Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтований тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківський обов`язків по вихованню свого сина, не утримує його матеріально, ухиляється від сплати аліментів, не цікавиться його життям, здоров`ям що змусило позивача звернутися до суду. Ухвалою від 10 квітня 2019 року у справі було відкрито загальне позовне провадження, до участі у справі залучено третю особу. Ухвалою від 02 травня 2019 року по справі було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача адвоката Матяш Д. Ю. та представник третьої особи надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Третя особа надала висновок органу опіки та піклування по суті справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв, клопотань не надав. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, судом було увалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Сторони перебували в шлюбі з 27 лютого 2016 року по 11 червня 2018 року (а. с. 6, 7). В даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 червня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8). З довідок № 563, 562 Великомитницької сільської ради від 14 березня 2019 року, слідує, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає з матір`ю, [PERSON] , [PERSON] участі у вихованні сина не приймає (а. с. 9, 10). З довідки "Хмільницького центру первинної медико-санітарної допомоги" від 14 березня 2019 року слідує, що за час перебування [PERSON] на обліку, жодного разу батько не був присутній під час планових відвідувань (а. с. 11). [PERSON] по місцю роботи характеризується позитивно, на час розгляду справи перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, самостійно виховує сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 12, 13). [PERSON] має значну заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина (а. с. 14, 15, 16). По місцю проживання [PERSON] характеризується як особа, яка неодноразово притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, зловживає спиртними напоями (а. с. 32). Згідно висновку органу опіки і піклування Хмільницької РДА, позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] є доцільним і буде в інтересах дитини (а. с. 30, 31). Малолітній [PERSON] в судове засідання для висловлення його думки по суті справи в порядку ст. 171 СК України не викликався, оскільки зважаючи на його вік (два роки)він не може на час розгляду справи висловити його думку. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина, для повного та гармонійного розвитку його особистості, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости за піклування та відповідальності своїх батьків і в будь якому випадку в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, за винятком, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідальність за виховання та розвиток дитини покладаються на батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз`яснень, які містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою для позбавлення батьківський прав, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків свідчать докази, досліджені в судовому засіданні, з яких слідує, що відповідач не цікавиться дитиною з народження, дитина його не знає, оскільки батько не приймає участі у вихованні та утриманні, не піклується про сина, не дбає про його розвиток, не приймає участі у важливих для дитини подіях, таким чином позивачем доведено підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved