Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, зацікавлені особи: Територіальна громада в особі Великомитницької сільська рада Хмільницького району Вінницької області та Відділ реєстрації актів цивільного стану по хмільницькому районі Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області та просить встановити факт батьківства, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Мати позивача [PERSON], перебувала з покійним [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах впродовж з 1970 по 2009 роки. Однак у зв'язку з тим, що шлюб між його батьками не був зареєстрований у свідоцтві про народження, у графі батько відомості про прізвище батька записано прізвище матері [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина. Для прийняття спадщини після смерті батька, позивачу необхідно довести свої родинні відносини із спадкодавцем, що він не може зробити із за розбіжності прізвища батька у свідоцтві про його народження. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому заявник зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а заінтересована особа не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 червня 2014 року підтверджується, що [INFO] у віці 85 років, в с. Кушелівка Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], про що 27 червня 2014 року складено відповідний актовий запис № 28. Мати позивача [PERSON], перебувала з покійним [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах впродовж з 1970 по 2009 роки. В цей час вони проживали однією сім'єю, за адресою: [ADDRESS], спільно вели домашнє господарство, мали спільний побут, спільно утримували та виховували позивача по справі та його сестру, що підтверджується довідкою № 830 Великомитницької сільської ради від 27.08.2014 р. Під час спільного проживання батьків однією сім'єю 18 травня 1976 року в с. Кушелівка народився позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Однак у зв'язку з тим, що шлюб між його батьками не був зареєстрований у свідоцтві про народження, у графі батько відомості про прізвище батька записано прізвище матері [PERSON]. За свого життя [PERSON] визнав позивача за свого сина, виховував, утримував матеріально, вони проживали з матір'ю та покійним батьком однією сім'єю, що підтверджується витягом з погосподарської книги №11 від 20 серпня 2014 року. Так як [PERSON] визнавав позивача своїм сином, то за свого життя він залишив заповіт яким заповів йому, як синові, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дані обставини підтверджуються заповітом складеним 04 червня 2010р. посвідченим секретарем Великомитницької сільської ради. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина. Для прийняття спадщини після смерті батька, йому необхідно довести свої родинні відносини із спадкодавцем, що позивач не може зробити із за розбіжності прізвища батька у свідоцтві про його народження. Оскільки позивач є спадкоємцем не тільки за заповітом, але і за законом, то в даному випадку бажає скористатися своїм правом на оформлення спадщини, не як стороння особа за заповітом, а як спадкоємець першого ступеню споріднення, як син, що надасть йому пільги при оподаткуванні спадщини. Але на даний час це неможливо, тому що в свідоцтві про його народження відсутній записпро батька, оскільки такі відомості про батька вносилися зі слів матері. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно з п. 15 абз. З Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В силу абз. 1 п. 15 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що позивач народився до 01 січня 2004 року, при вирішенні питання встановлення факту визнання батьківства необхідно виходити з норм КпШС УРСР, оскільки позивач народився до набрання чинності Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно із ст. 55 цього ж Кодексу, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її поживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у ст. 163 цього Кодексу. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про встосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти их. Основи законодавства про шлюб та сім'ю 1968 року передбачали судове встановлення батьківства на підставі ст. 53 КпШС, згідно якої, суд міг встановити батьківство лише у разі доведення однією із чотирьох обставин: 1) спільного проживання і ведення спільного господарства матір'ю і особою, яка припускається батьком дитини; 2) участі його у вихованні дитини; 3)участі його в утриманні дитини; 4) письмового, усного або в інший спосіб визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства. Спільне проживання батька з матір'ю позивача до його народження та після народження пітверджується витягом з погосподарської книги. З дня його народження покійний визнавав своє батьківство відносно позивача, жив разом з його матір'ю однією сім'єю, утримував позивача, брав участь у його вихованні, піклувався про його фізичний і розумовий розвиток, дбав про матеріальне забезпечення, купував одяг, продукти харчування, в присутності інших осіб називав його своїм сином. Відповідно до положень ст. 190 КпШС України, на підставі акта про встановлення батьківства органи реєстрації актів громадянського стану вносять відомості про батька в актовий запис і видають нове свідоцтво про народження дитини. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні,

Outcome: approved