Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з позовом (а.с.3-6) до [PERSON] міської ради Одеської області (третя особа: [PERSON])\~ про визнання права власності, в якому мотивуючи тим, що вона з 1982 року до теперішнього часу проживає в 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в с. Малодолинське, м. Чорноморська ( раніше м. Іллічівськ), вул. Карла Маркса, будинок 28. Дана частка спірного будинку належала її дідусеві [PERSON], який в 1957 році переїхав до спірного будинку на постійне місце проживання разом зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON]. В подальшому відповідно до заповіту від 05.07.1984року зареєстрованого в реєстрі за № 2-2721 дану частину житлового будинку [PERSON] заповідав своєму сину [PERSON], який з 1957 року до дня смерті 01.09. 1997року постійно проживав в даному будинку. Однак після смерті [PERSON] (померлого 14.10.1985року) [PERSON] успадкував тільки 7/18 частки спірного житлового будинку з господарськими спорудами, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.05. 1986 року зареєстроване в реєстрі за №1-1799 Дане свідоцтво зареєстровано в по господарській книзі Олександрійської селищної ради за № 735. Інша 2/18частки спірного житлового будинку з господарськими спорудами була успадкована [PERSON]. З 2006 року по теперешний час позивач [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володію 1/2 часткою спірного будинку по вул. Карла Маркса, 28. с. Малодолинське, м. Чорноморська, Одеської області, в тому числі і 1/9 часткою, яка була успадкована [PERSON] на протязі 11 років. Підтримує будинок в належному стані, ремонтує його та обробляю земельну ділянку. Моє володіння 1/9 часткою нашого будинку є добросовісним, відкритим і безперервним. Оскільки вона відкрито і безперервно володію нерухомим майном протягом тривалого часу, то це дає їй підстави для визнання за мною права власності за набувноюдавністю. Проте вказане здійснити позасудовим шляхом неможливо, що стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] просить суд: Визнати за [PERSON] право власності на 1/9 частку житлового будинку № 28 з господарськими спорудами по вул. Карла Маркса, с. Малодолинське м. Чорноморськ, Одеської області який складається з одного житлового бутового будинку літ А, загальною площею -154,8 кв. м, жилою площею -77,7 кв. м, з господарськими спорудами «Б,Ж» - літні кухні, «К»- вбиральня №1 3,4,6-9 І-дворові споруди, що розташовані на земельній дільниці розміром -1221 кв.м. Позивач у судове засідання не прибула, була повідомлені про час та місце судового розгляду справи, надала суду клопотання, в якому просила справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 113). Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, проти задоволення позову заперечував з відстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просив розглянути справу без його присутності (а.с.114). Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії домової книги будинку по вул. Карла Маркса, 28. с. Малодолинське, м. Чорноморська, Одеської області прописані позивач [PERSON] та[PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-13). Відповідно договору дарування частини житлового будинку, [PERSON] отримала в дар 7/18 частки спірного житлового будинку з господарськими спорудами від своєї матері [PERSON] відповідно до договору дарування посвідченого державним нотаріусом Іллічівської нотаріальної контори Одеської області зареєстрованого в реєстрі за №2170, та зареєстрованого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» в реєстрову книгу №М 2 за реєстром №134 сторінка №64 23.06. 2006року (а.с. 14-16). Відповідно свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2721 від 05.07.1984 року [PERSON] заповів [PERSON] 7/18 частину житлового будинку № 28 по вул. Карла Маркса, с. Малодолинське, м. Чорноморська, Одеської області (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про право на спадок за заповітом 17.05.1986 року [PERSON] (акий помер 14.10.1985 року) заповів 1/9 частки житлового будинку № 28 по вул. Карла Маркса, с. Малодолинське, м. Чорноморська, Одеської області [PERSON] (а.с.19). Відповідно копії технічного паспорту від 26.09.2008 року № 101, на житловий будинок № 28 по вул. Карла Маркса, с. Малодолинське, м. Чорноморська, Одеської області, [PERSON]Д є власником ? частки, [PERSON] 7/18 частки, на 2/18 документи не подані (а.с. 20-36). Відповідно копії спадкової справи № 25/86 від 14.10.1985 року [PERSON] заповів свою частку майна заповів [PERSON] (а.с. 89-103). Відповідно довідки [PERSON] міської нотаріальної контори Одеської області спадкова справа щодо померлого 12.06.1994 року [PERSON] на відкривалась (а.с. 116-117). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved