Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 10.12.2019р. з позовом до [PERSON] , в якому, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] у шлюбі її батьків [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.02.2011р. по справі 2-901/11 шлюб між її батьками розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати разом із своєю матір`ю - [PERSON] . Її батько, [PERSON] не цікавився її життям, не брав участі у її вихованні та не надавав жодної матеріальної допомоги. Позов про стягнення аліментів з батька на її утримання [PERSON] не подавався. На даний час, [PERSON] не підтримує з позивачем відносин та уникає спілкування. У вересні 2018 року позивач вступила до Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації (м. Київ) на факультет міжнародних відносин, спеціальність «Міжнародне право», освітній ступень «Бакалавр», денна форма навчання. Відповідно до укладеного договору №18-1/ОФ-1263 від 10.08.2018р. вартість навчання за один місяць в 2018р. становила 2350грн., за навчальний семестр - 11750грн. Наразі вона навчається на другому курсі і вартість навчання за один навчальний семестр з 01.09.2019р. становить 12900грн., про що свідчить додаткова угода №1 від 30.08.2019р. до укладеного договору «18-1/ОФ-1263 від 10.08.2018р. Також позивач вказує, що оскільки вона навчається на денній формі навчання, то не має можливості самостійно забезпечувати власні потреби у повній мірі. Допомогу на її утримання їй надає її мати - [PERSON] , яка за станом свого здоров`я не має можливості працювати та доходу якої не вистачає для покриття всіх необхідних витрат. Активну участь в оплаті її навчання у вищому навчальному закладі приймав її дідусь - [PERSON] , який помер [INFO] .. Крім того, з 01.11.2019р. позивач проходить лікування в зв`язку із отриманою травмою правого коліна, що вимагає додаткових витрат, відповідно, зараз їй вкрай складно оплачувати власне навчання та забезпечувати базові матеріальні потреби (проживання у гуртожитку в м. Київ, харчування, одяг, тощо). Окремо позивач зазначила, що їй достеменно відомо, що її батько [PERSON] працює та отримує постійний дохід, проте місце своєї роботи він приховує. Крім того, володіє 1/3 частиною квартири [ADDRESS] . Тому позивач вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на її утримання саме в твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісячно, а тому просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з викликом сторін. В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від представника позивача - адвоката Сергієнко О.П. надійшла письмова заява, в якій просили цивільну справу за позовом [PERSON] розглядати без участі представника. Зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та н заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 жовтня 2000 року [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.с. 6). Згідно договору про навчання №18-1/ОФ-1263 від 10.08.2018р. та додаткової угоди до нього від 30.08.2019р. позивач [PERSON] навчається за очною формою в Національному авіаційному університеті за спеціальністю «Міжнародне право», вартість навчання за один навчальний семестр з 01.09.2019р. складає 12900грн. (а.с. 9, 10) У зв`язку з навчанням на денній формі [PERSON] позбавлена можливості належним чином працевлаштуватися, а тому потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач проживає окремо від позивача та своєї повнолітньої доньки і в добровільному порядку надає матеріальну допомогу не надає. За таких обставин між сторонами уклалися правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст.198 СК батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є студентом вищого навчального закладу денної форми навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. В свою чергу відповідач є повнолітньою та працездатною особою, який має стабільний постійний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Відповідно до ч.1 ст.200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 182 СК передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно ч.2 ст.199 СК право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання, в розмірі 3000грн. щомісячно підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в розмірі 768,40грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved