Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] , який дії в інтересах [PERSON] , [PERSON] , який дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 29.12.1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] за біржовим контрактом (договір купівлі-продажу) №ОР-499 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване Маріупольським БТ1 в реєстрову книгу за №19286 від 12.01.2000 року. З часу укладення біржового контракту [PERSON] разом з сім`єю оселився в даному житловому будинку. Згодом, [PERSON] , переслідуючи мету упорядкувати правовстановлюючі документи на будинок, звернувся в державну нотаріальну контору, де в посвідчені угоди купівлі-продажу йому було відмовлено на тій підставі, що вона укладена 29.12.1999 року в порушення вимог ст. 657 ЦК України, тобто не засвідчена нотаріально. При укладенні біржового контракту ним та продавцем були виконані всі умови операції: він передав грошові кошти за придбаний будинок, а продавець, в свою чергу, передала йому будинок та технічну документацію. Оскільки нотаріусом відмовлено було у посвідчені договору, [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , про визнання угоди дійсною. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.09.2006 року по справі №2-2325/06 визнано дійсним договір купівлі-продажу №ОР-4У9 від 29.12.1999 року, будинку [ADDRESS] , укладений 29.12.1999 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Азовською універсальною товарною біржою (біржовий контракг №СР-499 від 29.12.1999р.). [INFO] [PERSON] помер, актовий запис №859 від 26.06.2012 року. Рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 18.03.1998 року [PERSON] , передано у власність земельну ділянку, площею 0,0525 га на території Орджонікідзевського району м. Маріуполя Донецької області, для обслуговування житлового будинку. [PERSON] оіримала державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 4701 №0924. Ще за час свого життя [PERSON] звертався до [PERSON] з вимогою щодо переоформлення права на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок та отримання кадастрового номера. У 2011 році [PERSON] зверталась до ПП [PERSON] з заявою про розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки. ПП [PERSON] на замовлення [PERSON] виготовлено технічну докуметаціїо із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, розташованої по [ADDRESS] . Управлінням держкомзему у місті Маріуполі Донецької області затверджено технічну документацію та присвоєно кадастровий номер 1412336900:01:022:0469. Отже, за час життя [PERSON] не встиг переоформити вищезазначену земельну ділянку. Після смерті [PERSON] спадщину, до якої увійшов житловий будинок з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований :за адресою: [ADDRESS] , прийняла донька [PERSON] . 21.1 [INFO] . 28 листопада 2013 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Одерій А.С. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , реєстровий №1271, на житловий будинок [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2013, номер запису про право власності 3575373, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП: 224803814123. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 133 від 26.07.2019 року 08 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 156/2020, номер у Спадковому реєстрі 66545990). Після смерті [PERSON] , спадщину прийняли: мати - [PERSON] , чоловік [PERSON] , діти - [PERSON] та [PERSON] . 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом №143 на 1/4 частини житлового будинку з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224803814123. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56745343. 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом № 142 на 1/4 частини житлового будинку з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власносгі зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224803814123. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56745343. 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом № 144 на 1/4 частини житлового будинку з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224803814123. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56745343. 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом № 141 на 1/4 частини житлового будинку з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , Право власносгі зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224803814123. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56745343. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2021 року за №646/02-31 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку відмовлено. Просить визнати за [PERSON] , право власності на ј частину земельної ділянки, площею 0,0525 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , право власності на ј частину земельної ділянки, площею 0,0525 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , право власності на ј частину земельної ділянки, площею 0,0525 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] право власності на ј частину земельної ділянки, площею 0,0525 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . Позивачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позовні вимоги підтримали просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно біржового контракту № ОР-499 (договір купівлі-продажу) укладеного Азовською універсальною товарною біржею 29 грудня 1999 року вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Даний договір укладений між ним та [PERSON] . Вказаний біржовий контракт (договір купівлі-продажу) зареєстрований в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 12 січня 2000 року, про що свідчить реєстраційне посвідчення. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2006 року визнано дійсним договір купівлі- продажу № ОР-499 від 29 грудня 1999 року, будинку [ADDRESS] , укладений 29 грудня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на Азовській Універсальній товарній біржі (біржовий контракт № ОР-499 від 29 грудня 1999 року). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 грудня 2008 року, Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1103, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю вбачається, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів від 18 березня 1998 року за № 87/9 передано у власність земельна ділянка площею 0,0525 гектарів, для обслуговування житлового будинку про [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. вбачається що 08 жовтня 2020 року заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 156/2020, номер у Спадковому реєстрі 66545990). Після смерті [PERSON] , спадщину прийняли: мати - [PERSON] , чоловік [PERSON] , діти - [PERSON] та [PERSON] . 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом №143 на 1/4 частини житлового будинку з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224803814123. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56745343. 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом № 142 на 1/4 частини житлового будинку з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власносгі зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224803814123. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56745343. 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом № 144 на 1/4 частини житлового будинку з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224803814123. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56745343. 22 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом № 141 на 1/4 частини житлового будинку з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , Право власносгі зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224803814123. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56745343. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Демко М.Л. від 16 квітня 2021 року за № 646/02-31, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів , що посвідчують право власності на майно на ім`я спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно ч.1\~ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Оскільки в укладенні договору купівлі-продажу не було зазначено відчуження земельної ділянки, то позивачі позбавлені можливості здійснити державну реєстрацію земельної ділянки. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина перша\~статті 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах\~Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Згідно\~ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При посвідченні правочинів про перехід права власності на житловий будинок, будівлю або споруду нотаріус роз`яснює сторонам норми\~ст.120 Земельного кодексу України\~та\~статті 377 Цивільного кодексу України, відповідно до яких передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Частиною 4\~ст.120 Земельного кодексу\~встановлюється загальне правило, відповідно до якого, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Означена норма ставить умови такого переходу в залежність не тільки від змісту договору про перехід права на земельну ділянку, але і від договору відчуження будівель, споруд, зміст якого може змінювати загальне правило пропорційного переходу прав на земельну ділянку до набувачів будівлі. Дана норма(поряд з договором про перехід прав на будівлю(споруду) практично визначає основну умову договору про перехід права на земельну ділянку, не дозволяючи сторонам вийти за встановлені законом рамки пропорційності розподілу прав на ділянку на стадії укладення договору про перехід права на неї, якщо раніше вони не передбачали таку можливість у договорі відчуження будівлі. Проте ч.6\~ст.120 ЗК України\~та ч.2\~ст.377 Цивільного кодексу\~передбачають, що розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти. У разі набуття права власності на жилий будинок, який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених\~статтею 121 Земельного кодексу України. Для недопущення протиріч з даного питання, до\~ст.141 Земельного Кодексу\~"Підстави припинення користування земельною ділянкою" були внесені доповнення п. «е», що додатковою підставою припинення права користування земельною ділянкою є «набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці». Крім того, Верховним судом України у\~Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року\~п. 3, підпункт «г» визначено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті\~ЗК України, до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до\~статті 120 ЗК України. Враховуючи, що земельна ділянка, право власності на яку просять визнати позивачі, є об`єктом цивільних прав, суд приходить до висновку що до позивачів перейшло право власності на спірну земельну ділянку, яка є необхідною для обслуговування жилого будинку, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved