Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] місцева прокуратура в інтересах держави в особі позивача [PERSON] районної ради звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Золотоніського міськрайонного суду від 03.03.2017 року, у кримінальному провадженні № 12016250150001118, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Внаслідок вчинення злочину [PERSON] було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, в результаті чого потерпіла знаходився на стаціонарному лікуванні в [PERSON] ЦРЛ з 27.09.2016 по 10.10.2016 року та на її лікування було витрачено 2\~664,59 грн. На підставі ст.,ст. 1187, 1206 ЦК України прокурор просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] районної ради 2664,59 грн., так як добровільно збитки не відшкодовані. У судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні позовних. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Від [PERSON] районної ради надійшов лист, в якому голова ради просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримав повністю. Від [PERSON] центральної районної лікарні надійшов лист, в якому головний лікар просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вироку Золотоніського міськрайонного суду від 03.03.2017 року, , у кримінальному провадженні № 12016250150001118, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Даним вироком було встановлено, що внаслідок вчинення злочину потерпілій [PERSON] було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, що ускладнилась (пневмотораксом та підшкірною емфіземою ) накопиченням повітря в плевральній порожнині, в підшкірній клітковині. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] районна рада є засновником та головним розпорядником коштів [PERSON] ЦРЛ та не вживала заходи по відшкодуванню збитків. Відповідно до довідки [PERSON] ЦРЛ №944 від 07.07.2017 року, вартість лікування [PERSON], яка находилася на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні [PERSON] ЦРЛ з 27.09.2016 року по 10.10.2016 року становить 2664,59 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. У звязку з викладеним сума витрат на лікування потерпілої [PERSON] в розмірі 2664,59 грн. підлягає до задоволення. Суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн. .

Outcome: approved