Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], у відношенні неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначав, що з 10 листопада 2006 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13.12.2012 року, від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем, хоча зареєстрована за місцем проживання батька. Рішенням суду від 22.07.2013 року, стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] 13 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], разом з чоловіком і донькою [PERSON] проживають в будинку за адресою: [ADDRESS], дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, у сім'ї склалися стійкі доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. [PERSON] відноситься до [PERSON], як до власної дитини, виховує її і має намір її удочерити. Весь цей час, з серпня 2011 року, відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, не виконував обов'язку батька утримувати дитину, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не піклується про забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у спосіб, передбачений ч. 10 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, рішення ухвалити на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що з 10 листопада 2006 року сторони перебували зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13.12.2012 року, відповідно до рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.12.2012 року (справа 2033/8137/2012, провадження 2/2033/2496/2012). Також з зазначеного рішення вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинено з серпня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 08.05.2008 року). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 липня 2013 року, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, з 12.04.2013 року і до досягнення повноліття, даним рішенням встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач з 2011 року з донькою не спілкується, не підтримує з ним жодного зв'язку, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться станом здоров'я, розвитком, успіхами у навчанні. Зазначені обставини підтверджуються наступними дослідженими судом письмовими доказами. Як вбачається з повідомлення Харківської міської дитячої поліклініки №15 від 26.08.2016 року №665, дитина [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом закладу охорони здоров'я за адресою: м. Харків, пров. Унеченський, 27, дівчинка здорова, батько дитини до фахівців дитячої поліклініки з приводу захворювань та лікування доньки [PERSON] не звертався. Згідно з інформації КЗ «Дошкільний начальний заклад» від 31.08.2016 року №145, [PERSON], [INFO], відвідувала ясла-садок до 08.08.2014 року, за час перебування дитини, її вихованням постійно займалася мати та бабуся, батько дитини - [PERSON] жодного разу не приходив до дошкільного навчального закладу, навіть по телефону не цікавився про доньку, не сплачував за харчування дитини у закладі. Як вбачається з характеристики учениці 3А класу КЗ «ХЗОШ №49» [PERSON], 2008 року народження, мати [PERSON] та бабуся [PERSON] приділяють достатньо уваги вихованню [PERSON], підтримають зв'язок з учителями та приймають активну участь у житті школи, за час навчання дитини, батько жодного разу не відвідував школу та не цікавився успішністю доньки. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки, передбачені ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надало висновок № 101 від 30.01.2017 року, яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], оскільки батько систематично протягом тривалого часу без поважних причин не виконує батьківські обов'язки, позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved