Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної адміністрації звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про повернення автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної адміністрації відповідно до ч.3 розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації від 31.05.2012 року № 353-р є правонаступником Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації. Видача автомобілів з числа гуманітарної допомоги здійснювалася відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» гуманітарною допомогою є цільова адресна безоплатна допомога в цільовій або натуральній формі, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб. Головне управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації у відповідності до частини 5 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року є юридичною особою - отримувачем гуманітарної допомоги, яке зареєстровано в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги. Набувачем гуманітарної допомоги є фізичні та юридичні особи, які її потребують і яким вона безпосередньо надається. У даному випадку набувачем був [PERSON]. [PERSON] відповідно до довідки від 29.06.2005 року № 1915 з 18.06.1996 року перебував на обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення для забезпечення автомобілем під порядковим номером 6. Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, згідно протоколу № 26/ГД- 2729/К від 20 липня 2006 р. визнала гуманітарною допомогою автомобіль марки «Фольксваген Пассат» № кузова [NUMBER], 2001 року випуску, для передачі інваліду І групи Великої Вітчизняної війни [PERSON]. Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення від 10 серпня 2006 року № 112 [PERSON], інваліду І групи Великої Вітчизняної війни видано автомобіль «Фольксваген Пассат» № кузова [NUMBER], 2001 року випуску, як гуманітарну допомогу. 15.08.2006 року [PERSON] дав зобов'язання, яким був попереджений про те, що автомобіль отримав як гуманітарну допомогу, а саме без права продажу, дарування або передачі іншій особі. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] року помер. Згідно п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 08.09.1997 р. № 999 автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда повертається (вилучається) Головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює торгівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. [PERSON], якому було надано право керувати транспортним засобом повертати автомобіль відмовився, що підтверджується його заявою від 21.12.2010 року. Важає, що [PERSON] є володільцем чужого майна, володіє ним без відповідної правової підстави, а тому Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної адміністрації просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Представник позивача - Васильєва Л.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила суд задовольнити її в повному обсязі, щодо посилань в запереченні на позовну заяву відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, пояснила наступне, що факт смерті [PERSON] було встановлено при проведенні річної інвентаризації в грудні місяці 2010 року, тому вважає, що строк позовної давності не пропущений. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку із застосуванням строків позовної давності. Також просив суд визнати безпідставними пояснення представника управління соцзахисту, щодо того, що факт смерті його батька [PERSON] управлінням був встановлений тільки в грудні місяці 2010 року. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної адміністрації підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до довідки від 29.06.2005 № 1915 з 18.06.1996 року перебував на обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення для забезпечення автомобілем під порядковим номером 6 (а.с.7). Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, протоколом № 26/ГД- 2729/К від 20 липня 2006 р. визнала гуманітарною допомогою автомобіль «Фольксваген Пассат» № кузова [NUMBER], 2001 року випуску для передачі інваліду І групи Великої Вітчизняної війни [PERSON](а.с.8-9). Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення від 10 серпня 2006 року № 112 [PERSON], інваліду І групи Великої Вітчизняної війни видано автомобіль «Фольксваген Пассат» № кузова [NUMBER], 2001 року випуску, як гуманітарну допомогу (а.с.10). Як вбачається із матеріалів справи та у відповідності до п. 38 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 08.09.1997 р. № 999 [PERSON] 15.08.2006 року дав зобов'язання, яким був попереджений про те, що автомобіль марки «Фольксваген Пассат» № кузова [NUMBER], 2001 року випуску отримав, як гуманітарну допомогу: без права продажу, дарування або передачі іншій особі (а.с.12). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с.13). Також судом встановлено, що [PERSON], якому було надано право керувати транспортним засобом повертати автомобіль відмовляється, що підтверджується його заявою від 21.12.2010 року (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 1 ст. 400 ЦК України встановлено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Відповідно до ч. 2 ст. 11-1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" в редакції від 31.12.2009 року, чинній на момент смерті [PERSON] після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) органам праці та соціального захисту населення у порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 19 липня 2006 року, в редакції від 11.12.2009 (чинній на момент смерті [PERSON].) після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах першому - п'ятому пункту 16 цього Порядку, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Такий інвалід знімається з обліку на десятирічний строк, визначений починаючи з дати отримання автомобіля попереднім інвалідом, з урахуванням строку його експлуатації померлим. Згідно абз.1-5 п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 19 липня 2006 року, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС на підставі письмової довідки, форма якої затверджується Міністерством праці. Довідка видається інваліду, законному представнику недієздатного інваліда, дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, в якому інвалід перебував на обліку, а інваліду внаслідок трудового каліцтва - відповідним управлінням виконавчої дирекції. Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Таким чином, на момент смерті інваліда [PERSON], тобто [INFO] року у членів сімї померлого інваліда, в тому числі і у [PERSON] виникло право сплати податків і зборів або перереєстрації автомобіля на іншого члена сім'ї, який має підстави для забезпечення автомобілем. Однак, [PERSON] не скористався даними правами, що підтверджується його заявою від 21 грудня 2010 року (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що 21.12.2010 року до Управління праці та захисту населення Першотравневої у м.Чернівцях ради відповідачем [PERSON] було направлено заяву із посиланням на той факт, що за весь час він проживав разом з батьком, доглядаючи його, тому не мав змоги працювати і заробляти гроші, а тому і відповідно коштів на сплату податків і зборів в нього немає (а.с.14). Посилання відповідача [PERSON] на той факт, що він не відмовлявся в своїй заяві від переоформлення автомобіля спростовуються слідуючим: із листа Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у місті Чернівці ради Чернівецької області, направленого громадянину [PERSON] за № 346/3 від 13.12.2010 року вбачається, що для вирішення питання щодо повернення або залишення в сім'ї автомобіля, який належав покійному [PERSON] йому необхідно звернутись в управління праці та соціального захисту населення та надати копії документів. Також його було повідомлено, що відповідно до п.41 Постанови КМУ від 19.07.2006 року № 999 (зі змінами) автомобіль може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Також в останньому абзаці вказаного листа чітко вказано, що в разі відмови [PERSON] від сплати зазначених платежів та переоформлення автомобіля, йому обов'язково необхідно про це вказати в письмовій формі. Отже, фактом смерті [PERSON] право Департаменту на повернення автомобіля не порушено, оскільки автомобіль перебував у [PERSON] як члена сім'ї померлого інваліда на законних підставах до використання прав (сплати податків та зборів, перереєстрації автомобіля) чи відмови від їх використання. Відмовою від реалізації прав є заява відповідача [PERSON] від 21 грудня 2010 року, в якій відсутні прохання особи перереєструвати автомобіль за умови сплати податків та зборів чи наявності іншого інваліда, який має підстави для забезпечення автотранспортом, а тільки вказано те, що коштів на сплату податків та зборів у нього немає. Отже, як встановлено судом відповідач [PERSON] мав можливість переоформити автомобіль, шляхом сплати податків та зборів, однак 21 грудня 2010 року, він в своїй заяві відмовився сплачувати податки та збори, а тому підстав для перереєстрації автомобіля на іншого члена сім'ї, який має право на забезпечення автотранспортом не було. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що строк позовної давності, у зв'язку з яким відповідач [PERSON] просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог Департаментом соціального захисту населення Чернівецької ОДА не порушений, а позовну заяву Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної адміністрації до [PERSON] про повернення автомобіля, отриманого інвалідом, як гуманітарну допомогу слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 734,18 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved