Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилавсь на те, що 15.04.2011 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та отримав кредитну картку «Універасальна». 18.06.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку «Gold» та отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків 27,60 %на рік на сму залишків заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач зобов'язався неухильно дотримуватися умов договору, але він не виконує зобов'язання, тому утворилась заборгованість перед банком. Просить стягнути заборгованість на суму 29329,29 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримає повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом подяку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що між сторонами по справі 18.06.2013 року укладений договір № б/н. Відповідно до договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до розрахунку станом на 31.10.2014 року, заборгованість за договором складає 29329,29 грн., яка складається з 15194,37 грн. - заборгованість за кредитом; 10 962,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1300,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1372,82 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Згідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем [PERSON]. виконано не було, строк дії договору витік, кредитні ресурси згідно умов договору не повернуті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості за договором в розмірі 29 329 грн. 29 коп., та понесені позивачем судові витрати в розмірі 293 грн. 29 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved