Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] через свого представника, звернулась до суду з даним та з урахуванням збільшених вимог, просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу нею з [PERSON] у період з 16.01.2010 року по 03.05.2018 року; визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] доларів США які зберігалися у індивідуальному депозитному сейфі № [NUMBER] у відділені №38 ПАТ Акціонерний Банк «Південний» за адресою: м. Одеса, провулок Сабанський 2. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] раптово помер [PERSON] , з яким вона мешкала у період з 16.01.2010 року по 03.05.2018 року , без реєстрації шлюбу. За час фактичного шлюбу було набуте спільне майно, а саме: квартира за адресою: [ADDRESS] ; грошові кошти, які зберігаються в індивідуальному депозитному сейфі № [NUMBER] у відділені №38 ПАТ Акціонерний Банк «Південний» за адресою: м. Одеса, провулок Сабанський 2. [PERSON] зазначала, що вона та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки вели спільне господарство, загалом проживали як сім`я, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану, із заявою про державну реєстрацію шлюбу. За час спільного проживання жоден із них не перебував в інших шлюбних відносинах. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, у відзиві зазначив, що право власності на квартиру [ADDRESS] у [PERSON] виникло на підставі договору про дольову участь у будівництві житла 6.01.2006 року, тобто цей договір було укладено за декілька років до знайомства з позивачем та вказав що у 2017 та 2018 роках і [PERSON] відпочивав за кордоном разом із колишньою дружиною та сином, що спростовує доводи позивача про факт спільного проживання та спільного ведення господарства. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, письмових пояснень щодо суті позовних вимог до суду не надходило. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, показання свідків, оцінивши їх з точки зору належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до якої входить квартира [ADDRESS] квартира [ADDRESS] ; майно, яке зберігалося в індивідуальному депозитному сейфі № [NUMBER] у відділені №38 ПАТ АК «Південний» за адресою: м.Одеса, провулок Сабанський 2. 11.05.2018 року приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] №7/2018. Із заявою про отримання спадщини до приватного нотаріуса звернулися син померлого [PERSON] , мати померлого [PERSON] та позивач. Письмовою відповіддю №195/01-16 від 18.06.2018 року приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. Позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, вони із [PERSON] не були подружжям та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 12.08.2018 року [PERSON] належить об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Державну реєстрацію права власності на цю квартиру за [PERSON] здійснено 23.11.2017 року державним реєстратором Копил В.Ю. Комунального підприємства «Регіональний центр державної реєстрації речових прав на нерухоме майно». Згідно опису спадкового майна, отриманого на виконання ухвали суду від 12.04.2019 року,складеного приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. яке знаходилось у індивідуальному депозитному сейфі № [NUMBER] ПАТ АК «Південний», що знаходився у користування [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до складу спадкового майна увійшли особисті документи померлого та грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 359 одиниць. Відповідно до свідоцтва про поховання [PERSON] Володимировича № [NUMBER] виданого Ритуальною службою м.Одеси КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» 06.05.2018 року замовником поховання виступала [PERSON] . З довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОРЯК-6» від 31.05.2018 року випливає, що позивач у період з січня 2010 року по 03.05.2018 року мешкала у квартирі за адресою [ADDRESS] спільно з громадянином України [PERSON] [INFO] , та сплачувала комунальні послуги. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] (сусідка), [PERSON] (сусід), [PERSON] сусідка), [PERSON] (сусідка) дали пояснення, що дійсно [PERSON] та [PERSON] постійно з 2010 року проживали разом за адресою: [ADDRESS] та всі вважали їх чоловіком та дружиною, та з [PERSON] вели спільне господарство, разом вирішували спільні побутові питання. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] постійно з [PERSON] не проживала, а лише заходила до нього у гості, померлий [PERSON] зустрічався із багатьма жінками. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Частинами 1 та 2 ст.21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Положення ст.74 СК поширюється на правовідносини між чоловіком і жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Аналогічний висновок зроблено у Постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року по справі №337-5266/15-ц. Так, в матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують факт проживання [PERSON] та позивача однією сім`єю як чоловік та дружина з 16.01.2010 року, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування та підтримку один одного морально і матеріально. Зокрема, це підтверджується поясненнями свідків, спільними фото, копіями закордонних паспортів із ідентичними датам виїзду за межі України та повернення на територію України, заявою мешканців будинку та довідкою ОСББ «Моряк-6». Відповідачем не надано доказів які би спростовували обставини на які посилається Позивач. Суд критично оцінює показання свідка [PERSON] яка у своїх поясненнях не заперечувала, що між нею та Позивачем після смерті [PERSON] мав місце конфлікт із бійкою, а отже між ними існують неприязні стосунки, що також підтвердила позивач. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, враховуючи наявність законних підстав вважати, що позивач з 16.01.2010 року та по день смерті [PERSON] постійно проживали разом як чоловік та дружина за адресою: [ADDRESS] , за час перебування у фактичних шлюбних відносинах ними було набуто спільне майно та позивач у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак отримала відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, що є перешкодою у реалізації позивачем своїх майнових прав , суд вважає що право позивача підлягає захисту, а отже позов -задоволенню. Щодо тверджень, що право власності на квартиру [ADDRESS] у [PERSON] виникло на підставі договору про дольову участь у будівництві житла 6.01.2006 року, тобто цей договір було укладено за декілька років до знайомства з позивачем, суд вважає необхідним зазначити, що згідно вимог ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, оскільки право власності [PERSON] на цю квартиру зареєстровано, як зазначено вище, 23.11.2017 року державним реєстратором Копил В.Ю., то суд також критично ставиться до таких доводів представника відповідача і відхиляє їх. На підставі викладеного та

Outcome: approved