Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

ДП НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення, Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно ордеру № 63/2004 від 29.09.2004 р. [PERSON] було надано жиле приміщення в гуртожитку [ADDRESS] на сім'ю із двох осіб, яке є власністю позивача. Відповідачі в даному приміщенні не проживають з 2009 року у зв'язку з чим останні в судовому порядку визнанні такими, що втратили право користування цим жилим приміщенням. Просить суд висилити відповідачів та стягнути з них на його користь в солідарному порядку судовий збір в розмірі 114,70 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені через оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" № 34 від 21 лютого 2014 року . Під час розгляду справи по суті встановлено, що згідно ордеру № 63/2004 від 29.09.2004 р. [PERSON] було надано жиле приміщення в гуртожитку [ADDRESS] на сім'ю із двох осіб: її та її сина - [PERSON] (а. с. № 5). Дане приміщення належить ДП НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» на праві державної власності, про що свідчить копія свідоцтва про право власності (а. с. № 10). Відповідачі в даному приміщенні не проживають з 2009 року у зв'язку з чим рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 11.12.2012 р. [PERSON] та [PERSON] визнанні такими, що втратили право користування житловою площею в кімнаті [ADDRESS]. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд вважає, що позовні вимоги ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» підлягають повному задоволенню на підставі наступного. Як встановлено в судовому засіданні ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» є власником вищевказаного житлового приміщення. Ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 ст. 317, ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України). Згідно ст. 48 Закону України «Про власність» та ст. 391 ЦК України власник вправі вимагати усунення будь-яких перешкод, пов'язаних з володінням, розпорядженням і використанням власністю. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. З доводів представника позивача вбачається, що відповідачі, будучи такими, що втратили право користування житловою площею в кімнаті [ADDRESS], в добровільному порядку не висиляються, чим, на думку суду, обмежують право позивача як власника. Відповідно до цивільного законодавства власник житла має право вимагати усунення перешкод у користуванні своїм майном, що являється об'єктом його власності, в даному випадку - житлом. Право власності є непорушним тому ніхто не може протиправно позбавити власника цього права чи обмежити його. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений останнім при зверненні до суду з даним позовом, в розмірі 114,70 гривень (а. с. № 2).

Outcome: approved