Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: с. Малинівка, вул. Репіна, буд. 9, Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вонає власником будинку № 9, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт Малинівка, вул. Репіна. В даному будинку зареєстровані, але фактично не проживають з жовтня 2010 року: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У звязку з тим, що в належному позивачу будинку зареєстровані вище вказані особи, які фактично в ньому не проживають, вона як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку ніколи не приймали. На даний час позивачка самостійно утримує будинок в належному стані. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила суд визнати таким що втратив право користування житловим приміщенням в будинку, розташованому за адресою: с. Малинівка, вул. Репіна, буд. 9, Чугуївського району Харківської області тільки [PERSON] та в цій частині позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб - Чугуївського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області та Органу опіки та піклування Малиновської селищної ради Чугуївського району Харківської в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, розгляд справи залишають на розсуд суду (а.с. 21, 26). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Вислухавши позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку № 9, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт Малинівка, вул. Репіна, згідно свідоцтва про право власності від 10 липня 2002 року виданого виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 8). У вище вказаному будинку крім позивача, зареєстрований але не проживає з жовтня 2010 року відповідач [PERSON], що підтверджується Актом обстеження домоволодіння складеним депутатом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області та мешканцями смт. Малинівка (а.с. 9). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У звязку з тим, що в її будинку зареєстрований відповідач, який фактично в ньому не проживає, позивач, як власник даного будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку ніколи не приймав. Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ч 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачена непорушність права власності, отже, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Той факт, що у будинку позивача зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично, а також реєстрація відповідача перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатися майном. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обовязків. Відповідно до ч 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення \~Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 /цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Частиною 2\~ ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Тобто, умовою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є не проживання особи протягом певного часу. В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про не проживання відповідача в спірному будинку за місцем реєстрації з 2010 року, з власної ініціативи. Зважаючи на викладене та виходячи зі змісту ст. 405 ЦК України та\~Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс-11 звільнення\~членом сім"ї, або колишнім членом сім"ї\~спірного житлового приміщення\~та його відсутність без поважних причин за місцем реєстрації встановлений строк є достатньою правовою підставою для визнання його таким, що втратив право користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved