Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В позовній заяві позивач посилається на те, що її мати [PERSON] мала право на земельну частку (пай), розміром 3,77 умовних кадастрових гектарів в КСП ім. Шевченка на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [INFO] мати померла. В зв'язку з її смертю, відкрилася спадщина у вигляді права на вищезазначену земельну частку (пай), яку вона прийняла в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, так як на момент відкриття спадщини була неповнолітньою, та не подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак у зв'язку зі втратою правовстановлюючого документу, а саме оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися до суду про захист свого майнового права. Позивач до судового засідання не з'явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду відзив, в якому позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за його відсутності. У зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. З інформації наданої Відділом у Балтському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 840 від 09.11.2018 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення суду отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП ім.. Шевченка на земельну ділянку площею 3,77 умовних кадастрових гектарів, на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі видачі сертифікатів за № 626. (а.с.11) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). У зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного права на земельну частку (пай), яку позивач [PERSON] (а.с. 6)., прийняла в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини була неповнолітньою, та не подала заяву про відмову від неї. Являючись єдиною спадкоємицею за законом першої черги, що претендує на спадщину, позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на майно, що успадковується, а саме сертифікату на право на земельну часку (пай), про що свідчить довідка приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. № 80/02-14 від 03.03.2017 року (а.с.9) Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.. 1261 ЦК України,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 46, п. 2 ч. 1 ст. 49 Глави 4 та ст. 67 Глави 7 Закону України «Про нотаріат», Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті фізичних осіб може бути видане на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) чи договорів дарування, міни, чи свідоцтва про право на спадщину, чи рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, однак в зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, який би підтверджував право померлої на вищевказану земельну частку (пай), нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved