Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві зазначено, що з 22.11.2003 р. по 21.09.2009 р. сторони перебували у шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 08.09.2009 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Проте відповідач недостатньо приділяє уваги розвитку дитини, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обстаини, викладені в позовній заяві. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) на утримання доньки. Згідно з його поясненнями він працює директором ТОВ «Друкар», але із-за відсутності роботи отримує мінімальну заробітну плату, пропонував позивачу визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, на що вона заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. З 22.11.2003 р. по 21.09.2009 р. сторони перебували у шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 08.09.2009 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Проте відповідач недостатньо приділяє уваги розвитку дитини. [PERSON] працює директором ТОВ «Друкар» та отримує мнімальну заробітню плату. Починаючи з січня 2015 року він сплачує аліменти на утримання дочки у добровільному порядку у розмірі 500 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів у добровільному порядку згоден сплачувати і надалі. Проте позивач зазначає про те, що гроші на утримання дитини відповідач перераховує не регулярно, а тому наполягала на стягненні аліментів з місця його роботи в частині від заробітної плати. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає доведеним позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved