Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда», за яким просить стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати за період грудень 2014 року квітень 2015 року в сумі 6928 грн 74 коп, посилаючись на те, що заробітна плата за вказані періоди їй не була своєчасно виплачена та при звільненні не проведений остаточний розрахунок. У зв»язку з затримкою розрахунку при звільненні також просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня звільнення по день винесення судового рішення, виходячи з середнього заробітку. Зважаючи на дії відповідача також просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 5000 грн. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява, за якою позов підтримує, уточнює вимоги, просить стягнути невиплачені розрахункові в сумі 6528 грн 74 коп, які складаються з заборгованості з заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда», яке належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повноважного представника вдруге не направило, у зв»язку з чим ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року визначений заочний розгляд по цій справі. Вивчив письмові пояснення позивача, дослідив матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні доведено і встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, за наказом № 218 Лс від 31.07.2015 р була прийнята на роботу за строковим трудовим договором у якості техніка виробничого відділу, працювала до 14.04.2015 р включно відповідно до наказу про її звільнення № 79 Лс від 10.04.2015 р , на підставі якого звільнена за ст. 36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін. Зазначені обставини підтверджуються відповідними записами у трудовій книжці позивачки та належним чином посвідченою копією наказу про звільнення. Останніми довідками, які видані [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Восток-Руда» відносно [PERSON] про заборгованість заробітної плати №1635 від 08.10.2015 р та №1636 від 08.10.2015 р підтверджується не виплата заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку відповідачем позивачці та наявність у зв»язку з цим такої заборгованості за періоди: грудень 2014 року в сумі 109 грн 82 коп; січень 2015 року 1298 грн 05 коп; лютий 2015 року 1222 грн 39 грн; березень 2015 р 1420 грн 39 коп; квітень 2015 р 2478 грн 09 коп , з яких заборгованість з заробітної плати складає 569 грн 39 коп., а інша сума є компенсацією за невикористану відпустку, яка також являється не виплачена при розрахунку при звільненні. Загальна сума заборгованості розрахункових складає 6528 грн 74 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як встановлено, позивачем не отримані своєчасно розрахункові у відповідача з його вини з дня звільнення з 14.04.15 року по день винесення судового рішення 12.10.2015 року, у зв»язку з чим право позивача [PERSON] як працівника на отримання розрахункових сум в повному обсязі убачається порушеним та як таке підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача розрахункових сум в зазначеному розмірі. Крім того, відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у день його звільнення або якщо працівник в день звільнення не працював, то не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За зазначений період затримки розрахунку позивачці при звільненні з 14.04.15 року по 12.10.2015 року кількість робочих виходів згідно загального щотижневого графіку роботи на підприємстві складає 124 робочі дні. Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.95 р „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати суми середнього заробітку за період затримки розрахункових обчислюються виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передували події, з якою повязані відповідні виплати. Відповідно до п. 8 цієї Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством.\~Позивач останні два місяці фактично працювала у березні-квітні поточного року та її заробіток складав у березні 2015 року 1420 грн 39 коп. за 21 робочих виходів, у квітні 2015 року 569 грн. 39 коп. за 10 робочих днів, то таким чином його середній щоденний заробіток за останні два місяці складе 64 грн. 19 коп. Оскільки у судовому засіданні доведено, що з вини відповідача позивачці не було своєчасно виплачені розрахункові за період з 14.04.15 року по 12.10.2015 року, то середній заробіток за цей період, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, складає у сумі 64,19 (середньоденна заробітна плата позивача) х 124 (робочі дні)=7959 грн. 56 коп. З урахуванням вимог ст.237-1 КЗпП України\~щодо підстав стягнення моральної шкоди\~\~та ст.23 ЦК України щодо вимог розумності та справедливості її розміру, суд вважає підлягає відшкодуванню моральна шкода в заявленому розмірі 5000 грн. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" є такі, які звільнені від сплати судового збору позивачі робітники та службовці з позовів про стягнення заробітної плати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача, таким чином з відповідача на користь держави відповідно до ціни позову слід стягнути судовий збір у сумі 487 грн 20 коп.

Outcome: approved