Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 11.01.2016 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,0854 га, що розташована на території Смирновської сільської ради, яка належала померлій на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2010 року, за реєстровим № 370 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 056265. З метою отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом позивач звернулася до Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області, однак їй було відмовлено, оскільки вона не надала оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. За таких обставин позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач просить на підставі ст.ст.1218, 1225, 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визнати за собою, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначену земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Позивачем подана заява про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі і наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, де вказав, що проти позову не заперечує. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.01.2016 року померла [PERSON], що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 342661 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області (а. с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина зокрема у вигляді земельної ділянки площею 7,0854 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2322787000:06:001:0090, що розташована на території Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області, яка належала померлій на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2010 року, за реєстровим № 370 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 056265 виданого Куйбишевською райдержадміністрацією Запорізької області 16.09.2003 року (а. с. 10-11). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] являється її онучка [PERSON], про що свідчить довідка № 134/02-14, видана 15.03.2017 року державним нотаріусом Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області. Являючись єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON], позивач [PERSON] звернулася до Куйбишевської (Більмацької) державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою № 82 від 05.02.2016 року про прийняття спадщини, згідно якої нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 30/2016. Однак, [PERSON] не має можливості належним чином оформити спадкові права на вище вказану земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку, яка є об'єктом спадкування, виданий на ім'я чоловіка спадкодавця [PERSON], з відміткою нотаріуса у верхньому лівому куті про перехід права власності на землю до [PERSON], що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], про що свідчить постанова державного нотаріуса Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області від 15.03.2017 року за № 137/02-31 (а.с. 32). Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку площею 7,0854 га, кадастровий номер 2322787000:06:001:0090, яка розташована на території Смирновської сільської ради Більмацького району Запорізької області, пов'язана із тим, що державний акт про право власності на зазначену земельну ділянку був втрачений, про що свідчить публікація відповідного оголошення в газеті "Рідний край" (а.с.12). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину. На підставі вище наведеного, суд з метою захисту майнових прав [PERSON] прийшов до висновку про задоволення її позовних вимог. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved