Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку після померлого [INFO] батька [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 січня 2012 року, виданого приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В., вона успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Маючи намір укласти договір купівлі-продажу даного будинку, вона звернулась до відділу Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області із заявою про видачу Витягу з Державного земельного кадастру. Однак їй було надано довідку, в якій зазначено, що земельна ділянка площею 0,1632 га, розташована за адресою: [ADDRESS], надана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER], виданого Близнюківською селищною радою Близнюківського району Харківської області від 31 серпня 2005 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №010568500025, належить [PERSON]. Померлий [INFO] [PERSON] був попереднім власником житлового будинку з надвірними будівлями та присадибної земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Близнюківської селищної ради Харківської області від 22 вересня 2003 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія серії [NUMBER], виданого Близнюківською селищною радою Близнюківського району Харківської області від 31 серпня 2005 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №010568500025. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, площею 0,1632 га, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємицею останнього стала його дружина [PERSON], яка 19 липня 2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та земельної ділянки, площею 0,1631 га, розташованих за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Однак, за життя земельну ділянку, площею 0,1632 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] [PERSON] у спадщину фактично прийняла, але оформити належним чином не встигла. Спадкоємицею померлої [PERSON] стала її донька [PERSON], яка не знала про існування правовстановлюючих документів і оформлення померлою матір'ю свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Після оформлення спадщини [PERSON] продала належний їй на той час житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] померлому [INFO] батьку позивача [PERSON]. Позивач своєчасно звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], але в отриманні свідоцтва на право власності на вказаний будинок їй відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на присадибну земельну ділянку, де розташований будиинок. Посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою, а також оформити спадщину вона не має можливості, в зв'язку з чим змушена звернутися до суду і просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник Територіальної громади Близнюківької селищної ради Харківської області - голова Близнюківької селищної ради Харківської області в судове засідання надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, вказавши, що проти позову не заперечує. Начальник відділу Держземагенства у Близнюківському районі та начальник реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області також надали заяви розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, враховуючи заяву відповідача про зменшення розміру пені яка підлягає стягненню, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд за наявності ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Близнюківської селищної ради Харківської області від 22 вересня 2003 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія серії [NUMBER], виданого Близнюківською селищною радою Близнюківського району Харківської області від 31 серпня 2005 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за №010568500025 [PERSON] був попереднім власником житлового будинку з надвірними будівлями та присадибної земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS]. (а.с.15, 17) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 грудня 2005 року, [PERSON] помер [INFO]. (а.с.12) Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, розташований за адресою: [ADDRESS]. Все вищезазначене нерухоме майно після померлого [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 липня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №91, успадкувала його дружина [PERSON]. (а.с.18) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 листопада 2006 року, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.13) За життя [PERSON] фактично прийняла спадщину, однак оформити належним чином право власності на присадибну ділянку, площею 0,1632 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], не встигла. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS], який успадкувала її донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 липня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №2935. (а.с.19) Так, 24 вересня 2008 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], з [PERSON], про що свідчить договір купівлі-продажу від 24 вересня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №387. (а.с.21) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 квітня 2011 року, [PERSON] помер [INFO]. (а.с.14) Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно, яке на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 січня 2012 року успадкувала його донька - позивач [PERSON] (а.с.22) Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в графі «Власник» зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24-27) Згідно ст.ст. 373, 374, 377 Цивільного Кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 116 Земельного Кодексу України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст.120 цього ж Кодексу, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Діючим законодавством встановлено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину до складу якої входить земельні ділянки, але ж відповідно до Постанови КМ України від 06.05.2009 р. № 439 та Постанови КМ України від 26.08.2009 р. № 901 "Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку" тільки за наявністю Витягу з державного реєстру земель. Відповідно до діючого земельного законодавства для переоформлення права власності на земельну ділянку документи подаються виключно власником земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи, власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину є [PERSON], однак після його смерті його дружина [PERSON] не встигла за життя документально переоформити правовстановлюючий документ. А оскільки для державної реєстрації права на земельну ділянку необхідно звернення тільки власника, то на даний час визнати право власності позивача на дану земельну ділянку, у нотаріальному порядку не можливо, у зв'язку з чим справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства Згідно ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. За таких обставин суд вважає за можливе позов [PERSON] щодо визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку задовольнити, оскільки відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 р. № 439 та від 26.08.2009 р. № 901, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку видається за наявності витягу з державного реєстру земель, а згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України від 02.07.2003 року № 174, передбачено, що внесення записів реєстрації здійснюється на підставі звернення власника або належним чином уповноваженої ним особи з поданням документа, що посвідчує особу, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, що є неможливим, оскільки власник земельної ділянки помер. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. За таких обставин суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі. А тому,

Outcome: approved