Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 28.03.2017р. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно вказаного Свідоцтва вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], яка померла 05.06.2016р. є її донька [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], яка зареєстрована в [INFO], на ? частку спадщини, та її чоловік [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований в [INFO], на ? частку спадщини. Позивач зазначає, що 28.03.2017р. їй також було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON]. 31.03.2017р. державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було прийнято рішення № 34572985 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно вказаного рішення підставою для відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно була наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: згідно відомостей наявних в Державному реєстрі речових прав, за вказаною адресою нерухомого майна вже відкритий розділ на обєкт нерухомості, тип обєкта: інше, доповнення до типу: домоволодіння. Відомості про площу обєкта нерухомості, його тип та опис, що зазначені в даному розділі, відмінні від відомостей вказаних у документах, які подані для проведення державної реєстрації права власності. 08.09.2017р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 2о/334/128/17 постановлено рішення яким встановлено факт, що згідно Договору дарування, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 08.04.1995 року за реєстровим № 1579, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 7/50 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових споруд та побудов, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Робітнича, 36. Таким чином, позивач зазначає, що у свідоцтві про право на спадщину було допущено помилку через наявність вказаної помилку у правовстановлюючому документі, зокрема, договорі дарування, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 08.04.1995 року за реєстровим № 1579. Позивач з посиланням на викладені у позовні заві обставини та приписи ст. 1300 ЦК України зазначає про неможливість у позасудовому порядку внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з неможливістю отримання згоди на це від іншого спадкоємця, [PERSON] у звязку з його смертю. Позивач та його представник у судове засідання не зявились, надали суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, справу просять розглядати за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду заяви, в яких справу просять розглядати за їх відсутності. Третя особа в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій справу просить розглянути за її відсутності Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Матеріалами справи підтверджується, що 28.03.2017р. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно вказаного Свідоцтва вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], яка померла 05.06.2016р. є її донька [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], яка зареєстрована в [INFO], на ? частку спадщини, та її чоловік [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований в [INFO], на ? частку спадщини. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 28.03.2017р. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON]. Спадщина, на яку видане Свідоцтво, складається з: 7/100 частин житлового будинку № 36 по вул. Робітнича в місті Запоріжжя, загальною площею 83,3 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 1077 кв.м., що належали спадкодавцю на підставі Договору дарування, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 08.04.1995 року за реєстровим № 1579. Право власності зареєстроване в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 29.09.1995р., записано в реєстрову книгу за № 171, за реєстровим номером № 29456, що підтверджується реєстраційним написом на правовстановлювальному документі, проставленим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 29.09.1995р., що належали [PERSON], яка померла 05.06.2016р., спадкоємцем якої був чоловік [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. На зазначеній земельній ділянці розташовані: житловий будинок, позначений в плані літерою «А», житловий будинок, позначений в плані літерою «Б», з відповідними надвірними будівлями та господарчими спорудами. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом право власності на 7/100 частин житлового будинку підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що 31.03.2017р. державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було прийнято рішення № 34572985 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно вказаного рішення підставою для відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно була наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: згідно відомостей наявних в Державному реєстрі речових прав, за вказаною адресою нерухомого майна вже відкритий розділ на обєкт нерухомості, тип обєкта: інше, доповнення до типу: домоволодіння. Відомості про площу обєкта нерухомості, його тип та опис, що зазначені в даному розділі, відмінні від відомостей вказаних у документах, які подані для проведення державної реєстрації права власності. 10.05.2017р. ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» до технічного паспорту на житловий будинок № 36 по вул. Робітнича у м. Запоріжжя було внесено поточні зміни, зокрема, виправлено помилку та замість житлового будинку літера «А» зазначено житловий будинок літера «Б». У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни субєкта управління обєктами державної власності, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "в"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У звязку з виявленням технічної помилки, яка була допущена при проведенні державної реєстрації права власності на 14/25 частин домоволодіння, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Робітнича, 36, [PERSON] звернувся до Державного реєстратора з відповідною заявою. На підставі поданої [PERSON] заяви державним реєстратором були внесені відповідні відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Під час розгляду справи судом встановлено, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Робітнича, 36 розташоване домоволодіння співвласниками якого є: -[PERSON], частка власності якої у спільному майні становить 7/50 частин. -[PERSON], частка власності якого у спільному майні становить 3/10 частин. -[PERSON], частка власності якого у спільному майні становить 14/25 частин. Право власності [PERSON] на 7/50 частин домоволодіння, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Робітнича, 36 виникло на підставі Договору дарування, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 08.04.1995 року за реєстровим № 1579. Згідно п. 1 вказаного Договору вбачається, що [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 7/50 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд та побудов, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Робітнича, 36. На земельній ділянці розміром 1000 кв.м. розташований: житловий будинок, глинобитний, житловою площею 41,2 кв.м., позначений на плані літерою «А», житловий будинок, саман обкладений цеглою, житловою площею 35,2 кв.м., позначений на плані літерою «Б», літня кухня, позначена на плані літерою «Г», сарай, позначений на плані літерою «Е», вбиральні, позначені на плані літерами «В, Д», паркан, позначений на плані цифрою «1», водопровід, позначений на плані цифрою «3». Зазначені 7/50 частин житлового будинку належать дарувальнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, видане Запорізьким Міськбудуправлінням 16.03.1994р. за № ІІІ, що підтверджується довідкою-характеристикою Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 08.02.1995р. за № 9-145. Пунктами 2, 3 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яку затверджено Заступником Міністра комунального господарства Української РСР [PERSON] 31 січня 1966 р. передбачено, що об'єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Якщо домоволодіння складається з двох або більше жилих будинків, які належать громадянам на праві особистої власності, такі будинки з приналежними до них надвірними будівлями підлягають виділенню з складу домоволодінь, як самостійні, з закріпленням за кожним з них окремої земельної ділянки під окремим номером по вулиці, провулку, площі. Коли виділити такі будинки з складу домоволодіння неможливо з технічних причин, що підтверджується рішенням виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, реєстрація цих будинків (їх частин) провадиться в складі домоволодіння. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд за адресою: м. Запоріжжя, вул. Робітнича, 36 вбачається, шо на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці знаходиться житловий будинок літера «А» та житловий будинок літера «Б», а отже вказані будинки в розумінні приписів Інструкції є домоволодінням. З наведеного вище вбачається, що фактично предметом договору дарування була не частина житлового будинку, а частина домоволодіння. Зазначення у Договорі дарування про те, що його предметом є частина будинку є помилкою, оскільки вказана частина нерухомого майна не виділена зі складу домоволодіння та є його складовою частиною. 08.09.2017р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 2о/334/128/17 постановлено рішення встановлено факт, що згідно Договору дарування, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 08.04.1995 року за реєстровим № 1579, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 7/50 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових споруд та побудов, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Робітнича, 36. Таким чином, судом встановлено, що в правовстановлюючому документі, яким є договір дарування, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 08.04.1995 року за реєстровим № 1579, було допущено помилку, а саме, замість типу обєкту домоволодіння, помилково зазначено тип обєкту будинок. У відповідності до ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Звертаючись із позовом до суду [PERSON] вказувала про те, що вирішити питання про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину в позасудовому порядку на даний момент не є можливим. Суд знаходить вказане твердження позивача обґрунтованим з наступних підстав. За приписами ст. 1300 ЦК України внесення змін до свідоцтва про право на спадщину допускається за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано [PERSON] 28.03.2017р. спадкоємцями майна [PERSON], [INFO], яка померла 05.06.2016р. є її донька [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], яка зареєстрована в [INFO], на ? частку спадщини, та її чоловік [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований в [INFO], на ? частку спадщини. Матеріалами справи підтверджується та обставина, що [PERSON] не має можливості внести зміни до свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], через неможливість отримання згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину після її смерті, зокрема, неможливості отримання на це згоди від [PERSON] у звязку з його смертю. Як вже зазначалось раніше, згідно ч. 2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Ураховуючи те, що обставини наведені позивачем у позові підтверджені належними та допустимими доказами, їх взаємний звязок підтверджує наявність порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що вони підлягають захисту у судовому порядку, а вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., понесені нею при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved