Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 21.06.2003 року, сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1006. За час спільного проживання у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом останніх років спільного проживання, шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до їх фактичного припинення, тому вона вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме нормальному життю і просить розірвати шлюб із відповідачем. За спільною із відповідачем домовленістю, донька залишається проживати із позивачем. Спору щодо спільно нажитого майна, на даний час між сторонами немає. Строк на примирення просила не надавати, оскільки вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин між сторонами, а лише продовжить їх перебіг в часі. В підготовче засідання позивач [PERSON], не зявилась, надала до суду письмову заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності в підготовчому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Строк на примирення просила не надавати. Судові витрати залишити за нею. Після розірвання шлюбу прізвище їй залишити "Коломієць". Відповідач [PERSON], в підготовче засідання не зявився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, просив справу розглянути за його відсутності, строк на примирення просив не надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2003 року, сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1006 (а.с.5). За час спільного проживання у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки кожен з них має різні інтереси, уподобання, кожен живе своїм відокремленим життям, внаслідок чого в сімї виникали непорозуміння. На примирення сторони не погодилися, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягали на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються з 704,80 грн. судового збору, за клопотанням позивача підлягають залишенню за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved