Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

В серпні 2014 року позивач ПАТ «Радикал Банк» звернувся до Києво-Святошиснького районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи його тим, що 12.04.2010 р. між Фермерським господарством «ВІТА-МАКС» та Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» було укладено кредитний договір № КЛ-126/1-980. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк відкриває позичальнику поновлювальну кредитну лінію, з можливістю надання позичальнику в її межах кредитів в гривнях, що надалі іменуються «Кредити», а позичальник зобов'язується використати кредити на цілі зазначені в п. 1.5. цього договору, своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитами, виконати інші умови цього договору і своєчасно повернути кредити банку. Згідно з п. 1.5. Кредитного договору, кредити надаються на поновлення обігових коштів. У відповідності до 1.2. кредитного договору ліміт кредитно лінії складає 1 700 000,00 грн. Згідно з п. 1.4. кредитного (з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 5 від 11.04.2011 р.) термін остаточного повернення кредиту встановлено 11.04.2014 р. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом встановлюється у додаткових угодах до Договору. У відповідності до Додаткової угоди від 12.04.2010 р. № 1 процентна ставка за кредитом складає 24 % річних. Згідно з додатковою угодою від 12.04.2011 р. сторони домовились, що з 12.04.2011 р. процентна ставка складає 21 % річних. Відповідно до п. 9.1. кредитного договору за повне або часткове прострочення повернення загальної заборгованості за кредитною лінією позичальник зобов'язаний сплати банку пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Згідно з п. 9.2. Кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 0,1 % від розміру Ліміту Кредитної лінії у разі порушення позичальником вимог п.п. 8.1.-8.4. цього договору. На виконання додаткових угод до Кредитного договору, банк надав кредитні кошти позичальнику у межах ліміту визначеного Кредитного договору. В забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «Радикал Банк» та [PERSON] 14.04.2010 року укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 1002. Згідно з умовами Договору іпотеки [PERSON] надано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 303,3 кв.м. на плані позначений літерою «А», сарай - «Б», свердловина - № 1, доріжка - № 2, огорожа - № 3-6, літній душ - «Г», гараж - «Д», вбиральня - «В», навіс - «Е», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вказаний будинок належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок виданий виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради 10.02.1998 р. Земельну ділянку загальною площею 0,1383 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], вказана земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі: Державного акту на право власності на Земельну ділянку виданого Тарасівською сільською радою народних депутатів 11.02.1998 р. Позичальником порушено умови кредитного договору в частині сплати заборгованості. Несвоєчасне виконання зобов'язань щодо сплати платежів призвело до виникнення заборгованості. Згідно п. 4.1.11. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умова і порядку передбаченому договором, чи законодавством України. У зв'язку з наявністю кредитно заборгованості, на адресу іпотекодавця засобами поштового зв'язку направлено лист - вимогу від 17.04.2014 р. № 1207/14, яку було вручено 23.04.2014 р. У зв'язку з порушенням своїх зобов'язань, станом на 30.07.2014 р. заборгованість позичальника за кредитним договором складає: прострочена заборгованість по кредиту - 1 058 317,02 грн.; прострочені проценти за користування кредитними коштами - 71 159,78 грн.; пеня нарахована за несвоєчасне погашення кредиту - 79 074,82 грн.; пеня нарахована за несвоєчасне погашення процентів - 1 584,58 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 126 452,06 грн. Таким чином загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ФГ «ВІТА МАКС», як з позичальника, а також з [PERSON], як з майнового поручителя, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки складає 1 336 588,26 грн. Тому позивач просив стягнути з Фермерського господарства «ВІТА-МАКС» на користь ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором № КЛ-126/1-980 від 12 квітня 2010 року у розмірі 1 336 588,26 гривень. В рахунок стягнення заборгованості ФГ «ВІТА МАКС» перед ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за кредитним договором № КЛ-126/1-980 від 12.04.2010 року у розмірі 1 336 588,26 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 303,3 кв.м. на плані позначений літерою «А», сарай - «Б», свердловина - № 1, доріжка - № 2, огорожа - № 3-6, літній душ - «Г», гараж - «Д», вбиральня - «В», навіс - «Е», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вказаний будинок належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок виданий виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради 10.02.1998 р. Земельну ділянку загальною площею 0,1383 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], вказана земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі: Державного акту на право власності на Земельну ділянку виданого Тарасівською сільською радою народних депутатів 11.02.1998 р. