Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

В серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 9 травня 1996 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 05. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою спільно не проживають, спільного господарства не ведуть протягом останнього року. За час їхнього проживання між ними часто виникали непорозуміння, скандали, в них різні інтереси, несумісність характерів. Спільне проживання є неможливим, суперечить інтересам обох, тому [PERSON] просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про визнання позову, просить справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 9 травня 1996 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 05. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть протягом останнього року. За час їхнього проживання між ними часто виникали непорозуміння, скандали, в них різні інтереси, несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка позов визнає, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень згідно квитанції АБ "Укргазбанк" № 50753148 від 4 серпня 2020 року, що становить 420 гривень 40 копійок.

Outcome: approved