Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування при Виноградівській РДА, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 15.01.2009 року по 12.04.2012 року [PERSON] перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Виноградівського районного суду від 12.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано, вирішено стягнути із відповідача на утримання сина аліменти в розмірі по 700 гривень щомісячно, починаючи з 13 січня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. За весь час, до дня подання цього позову - відповідач не сплатив жодної гривні аліментів, жодних інших додаткових коштів на утримання сина ні разу не заплатив. Відповідно до довідок ВДВС - розраховано суму заборгованості по сплаті аліментів, сплата за весь період становить 0,00 грн. Позивачка зверталась також до відділу поліції із заявою про злочин, внаслідок розгляду якої працівниками ВП ГУНП здійснено висновок, відповідно до якого у діях відповідача формально наявний склад злочину, однак притягнути до відповідальності відповідача не вдалось можливим, оскільки такий на час розгляду заяви позивачки не перебував вдома. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ним, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, не цікавиться його життям, не відвідував і не відвідує його ані вдома, ані в дитсадку, ані в школі, останній раз бачив сина чотири роки тому. У зв'язку з цим, позивачка звернулася до суду із позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, однак представник позивачки подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, вважає їх такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виноградівської РДА в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Беручи до уваги клопотання учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 15.01.2009 року по 12.04.2012 року сторони перебулали в шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Виноградівського районного суду від 12.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано та вирішено стягнути із відповідача на утримання сина аліменти в розмірі по 700 гривень щомісячно, починаючи з 13 січня 2012 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини і згідно довідок ВДВС про заборгованість по сплаті аліментів за 2012-2014, 2016 роки розраховано суму заборгованості по сплаті аліментів, сплата за весь період становить 0,00 грн. Вищезазначеним рішенням суду також встановлено ту обставину, що «... відповідач агресивно ставиться до позивачки, вважаючи її своєю власністю, не дозволяє їй ніде працювати та не бачитися ні з ким, погрожує їй та б'є. Відповідач зловживаючи алкогольними напоями, систематично влаштовує сварки, б'є позивачку, від чого страждає син, у зв'язку з чим позивачка наполягала на розлученні... Відповідач будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, грошей на утримання сина не надає, додаткових витрат, пов'язаних із вихованням дитини він не несе і добровільно кошти на утримання дитини не надає, не вжив жодних заходів для примирення та збереження сім'ї...». Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У грудні 2014 року позивачка зверталась до відділу міліції із заявою про вчинення відповідачем злочину, передбаченого ст.164 КК України. Внаслідок розгляду заяви позивачки працівниками Виноградівського РВ УМВС Укоаїни в закарпатській області складено висновок від 29.12.2014 року, відповідно до якого у діях відповідача формально наявний склад злочину, однак притягнути до відповідальності відповідача не вдалось можливим, оскільки такий на час розгляду заяви позивачки не перебував вдома. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, його життям та здоров'ям не цікавиться. Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 24.03.2017 року № 03-19/751 щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], мешканця [ADDRESS], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 23.03.2017 року. Прийнято рішення, письмовий висновок органу опіки та піклування згідно ст.19 Сімейного кодексу України при участі в засіданні надати суду, де зазначити про доцільність позбавлення батьківських прав вищезгаданого громадянина відносно малолітнього сина. Враховуючи вищенаведене, орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], мешканця [ADDRESS], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1-2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved