Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. В обгрунтування\~позову позивач\~зазначила,\~що 15\~листопада 2001\~року помер\~її рідній\~брат \~[PERSON],\~після смерті\~якого відкрилась\~спадщина у\~вигляді ј\~частини житлового\~будинку №69\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами по\~вулиці Котовського\~у м.\~Коростені Житомирської\~області. Вона є спадкоємцем другої черги після смерті брата, спадкоємці першої черги (дружина померлого) [PERSON] та (син померлого), нотаріально відмовились від прийняття спадщини після смерті спадкодавця на користь позивачки. Проте вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, що і стало приводом для звернення до суду із вказаним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без участі представника, в прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~\~ Судом встановлено, що 15 листопада 2001 року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ПН № 622796 від 05.10.2009 року (а.с.7), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ј частини житлового будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області (а.с.8-14). Після смерті [PERSON] спадщину прийняли спадкоємці першої черги (дружина померлого) [PERSON] та (син померлого) (а.с.17), однак нотаріально відмовились від прийняття спадщини після смерті спадкодавця на користь позивачки у вигляді ј частини житлового будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області (а.с.18). Позивач не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, оскільки воно не зареєстроване у встановленому законом порядку. З копії свідоцтва про право на спадщину від 15 вересня 1997 року вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON], померлої 29 січня 1997 року є її діти [PERSON] та [PERSON], що помер 15 листопада 2001 року (а.с.8). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємці по закону першої черги прийняли [PERSON], та [PERSON], чим фактично вступили у володіння та користування спадковим майном.\~ Суд вважає, що позивач [PERSON] є суб'єктом набуття права власності на вищевказаний житловий будинок з підстав прийняття спадщини, однак, з незалежних від неї причин не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв'язку із чим вимушена звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду. Право власності спадкоємця [PERSON] на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, з підстав відсутності іншого способу визнання права на спадкове майно за позивачем. До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За нормами ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. До часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Отже, судом встановлено, що [PERSON]. на день смерті був власником ј частини будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області. На підставіст.ст.12,\~13,\~81,\~259,\~263\~ 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.41 Конституції України, ст.ст.524, 548, 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд,- \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved