Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітків щомісячно. У позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою, перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, є особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Просила позов задовольнити та стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітків щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала частково. Пояснила, що вона самостійно утримує неповнолітніх дітей. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, інших утриманців (неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків) не має. Оскільки відповідач не працює, просила стягувати на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину. Змінені позовні вимоги просила задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні позовних вимог не визнав зовсім. Пояснив, що дійсно на даний час не працює, не має постійного заробітку, його робота носить сезонний характер. Надавати кошти погоджується тільки за умови подання [PERSON] звіту про цільове використання отриманих нею коштів на утримання дітей. Крім того, 09.02.2015 року ним укладено у ПАТ «Кредо Банку» договори банківського вкладу «Подарунок на повноліття» на кожну дитину, внесено на кожен рахунок по 600 грн. Ці рахунки він буде поповнювати. Таким чином надаватиме кошти наутримання на дітей, які при досяненні повноліття самостійно зможуть розпорядитися ними. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER], яке видане 11.03.2010 року Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та серія [NUMBER], яке видане 14.03.2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.6-7). [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю [PERSON], [INFO] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою №166, виданою 27.01.2015 року виконавчим комітетом Рогатинської міської ради (а.с.11). Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - розірвано, що підтверджується рішенням Рогатинського районного суду від 02.08.2013 року, яке набуло законної сили 12.08.2013 року (а.с.8-10). [PERSON], [INFO], зареєстрований за місцем проживання за адресою [ADDRESS]. що підтверджується довідкою, виданою 03.02.2015 року відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС у Львівській області (а.с.19-20). За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення твердої щомісячної суми на утримання дитини, а саме - матеріальне становище сторін по справі, сторони по справі не працюють, стан здоров'я сторін по справі, ту обставину, що позивачка самостійно не може забезпечити дітям прожитковий мінімум. За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Сума прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII для дітей віком до 6 років становить 1032 грн. За Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Заявлена позивачкою тверда грошова сума по 350 грн. на кожну дитину становить 1/ 3 від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років та з врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, ліки, засоби гігієни, одяг забезпечуватиме мінімальні потреби дітей. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину підлягає до задоволення. Укладення відповідачем договору банківського вкладу «Подарунок до повноліття» є його правом, не звільняє від обов'язку надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, вони стягуються з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved