Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

До суду звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Сарівської сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] на 1/7 частину будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - « А-1,а», гаража- «Б», сараю-«В», літньої кухні-«Г,г,г1», гаража-«Д», погріба-«Е», огорожі №1, огорожі №2, 1/2 частини колодязя №3, розташованих по [ADDRESS], що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], на 1/7 частину вказаного будинковолодіння, яке залишилось після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] а також на 1/7 частину вказаного будинковолодіння, яке належить йому на праві власності і на яке відсутні правовстановлюючі документи, в цілому визнати за ним право власності на 3/7 частин вказаного будинковолодіння. Також визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,40 га, з яких 0,25 га призначені для обслуговування житлового будинку, 0,15 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території с. Сари, Гадяцького району Полтавської області, яке залишилось після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. Також, визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності за кожним по 1/7 частині вказаного будинковолодіння, яке належить їм на праві власності і на яке відсутні правовстановлюючі документи. В своїй позовній заяві позивачі вказують, що проживали разом з [PERSON] та [PERSON], які були батьками позивача - [PERSON] в будинку [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вказане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] - голова двору, дружина - [PERSON], їх син - [PERSON], невістка - [PERSON], внук - [PERSON], внук - [PERSON], внучка - [PERSON] в рівних частках. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,40 га, з яких 0,25 га призначені для обслуговування житлового будинку, 0,15 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території с. Сари, Гадяцького району Полтавської області. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з 1/7 частини вищезазначеного будинковолодіння і яку прийняв його син [PERSON], так як фактично вступив в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини і йому стало належати 2/7 частини вказаного будинковолодіння. [INFO] померла мати позивача [PERSON]- [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з 1/7 частини вказаного будинковолодіння та вищезазначеної земельної ділянки, яку фактично прийняв [PERSON], так як на момент смерті матері проживав та був зареєстрований разом з нею. [PERSON] звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері, де йому було відмовлено в оформленні спадщини на вказаний будинок та вищезазначену земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю на них правовстановлюючих документів. З цієї причини позивачі не мають можливості оформити право власності на домоволодіння, тому вимушені звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в підготовче судове засідання не з»явилися, але надали заяви, в яких просили їх позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача територіальної громади Сарівської сільської ради в підготовче судове засідання не з"явився, надали заяву, в якій вказують, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з"явився, надали заяву в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечують. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що будинковолодіння по [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 12, особовий рахунок [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були : [PERSON] - голова двору, його дружина -[PERSON], їх син - [PERSON], невістка - [PERSON], внук - [PERSON], внук - [PERSON], внучка - [PERSON] в рівних частках, що підтверджується довідкою виконкому Сарівської сільської ради Гадяцького району № 1985/02-46 від 25.07.2017 року . На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] своє право власності в БТІ не оформили. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули право власності по 1/7 частині на будинковолодіння [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували. Згідно повідомлення Гадяцького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області № 427/12.2-06-105 від 10.08.2017 року, актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] по виконавчому комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області за 1937-1947 роки не виявлено. По поновлених актових записах про шлюб за період з 1950 року по даний час, актового запису не виявлено. [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого гор.ЗАГС м. Гадяч Полтавської області. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого 24.12.1993року Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з 1/7 частини вищезазначеного будинковолодіння, яке фактично прийняв його син [PERSON], так як на момент смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з ним і фактично вступив в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Сарівської сільської ради № 365/02-30 від 16.03.2018 року, але не оформив спадщину і йому стало належати 2/7 частини вказаного будинковолодіння. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,40 га, з яких 0,25 га призначені для обслуговування житлового будинку, 0,15 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Сари Гадяцького району Полтавської області, про що їй на підставі рішення виконавчого комітету Сарівської сільської ради №10 від 15.01.1994 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрований 30.12.1997 року в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № 1279, що підтверджується довідкою ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відділ у Гадяцькому районі за № 236/0/193-17 від 07.08.2017 року, оригінал якого був втрачений. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з 1/7 частини вищевказаного будинковолодіння та земельної ділянки загальною площею 0,40 га, з яких 0,25 га призначені для обслуговування житлового будинку, 0,15 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території с. Сари, Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до ст. 1261 ч. 1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти спадкодавця та батьки. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON], оскільки проживав та був зареєстрований разом з нею на момент її смерті по [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 1986/02-46 від 25.07.2017 року . Також, згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори №97 від 25.04.2018 року, після померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа №165/2007 заведена на підставі фактичного прийняття. 03.03.2007 року на ім'я [PERSON] видавались свідоцтва про право на спадщину на пайову земельну ділянку. Відповідно до постанови державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори Жук Т.П. від 28.03.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане будинковолодіння та вищезазначену земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю на них правовстановлюючих документів. [PERSON], [INFO], 10.09.1993 року зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 19.09.1993 року Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved