Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з ПАТ «СК «Українська страхова група» матеріальну шкоду у розмірі 71363,52 гривень (різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування), 2000 гривень - витрати на проведення експертного дослідження, а також судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 02.09.2019 о 09:45 год., 3-я особа: [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н. [NUMBER] , рухаючись по вул.Люстдорфська дорога в м.Одеса, в порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, д.н. [NUMBER] , власником якого є позивачка, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.На дату ДТП, цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Tiguan, д.н. [NUMBER] , була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПАТ «СК «Українська страхова група» з лімітом відповідальності 100 000,00 гривень, однак відповідачем було сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 28 636,48 гривень, а тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача - адвокат Дігуляр В.В., до судового засідання не з`явився, надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду клопотання в якому просив розглянути справу у їх відсутність, з урахуванням наданого відзиву на позов. 3-я особа: [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду письмові пояснення та просив розглядати справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 02.09.2019 о 09:45 год., 3-я особа: [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н. [NUMBER] , рухаючись по вул.Люстдорфська дорога в м.Одеса, в порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, д.н. [NUMBER] , власником якого є позивач, [PERSON] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 04.04.2019 року, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 24.02.2020 року провадження щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. На підставі Протоколу - узгодження про розмір страхового відшкодування від 28 квітня 2020 року та Листом №ПСЦВ-2719 від ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 28 636,48 гривень (Лист АТ КБ «Приватбанк» від 30.04.2020 року). Страховиком визнано наявність вини 3-ї особи: [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та здійснено відповідну виплату. На дату ДТП, цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу VolkswagenTiguan, д.н. [NUMBER] , була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПАТ «СК «Українська страхова група» з лімітом відповідальності 100 000,00 гривень, №АМ-9023225 від 01.03.2019 року. Предметом страхування за полісом є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2019 року, позивач [PERSON] звернулась до страхової компанії ПАТ "СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування надавши при цьому усі необхідні документи та 29.04.2020 року відповідачем було здійснено виплату у розмірі 28 636,48 гривень. Однак, висновком №670/19 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ та вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 29 жовтня 2019 року, фактична вартість завданих збитків в результаті ДТП становить 102 136,76 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування становить: 100 000,00 гривень - 28 636,48 гривень = 71 363,52 гривень. Рішенням Київського районного суду від 21.08.2020 року справа №947/15492/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди в розмірі 71 363,52 гривень відмовлено, при цьому зазначено, що страхова компанія виплатила грошову суму у розмірі 28636 грн. 48 коп., а ліміт відповідальності страховика складає 100000 грн., та позивач має право за наявності всіх документів звернутися до страхової компанії для виплати їй різниці між фактично сплаченою сумою та максимальним страховим лімітом. 04.11.2020 року [PERSON] звернулась до ПАТ "СК «Українська страхова група» з вимогою здійснити виплату шкоди у належному розмірі, але відповіді не було отримано, суму страхового відшкодування в розмірі 71 363,52 гривень не сплачено. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників на земних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язковестрахуванняцивільно-правовоївідповідальностівласниківназемнихтранспортнихзасобів» (далі - Закон № 1961-IV). Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, відповідно ст.1194 ЦК України. Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно ст.1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Щодо факту погодження виплати, що вже здійснена, слід зазначити, що Постановою від 16 жовтня 2019 року, справа № 320/9174/15-ц, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що відповідно до абз. 2 п. 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Тлумачення зазначеної правової норми спеціального закону у взаємозв`язку із загальними нормами цивільного законодавства призводить до висновку, що в контексті встановлених судами в цій справі фактичних обставин, одержавши страхову виплату, потерпілий не позбавляється права на реальне відшкодування заподіяних внаслідок ДТП збитків, в тому числі у судовому порядку. З полісу АІ3194837 від 27 листопада 2014 року вбачається, що сторонами узгоджена страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за майнову шкоду у розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 26). Розмір страхового відшкодування не перевищує вказаного ліміту. Отже, вказаний розмір оціненої майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому саме страховик має відшкодувати її потерпілому. Відповідальність винуватця у разі визнання випадку страховим настає лише тоді, коли розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, на що безпосередньо вказує зміст ст.1194 ЦК України. Крім того, статті 2, 22, 29, 36 Закону № 1961-IV не містять заборони щодо доплати суми відшкодування, якщо після оцінки виявиться, що погоджена потерпілим та страховиком виплачена сума є значно меншою від оціненої майнової шкоди. Вказані статті обмежують страхову виплату лише встановленим у договорі лімітом відповідальності. При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої ним третім особам внаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Зі змісту правової позиції Великої палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18 від 04 липня 2018 року вбачається, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. (див. пункт 35 цієї постанови). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України вимоги щодо стягненню судового сбору також підлягають задоволенню.

Outcome: approved