Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась\~ до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обґрунтування якої зазначила, що 11.10.2016 року року була звільненена з ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» за ст.38 п.3 КЗпП України у звязку з порушенням власником умов трудового договору. При звільненні позивачу не виплатили заробітну плату за останні місяці роботи, тому підприємство повинно виплатити позивачу середній заробіток за час затримки, виходячи з середнього заробітку за весь час затримки. Вважає, що підприємство винно позивачу з 12.10.2016 року по день подання позову (18.08.2017 рок) : 213 робочих днів * 92 грн. 66 коп. (середній заробіток) = 19\~736 грн.58 коп. Просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» (ідентифікаційний код юридичної особи: 32359108, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Малиновського, буд 1) на користь позивача [PERSON], [INFO] (індекнтифікаціцний код [NUMBER], зареєстрована: 93100, Луганська область, місто Лисичанськ, пр. Перемоги (колишня назва Леніна)[ADDRESS]) середній заробіток за весь час затримки з 12.10.2016 року по день винесення рішення суду належних їй виплат від відповідача при звільненні сум з урахуванням податків та зборів, інших обовязкових платежів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в прохальній частині позову зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судові засідання, призначені на 11.09.2017 року та 24.10.2017 року\~ не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №9310005672335 (а.с.18) та розписка про отримання судової повістки (а.с.23). Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Таким чином, вбачається, що представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду двічі не зявився в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з копією паспорту серії ЕН 2054036, виданого 07 червня 2002 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], 13 грудня 1964 року народежння, уродженка міста Лисичанськ, Луганської області, зареєстрована за адресою [INFO]/а.с.3-4/. Згідно з копією трудової книжки БТ-І № 9746106 [PERSON] 23.12.2013 року прийнята учнем стовбурової поверхні на підставі наказу 615к від 23.12.2013 року, 05.03.2014 року переведена стовбурової поверхні 2 розряду на підставі наказу 124. На підставі наказу № 496-К від 12.10.2016 року [PERSON] звільнена за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з порушенням роботодавцем трудового законодавства та умов колективного договору /а.с.6-7/. Згідно з довідкою ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/838 від 14.07.2017 року, сума заборгованості з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 17.07.2017 року складає 8051 грн. 94 коп./а.с.8/. Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/1077 від 22.09.2017 року, сума заборгованості з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 22.09.2017 року складає 8552 грн. 18 коп./а.с.27/. Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/837 від 14.07.2017 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 92,66 грн./а.с.9/ Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/1078 від 22.09.2017 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 92,66 грн./а.с.29/ Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем, проте на день звільнення і по теперішній час з нею не було проведено остаточного розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати. Відповідно до ст.7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73 р., Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до абз. 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати №, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Виходячи з розміру середньоденного заробітку [PERSON], та враховуючи кількість робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем її звільнення з\~ 12.10.2016 року - по день ухвалення рішення 24.10.2017 року, яка складає: -жовтень 2016 року 13 днів, -листопад 2016 року 22 дні, -грудень 2016 року 22 дні, -січень 2017 року 20 днів, -лютий 2017 року 20 днів, -березень 2017 року - 22 дні, -квітень 2017 року 19 днів, -травень 2017 року - 20 днів, -червень 2017 року - 20 днів, -липень 2017 року 21 день, -серпень 2017 року 22 дні, -вересень 2017 року - 21 день, -жовтень 2017 року 17 днів, а всього 259 днів, загальний розмір суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає 23 998, 94 грн. (259 днів х 92,66 грн.). Такий порядок розрахунків узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-195цс14 та у справі №6-2807цс16. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянська" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вважає, що вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved