Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 91 427,84 грн, судовий збір в сумі 1921,00 грн, та 3000,00 грн судових витрат, що пов`язані з правничою допомогою, обгрунтовуючи свої вимоги наступним. 08.07.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «Audi», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Daihatsu», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у скоєнні даної ДТП рішенням суду визнано відповідача. На момент ДТП автомобіль «Daihatsu», д.н.з. [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра- Україна» відповідно до Договору добровільного комплексного страхування «Автоцивілка+» № 04-2.0019719.0001 від 14.08.2017 (далі - Договір). ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» на виконання умов Договору здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, який звернувся до Страховика із відповідною заявою. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована на момент скоєння ДТП, ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» отримало право вимоги страхового відшкодування в порядку суброгації до відповідача. 25.01.2019 між ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» та ТОВ «Маркс. Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу, згідно якого ТОВ «Маркс Капітал» придбало право вимоги за грошовими зобов`язаннями у ПрАТ «СК «Саламандра - Україна», у тому числі й за зобов`язанням , яке виникло з вищезазначеного Договору страхування. 05.12.2019 ухвалою суду у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін, а ухвалою суду від 19.02.2020 - здійснено перехід в розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно із ст.178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позову заяву не подала. 28.11.2019 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с.53) Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ст.ст. 128- 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Судові повістки, що направлялися на її адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до п.п. 91, 99-1, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. У разі коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Виходячи з цього порядку, повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, який у своїй заяві зазначив, що просить ухвалити рішення за його відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно зі ст. 27 вказаного Закону, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містяться у ст. 993 ЦК України, відповідно до яких, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Так, відповідно до наведених положень до страховика, в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, ЦК України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Судом встановлено, що 08 липня 2018 року о 13.30 годин відповідач, керуючи автомобілем «Audi», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вулиці О. Теліги, 15, в м. Києві, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Дайхатцу», д.н. [NUMBER] , та автомобілем «Фольксваген», [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідач порушила п.13.1 ПДР та була визнана винною у скоєнні вищевказаного ДТП, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 19.12.2018 (а.с.17). Відповідно до висновку про вартість матеріального збитку, автомобіль «Дайхатцу» д.н. [NUMBER] отримав пошкодження, вартість відновлення яких складає 95 949, 93 грн. (а.с.35). 08.07.2019 власником автомобіля «Дайхатцу» д.н. [NUMBER] , [PERSON] було подано заяву до ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» про страхову подію та виплату суми страхового відшкодування за договором добровільного комплексного страхування «Автоцивілка+» № 04-2.0019719.0001 від 14.08.2017. (а.с.24) 19.04.2019 як вбачається з платіжного доручення, ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» було перераховано суму страхового відшкодування на рахунок, зазначений Страхувальником у заяві у розмірі 91427,84 грн. (а.с.30) 25.01.2019 між ПрАТ «СК «Саламандра - Україна» та ТОВ «Маркс. Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу, згідно якого ТОВ «Маркс. Капітал» придбало право вимоги за грошовими зобов`язаннями у ПрАТ «СК «Саламандра - Україна», у тому числі й за зобов`язанням , яке виникло з Договору страхування № 04-2.0019719.0001 від 14.08.2017 (а.с.14-15) Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищевикладене, оцінюючи надані позивачем докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду та витрати, понесені ним на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., оскільки такі вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Outcome: approved