Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 6500 дол. США, суму відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 1649 дол. США, суму 3-х річних від простроченої суми в розмірі 103 дол. США, а також стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 23.03.2017р. ним надано в позику [PERSON] грошові кошти в розмірі 6500 дол. США, для їх використання в особистих цілях, а саме - купівлі автомобіля Ауді А8 2001 року випуску, з подальшим переоформленням відповідного автомобіля на нього в якості застави та зобов`язувався повернути кошти протягом 18 місяців (до 23.09.2018р.), про що було складено відповідну розписку. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою про повернення позики, однак до теперішнього часу грошові кошти так і не було повернуто, відповідач вимоги щодо повернення суми позики ігнорує, та кошти не повертає. За даних обставин він вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 23.03.2017 року позивач [PERSON] надав в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 6500 дол. США, для їх використання в особистих цілях, а саме - купівлі автомобіля Ауді А8 2001 року випуску, з подальшим переоформленням відповідного автомобіля на [PERSON] в якості застави та зобов`язувався повернути кошти протягом 18 місяців (до 23.09.2018р.). Отримання коштів підтверджено розпискою, виданою та підписаною відповідачем власноручно. (а.с. 14) Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка підписана відповідачем є підтвердженням укладення договору. Як зазначає, позивач у своїй позовній заяві, він неодноразово звертався до [PERSON] із вимогою про повернення боргу проте його вимога залишена без задоволення, крім того зазначав, що у вересні 2018 року, вже після спливу строку виконання зобов`язань, відбулася зустріч з відповідачем в Старобазарному сквері (Кіровський парк), де під час розмови відповідач пообіцяв віддати раніше надані грошові кошти частинами. Однак після зазначеної зустрічі відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки. Листом від 13.06.2019р. № 31/15-3465 Регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України, повідомлено суд, що згідно даним ЄДР НАІС МВС станом на 12.06.2019р. на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстровано транспортний засіб «MITSUBISHI LANCER», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] видане 23.02.2008 року ВРЕР № 1 м. Одеси. Реєстрація проводилася на підставі довідки-рахунку ЦБР 073703 від 22.02.2008 ТОВ «БАСТІОН-ЮГ». (а.с. 39) Однак відповідачем грошові пошти так повернуто і не було, незважаючи на те, що термін повернення боргу давно сплинув. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивач належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов`язання не виконав, отримані в борг кошти, не повернув. Закінчення строку договору, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов`язання не виконав, отримані в борг кошти, не повернув. Закінчення строку договору, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Також, згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За таких обставин, суд приходить до висновку, про обґрунтованість вимоги позивача, щодо стягнення відсотків за користування грошовими коштами в заявленому позивачем розмірі. Пунктом 12 Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не звертався. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Так відповідно до розрахунку судових витрат у справі за позовом визначаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2202,47 грн. (а.с. 2) Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати

Outcome: approved