї ж сільської ради від 23.06.2017 № 250 вбачається, що [PERSON] здійснила поховання [PERSON], який помер [INFO] та з яким вони фактично проживали разом в с. Стрільники і вели спільне підсобне господарство (а.с.14). Свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з заявником по справі, яку знає з дитинства. Її батьком був померлий [PERSON], з яким заявник з 2009 року проживала разом. Свідок не знала, що батьки заявника по справі не були одружені. Листом приватного нотаріуса та витягом зі Спадкового реєстру від 27.06.2017 підтверджено те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, а в оформленні спадщини заявнику було відмовлено через пропуск заявником строку для прийняття спадщини та необхідністю підтвердження факту батьківства з померлим (а.с. 15 -16) В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено в п. 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ст. 53 КпШС Української РСР походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ст. 7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР» від 29.12.1969 (зі змінами) у відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Тобто за змістом цієї правової норми в судовому порядку підлягає встановленню факт визнання померлим батьківства щодо заявника. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Беручи до уваги зазначене та даючи оцінку наявним у справі доказам, суд вважає, що достовірно встановлено той факт, що померлий [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON], яка постійно проживала з ним на час відкриття спадщини, і ці факти мають для неї юридичне значення, позаяк надають право на оформлення спадщини. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved