Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вироком Нововоронцовського районного суду від 18.07.2012 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено відповідне покарання. А саме відповідача було визнано винною в тому, що вона умисно, 06.04.2012 року, близько 20 год. 30 хв., знаходячись на території свого домоволодіння по вул.Кірова, 23 в с.Хрещенівка Нововоронцовського району Херсонської області, на ґрунті виниклих неприязних відносин нанесла позивачу тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 35 від 26.04.2012 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. В результаті отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на лікуванні, та поніс інші матеріальні витрати, які виникли в результаті даного злочину. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 592,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., яка полягає в моральних переживаннях, викликаних перенесеним стресом під час злочину, в тривалої фізичної біллі, в порушенні колишнього активного способу життя, в додаткових зусиллях по організації життя і побуту. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, внаслідок якого позивачу по справі [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді рубців (як наслідок загоєння хімічних опіків 1-2 ступенів), на нижньому краї правої щоки, на правій половині щоки, на грудях у вигляді потьоків, на передній поверхні правого передпліччя з перетіканням на тил, утворилися в результаті впливу хімічно активної речовини, не виключено, кислоти, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, що спричинили короткочасний розлад здоровя, цілком підтверджується вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 18.07.2012 року. Статтею 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, заподіяна неправомірними діями особистим майновим правам особи, а також майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п.31 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 02.07.2004 року Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та розясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду Україні від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5. Відповідно до ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи також встановлено, що позивач [PERSON] проходив лікування, що підтверджується фіскальними чеками, що відносяться до витрат на оплату судово-медичної експертизи та лікування позивача внаслідок злочину на загальну суму 592,00 грн. В звязку з чим заявлений [PERSON] позов в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином підлягає задоволенню в сумі 592,00 грн. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON], суд вважає, що в цій частині заявлений позов також підлягає задоволенню в розмірі 2000,00 грн., оскільки на думку суду, дана сума буде достатньою компенсацією за перенесені позивачем переживання, повязані з скоєним відносно нього злочином та отриманими тілесними ушкодженнями. При цьому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, характер фізичних та моральних страждань, які зазнав позивач, тривалість його знаходження на лікуванні. Крім того, відповідно до ч.3, 4 ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судовий збір на користь держави пропорційно задоволеної частини вимог. На підставі ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: approved