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Представник позивача направила до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання незявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки в судове засідання не відомі. За письмовою згодою предствника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи за наступного. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Стаття 33 даного Закону визначає що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про іпотеку» у разі звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем наступний іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов'язання перед наступним іпотекодержателем не настав. Як встановлено в судовому засіданні, 12.04.2010 р. між Фермерським господарством «ВІТА-МАКС» та Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» було укладено кредитний договір № КЛ-126/1-980. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк відкриває позичальнику поновлювальну кредитну лінію, з можливістю надання позичальнику в її межах кредитів в гривнях, що надалі іменуються «Кредити», а позичальник зобов'язується використати кредити на цілі зазначені в п. 1.5. цього договору, своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитами, виконати інші умови цього договору і своєчасно повернути кредити банку. Згідно з п. 1.5. Кредитного договору, кредити надаються на поновлення обігових коштів. У відповідності до 1.2. кредитного договору ліміт кредитно лінії складає 1 700 000,00 грн. Згідно з п. 1.4. кредитного (з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 5 від 11.04.2011 р.) термін остаточного повернення кредиту встановлено 11.04.2014 р. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом встановлюється у додаткових угодах до Договору. У відповідності до Додаткової угоди від 12.04.2010 р. № 1 процентна ставка за кредитом складає 24 % річних. Згідно з додатковою угодою від 12.04.2011 р. сторони домовились, що з 12.04.2011 р. процентна ставка складає 21 % річних. Відповідно до п. 9.1. кредитного договору за повне або часткове прострочення повернення загальної заборгованості за кредитною лінією позичальник зобов'язаний сплати банку пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Згідно з п. 9.2. Кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 0,1 % від розміру Ліміту Кредитної лінії у разі порушення позичальником вимог п.п. 8.1.-8.4. цього договору. В забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «Радикал Банк» та [PERSON] 14.04.2010 року укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 1002. Згідно з умовами Договору іпотеки [PERSON] надано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 303,3 кв.м. на плані позначений літерою «А», сарай - «Б», свердловина - № 1, доріжка - № 2, огорожа - № 3-6, літній душ - «Г», гараж - «Д», вбиральня - «В», навіс - «Е», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вказаний будинок належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок виданий виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради 10.02.1998 р. Земельну ділянку загальною площею 0,1383 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], вказана земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі: Державного акту на право власності на Земельну ділянку виданого Тарасівською сільською радою народних депутатів 11.02.1998 р. На виконання Кредитного договору та додаткових угод до нього позивачем були виконані всі їх умови, банк надав кредитні кошти позичальнику у межах ліміту визначеного Кредитного договору. Позичальник в свою чергу не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованим по ньому відсоткам, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання. Згідно розрахунків наданих позивачем станом на 30.07.2014 р. заборгованість позичальника за кредитним договором складає: прострочена заборгованість по кредиту - 1 058 317,02 грн.; прострочені проценти за користування кредитними коштами - 71 159,78 грн.; пеня нарахована за несвоєчасне погашення кредиту - 79 074,82 грн.; пеня нарахована за несвоєчасне погашення процентів - 1 584,58 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 126 452,06 грн., а всього 1 336 588,26 грн. Відповідно до ч. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі Фермерське господарство «ВІТА-МАКС» були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення значної заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача, які забезпечені договором іпотеки підлягають до задоволення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки що належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Крім того, суд приходить до висновку що майно на яке просить звернути стягнення позивач не підпадає під дію положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає пропорційно на відповідачів. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 572, 575, 589, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про Іпотеку», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: approved