Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ подружнього майна. На обгрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що по 10.07.2012 року вона перебувала в шлюбі з повідачем [PERSON] період шлюбу ними набуто у власність земельну ділянку, площею 0,0675 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер - 5610100000:01:029:0212, розташовану: по [ADDRESS] та побудовано житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з викладених у позові підстав. В судове засідання, призначене після проведеної експертизи не з»явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати в її відсутність, просить провести поділ майна за варіантом №1 судової інженерно-технічної експертизи від 04.09.2014 року та виділити їй у власність спірне майно як власнику № 1. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вказав, що вони з позивачем не дійшли згоди про добровільний поділ будинку та земельної ділянки. В судове засідання, призначене після проведеної експертизи не з»явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, просить провести поділ майна за варіантом №1 судової інженерно-технічної експертизи від 04.09.2014 року та виділити йому у власність майно, як власнику № 2. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до п. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Як вбачається із копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 1989 року по 10 липня 2012 року. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. За час перебування у шлюбі сторонами набута у власність земельна ділянка в [ADDRESS], що стверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 216681 та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за цією ж адресою, що підтверджено типовим договором від 24.06.1990 року та технічним паспортом на житловий будинок від 05.01.1994 року. Відповідно до ст.. 71 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.88 Земельного кодексу України, учасник спільної часткової власності на будинок має право на отримання у володіння та користування частину земельної ділянки, яка відповідає розміру належної йому частки в жилому будинку. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(п.19,21), суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливість проходу з вулицю на подвір'я тощо, враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Оскільки сторони не дійшли згоди про можливий поділ майна, за клопотанням позивача судом була призначена судова інженерно-технічна експертиза. Згідно висновку вказаної експертизи № 40617/3_ПС експертом запропоновано 2 варіанти поділу житлового будинку та земельної ділянки. Зважаючи на те, що сторони погодились на розподіл майна за запропонованим експертом варіантом № 1 судової інженерно-технічної експертизи від 04.09.2014 року суд вважає за можливе провести реальний розподіл будинковолодіння та земельної ділянки саме по цьому варіанту згаданої експертизи. Перепланування та переобладнання житлового будинку на дві квартири відповідно до наведених варіантів поділу слід провести після отримання відповідної дозвільної документації та розробки відповідної проектної документації спеціалізованими організаціями. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved