Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Кульчієвецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно , в порядку спадкування за законом. Позивачка, в обґрунтування вимог, вказує, що [INFO] помер її батько та батько відповідача [PERSON] [PERSON] .. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку із надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Приватний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, крім того, право власності, за даними МБТІ, не зареєстровано. Вона, як спадкоємиця першої черги, фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована у спадковому будинку разом з померлим, тому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яке належало померлому батькові на праві приватної власності, але за життя той не встиг оформити правовстановлюючі документи на будинковолодіння і їх зареєструвати у законному порядку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував, щоб суд визнав право власності на спадкове будинковолодіння за його сестрою [PERSON] . Представник Кульчієвецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника Кульчієвецьковї сільської ради, на підставі наявних у справі доказів. Заслухав учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 05.04.2018 року, повторним Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 03.04.2018 року, повторним Свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 04.02.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку із надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , яку фактично прийняла позивачка [PERSON] , оскільки була зареєстрована та увесь час проживала з померлим у спадковому будинковолодінні по [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою Кульчієвецької сільської ради за № 220/02-13 від 04.04..2018 року , Довідкою-характеристикою з інвентаризаційної справи МБТІ за № 47 від 15.01.2018 року, технічним паспортом на будинок від 15.01.2018 року. Позивачка єдиний спадкоємець першої черги, яка прийняла спадщину фактично, але приватний нотаріус Кахній Л.І. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: на житловий будинок із надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , крім того, право власності, за даними МБТІ на вказаний житловий будинок, не зареєстровано, що підтверджується Листом приватного нотаріуса за № 33/01-16 від 06.04.2018 року та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 59785852 від 12.03.2020 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України доскладу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Відповідно до Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР за № 14209, Довідки виконавчого комітету Кам`янець-Подільської районної ради , відділу архітектури за № 239 від 23.02.1997 року та Акту відведення земельної ділянки в натурі для забудови садиби від 22.12.1976 року [PERSON] , як забудовнику, виділена та передана земельна ділянка під забудову площею 0,12 га. Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Кам`янець-Подільської районної Ради депутатів трудящих від 09.07.1976 року за № 239 за типовим проектом будівлі № Б-3Б. В порушення вимог чинного законодавства померлий [PERSON] , при житті, право власності на спадковий житловий будинок не оформив і не зареєстрував. Відповідно до технічного паспорту на жилий будинок від 15.01.2018 року індивідуального житлового фонду на ім.»я [PERSON] домоволодіння складається з житлового будинку загальною площею 101,7 кв.м., житловою 67,5 кв. м., допоміжної (підсобної) - 34,2 кв.м. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Позивачка надала суду достатньо належних та допустимих доказів про належність спадкового спірного будинковолодіння [ADDRESS] померлому [PERSON] , але право власності не може бути визнане за померлою людиною, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у разі її смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1271 ЦК України, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини відказоодержувач не відмовився від запвідального відказу, вважається що він його прийняв. Аналіз наведених доказів вказує на те, що [PERSON] , спадкоємиця першої черги майна померлого батька, яка прийняла спадщину на будинковолодіння [ADDRESS] , але в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно , оформити спадщину не може, надала суду достатньо належних та допустимих доказів, щоб суд дійшов висновку, що спірне спадкове будинковолодіння належить на праві власності померлому [PERSON] і після смерті останнього право власності слід визнати за позивачкою [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved