Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що 14 лютого 1998 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 14.02.1998 відділом ЗАГС в м. Ізюмі Харківської області за актовим записом №34, свідоцтво серії [NUMBER] . В період шлюбу у них народилась донька, яка на даний час повнолітня. Потім шлюбне життя не склалося, [PERSON] припинив з позивачем шлюбні відносини і виїхав на заробітки. За взаємною згодою шлюб було розірвано 17 липня 2018 року. Тривалий час позивач не підтримувала з відповідачем зв`язок і не мала ніяких стосунків. [INFO] у позивача народився син [PERSON] , який народився передчасно, про що свідчить копія медичного свідоцтва про народження, а також позивач зазначає, що дитина народжена не від [PERSON] . У зв`язку з тим, що від часу розірвання шлюбу не спливло 10 місяців, дитину зареєстровано як [PERSON] і батьком вказано [PERSON] . Позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про надання дозволу на реєстрацію місця проживання її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] , без згоди [PERSON] . 17 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що 14 лютого 1998 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 14.02.1998 відділом ЗАГС в м. Ізюмі Харківської області за актовим записом №34, свідоцтво серії [NUMBER] . В період шлюбу у них народилась донька, яка на даний час повнолітня. Потім шлюбне життя не склалося, [PERSON] припинив з відповідачем шлюбні відносини і виїхав на заробітки в Росію. За взаємною згодою шлюб було розірвано 17 липня 2018 року. З 2015 року по теперішній час позивач не підтримує зв`язок з колишньою дружиною [PERSON] , оскільки мешкає в м. Магадан Російської Федерації. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , який народився передчасно, про що свідчить копія медичного свідоцтва про народження, а також як зазначає сама відповідач, що дитина народжена не від [PERSON] . У зв`язку з тим, що від часу розірвання шлюбу не спливло 10 місяців, дитину зареєстровано як [PERSON] і батьком вказано [PERSON] . Позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про виключення з актового запису №52 від 26.02.2019 відомостей про батьківство відносно [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] . До зали судового засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] та його представник до зали судового засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, зустрічні позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представники третіх осіб до зали судового засідання не з`явилися, заяв та клопотань до суду не подали, про причину неявки не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обох сторін підлягають задоволенню. Встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] зареєстровано [PERSON] , з яким мати дитини - [PERSON] перебувала у шлюбі починаючи з 14 лютого 1998 року по [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 10-12, 48-50). Даний запис [PERSON] оспорює, посилаючись на те, що він не є батьком дитини, оскільки фактичні шлюбні стосунки сторін були припинені з 2015 року. Відповідно до медичного свідоцтва про народження №219 від 06 лютого 2019 року, [PERSON] [INFO] народила хлопчика на 30 тижні вагітності, вагою 1230,0 грамів (а.с. 9, 48). Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дитини. Як передбачено ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини i до досягнення нею повноліття. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч.2 ст. 136 СК України). Як вбачається із пояснень позивача та відповідача, викладених у позовних заявах, як в період зачаття дитини так і в наступний період сторони у справі не проживали разом, близьких стосунків не підтримували, а тому кровне споріднення між дитиною та відповідачем виключається. З огляду на викладене, суд вважає, що вбачаються підстави для виключення запису про [PERSON] як батька з актового запису №52 про народження [PERSON] , [INFO] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2018, зареєстрованого в реєстрі за №2614, приватним нотаріусом Стрельцовою О.О., [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до довідки, виданої 04.03.2019 директором КЖРЕП-1, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею мешкає син [PERSON] , [INFO] , але не зареєстрований (а.с.14). Частиною 4 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно з ч.1 cт.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст. 161 СК України). Відповідно до cт.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Згідно п.18 розділу "Реєстрація місця проживання" Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, враховуючи, позицію відповідача, який оспорює своє батьківство та не є батьком [PERSON] , [INFO] , а також те, що малолітня дитина залишається без реєстрації місця проживання, чим порушуються її права, з урахуванням всіх обставин, досліджених в судовому засіданні, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved