Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Адвокат Оверченко Оксана Анатоліївна від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області). В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [PERSON] з дня реєстрації шлюбу до дня смерті мешкала зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство. Її чоловік помер [INFO] . На момент смерті чоловік отримував пенсію, яка значно перевищувала розмір її пенсії. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка. З метою призначення пенсії по втраті годувальника, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте отримала відмову через відсутність документів, що підтверджують факт її перебування на утриманні у померлого чоловіка. Просила суд з урахуванням уточнених вимог встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , перебування на утриманні у свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заінтересована особа УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області надала пояснення щодо заяви, в яких заперечувала проти її задоволення. Така позиція обґрунтована тим, що заявник [PERSON] та її померлий чоловік були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи в м. Сєвєродонецьку за різними адресами. Селище Ювілейне знаходиться на тимчасово окупованій території України. Де органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому встановлення факту що заявник разом з чоловіком постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , буде означати, що вони фактично не перемістились з непідконтрольної території та не набули статусу внутрішньо переміщених осіб. Крім того, сам по собі факт отримання [PERSON] пенсії, яка за розміром значно менша пенсії, яку отримував її чоловік, не є підставою для задоволення заяви, оскільки повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не визнає існування у заявника права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника з причин відсутності документів на підтвердження такого права. Під час розгляду заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження існує спір про право з приводу наявності у заявника права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Заявник [PERSON] , допитана в судовому засіданні як свідок, суду пояснила, що вона прожила з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі 42 роки. Вона знаходилась у нього на утриманні. Після його смерті її дохід становить пенсія в розмірі 1748 грн. Вона має право отримувати пенсію по втраті годувальника, проте УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області відмовило їй в цьому. Фактично вона з чоловіком мешкала разом, проте зареєстровані були за різними адресами. У неї є двоє синів [PERSON] та [PERSON] , проте вони мешкають окремо зі своїми родинами та їй матеріальної допомоги не надають. Вона вела з чоловіком спільне господарство та знаходилась у нього на утриманні. За пенсію чоловіка вони купували продукти харчування, одяг та взуття. Якби не пенсія чоловіка, то вона не змогла б прожити на свою пенсію. Інших джерел доходів у неї немає, чоловік надавав їй матеріальну допомогу. Підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Згодом в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі. Представник заявника адвокат Оверченко О.А. підтримала заяву, підтвердила доводи, викладені в заяві, просила заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Згодом в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі. В судовому засіданні представник заінтересованої особи УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області Красавська М.Є. заперечувала проти задоволення заявлених вимог з підстав, викладених в письмових поясненнях. Згодом в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. До суду надійшло клопотання начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відкладення розгляду справи, проте судом відмовлено в задоволенні цього клопотання, оскільки у ньому не наведено існування поважних причин, які об`єктивно перешкоджають проведенню судового засідання. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Енгельсовською селищною радою м. Краснодон Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON] 11.07.1977 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини - [PERSON] . З копії паспорта [NUMBER] встановлено, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою був зареєстрований чоловік заявника [PERSON] , що підтверджується копією паспорту [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер в м. Луганськ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Луганським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 07.11.2019 року. 26.11.2019 року [PERSON] звернулась до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення їй пенсії в зв`язку з втратою годувальника. УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області надало відповідь на звернення від 03.12.2019 року №28363/02-22, в якій роз`яснило про необхідність надання документу про перебування [PERSON] на утриманні свого чоловіка, що передбачено п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ України від 25.11.2005 року №22-1. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються , зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленогостаттею 26Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю. Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. В судовому засіданні було встановлено, що померлий [PERSON] за життя отримував пенсію за віком, щомісячний розмір якої в період з червня 2019 року по жовтень 2019 року становив 11168,20 грн., що підтверджується довідкою УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 14.01.2020 року №4005. [PERSON] також отримує пенсію за віком, розмір якої за період з січня 2019 року по лютий 2019 року становив 1547,69 грн., за період з березня 2019 року по грудень 2019 року - 1798,02 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 10.12.2019 року №3886. Зазначене свідчить про те, що розмір доходу чоловіка заявника значно перевищував розмір її щомісячного доходу. Зі свідчень свідка [PERSON] було встанолвено, що вела з померлим чоловіком спільне господарство та знаходилась у нього на утриманні. За пенсію чоловіка вони купували продукти харчування, одяг та взуття. Якби не пенсія чоловіка, то вона не змогла б прожити на свою пенсію. Інших джерел доходів у неї немає, чоловік надавав їй матеріальну допомогу. Враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено, що заявник [PERSON] до дня смерті її чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів для існування. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження свідченнями свідка [PERSON] та письмовим доказами, що розміру пенсії отриманої заявником та її померлим чоловіком. Та обставина, що заявник [PERSON] та її померлий чоловік [PERSON] були зареєстровані в м. Сєвєродонецьку Луганської області як внутрішньо переміщені особи, за різними адресами, жодним чином не спростовує, зазначених висновків суду. При цьому суд враховує відомості щодо місця реєстрації подружжя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яке зазначено в паспортах, а також в довідці КП «Ювілейне» від 24.10.2019 року №2955, згідно з якою [PERSON] проживала разом померлим [PERSON] по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Суд відзначає, що сел. Ювілейне станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин суд вважає за можливе застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини. Виходячи з викладеного, суд приймає як доказ зазначену довідку КП «Ювілейне» від 24.10.2019 року №2955, оскільки заявник має обмежені можливості збору доказів щодо підтвердження факту постійного проживання разом з померлим чоловіком на тимчасово окупованій території України. Щодо доводів Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про існування спору про право під час розгляду заяви [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження, суд з урахування положень ч. 6 ст. 294 ЦПК України не вбачає підстав для залишення заяви без розгляду, виходячи з наступного. Як вбачається з письмових пояснень Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та листа вказаного Управління від 03.12.2019 року №28363/02-22, доводи заінтересованої особи стосуються виключно недоведення заявником [PERSON] обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, що не є по суті підтвердженням наявності спору про право. При цьому необхідно ураховувати, що у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право. Право заявника [PERSON] на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника за умови надання відповідних документів (зокрема, документа про перебування члена сім`ї на утриманні або рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні) Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не заперечувало, про що зазначено в листі від 03.12.2019 року №28363/02-22. Навіть в разі посилання заінтересованої особи на наявність спору про право, само по собі таке посилання не може беззаперечно свідчити про наявність цього спору. Аналогічний підхід до визначення того, чи існує між учасниками справи спір про право, застосовано Верховним Судом в постанові від 30.10.2019 року по справі №296/289/19. З огляду на зазначене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: approved