Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

В позовній\~заяві,\~що надійшла\~до Михайлівського\~районного суду\~від [PERSON] ,\~вказано,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті залишилось\~спадкове майно:\~земельна ділянка\~площею 0,64\~га,\~кадастровий номер\~2323388800:12:009:0004,\~призначена для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~розташована на\~території Тимошівської\~сільської ради\~Михайлівського району\~Запорізької області;\~земельна ділянка\~площею 5,6\~га,\~кадастровий номер\~2323388800:15:003:0005,\~призначена для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~розташована на\~території Тимошівської\~сільської ради\~Михайлівського району\~Запорізької області;\~земельна ділянка\~площею 6,74\~га,\~кадастровий номер\~2323388800:18:002:0042,\~призначена для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~розташована на\~території Тимошівської\~сільської ради\~Михайлівського району\~Запорізької області.\~Згідно заповіту\~від 06\~червня 2019\~року,\~ [PERSON] на\~випадок своєї\~смерті зробив\~таке розпорядження:\~належні йому\~земельні ділянки,\~що розташовані\~на території\~Тимошівської сільської\~ради Михайлівського\~району Запорізької\~області,\~-\~надані для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~площами:\~3,5858\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 2323388800:04:001:0065;\~4,0800\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 2323388800:10:009:0037;\~0,3374\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 2323388800:11:006:0072;\~0,6045\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 2323388800:07:005:0143;\~6,74\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 2323388800:18:002:0042;\~5,6\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 2323388800:15:003:0005;\~0,64\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 2323388800:12:009:0004,\~заповів \~ [PERSON] . Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.03.2005 року, справа № 2-541/05, продовжено пропущений строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на державний акт на право приватної власності на землю 11-ЗП № 041908 в розмірі 12,98 га, яка розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом так як при підготовці до видачі свідоцтва виникли незрозумілості та суперечності стосовно формулювання фрази із резолютивної частини рішення суду стосовно визнання права власності на державний акт на право приватної власності на землю серії 11-ЗП № 041908 в розмірі 12,98 га, розташований на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, саме чи малося на увазі визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 12,98 га, що розташовані на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЗП № 041908 за [PERSON] в порядку спадкування. Враховуючи прописане не можливо самостійно розтлумачити рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.03.2005 року справа № 2-541/05, та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі вищезазначеного рішення суду на земельні ділянки. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Михайлівської державної нотаріальної контори Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини справи,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~обґрунтовані та\~підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,64 га, кадастровий номер якої 2323388800:12:009:0004, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.03.2005 року № 2-541/05. (а.с.15). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер якої 2323388800:12:009:0004, без ПДВ складає 8727 грн. (а.с. 18-30). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,6 га, кадастровий номер якої 2323388800:15:003:0005, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.03.2005 року № 2-541/05. (а.с.16). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер якої 2323388800:15:003:0005, без ПДВ складає 76364 грн. (а.с. 44-56). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,74 га, кадастровий номер якої 2323388800:18:002:0042, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.03.2005 року № 2-541/05. (а.с.15). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер якої 2323388800:18:002:0042, без ПДВ складає 91909 грн. (а.с. 31-43). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.03.2005 року, справа № 2-541/05, продовжено пропущений строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 041908 в розмірі 12,98 га, яка розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 16). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 20 листопада 2019 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 65085492 ( а.с. 78). Згідно матеріалів спадкової справи № 176/2019, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , позивач [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Окрім позивача спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка з заявою про прийняття спадщини не зверталась.Заповітом від 06 червня 2019 року [PERSON] належні йому земельні ділянки, що розташовані на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, - надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами: 3,5858 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323388800:04:001:0065; 4,0800 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323388800:10:009:0037; 0,3374 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323388800:11:006:0072; 0,6045 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323388800:07:005:0143; 6,74 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323388800:18:002:0042; 5,6 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323388800:15:003:0005; 0,64 га, кадастровий номер земельної ділянки 2323388800:12:009:0004, заповів [PERSON] . На земельні ділянки 2323388800:04:001:0065; 2323388800:10:009:0037; 2323388800:11:006:0072; 2323388800:07:005:0143 позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 червня 2020 року за № 398/02-14, державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з тим, що при підготовці до видачі свідоцтва виникли незрозумілості та суперечності стосовно формулювання фрази із резолютивної частини рішення суду стосовно визнання права власності на державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 041908 в розмірі 12,98 га, розташований на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, саме чи малося на увазі визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 12,98 га, що розташовані на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 041908 за [PERSON] в порядку спадкування. Враховуючи вище прописане не можливо самостійно розтлумачити рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.03.2005 року справа № 2-541/05, та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі вищезазначеного рішення суду на земельні ділянки. (а.с. 13). Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.\~126\~ЗК України , право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. У зв`язку зі вступом в дію Закону України від 01 липня 2004 року № 19052-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та змін від 01 січня 2013 року до Закону України «Про державний земельний кадастр», видачу Державних актів на право власності на земельну ділянку, а також внесення змін до них, припинено. Частиною 1 статті 1225\~ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218\~Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] . Позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право на спадщину через незрозумілість тексту рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15.03.2005 року, справа № 2-541/05, та отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі вищезазначеного рішення суду на земельні ділянки. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved