Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком [PERSON] , [INFO] , та братом [PERSON] (позивачів). [PERSON] був також батьком [PERSON] , [INFO] . Вказані діти проживають разом із [PERSON] в [ADDRESS] . Батько виховував дітей самостійно, оскільки їхня мати [PERSON] (відповідач), яка є громадянкою Республіки Польща, в 2012 році покинула їх та виїхала за кордон. Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.06.2013 року з відповідача стягуються аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноллітя. Рішенням цього суду від 13.12.2013 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. Крім того, [PERSON] за життя звертався із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, однак, в позові було відмовлено з тих підстав, що представник відповідача стверджував про те, що вона не ухилялася від виконання батьківських обов`язків, бажала спілкуватися з дітьми, проте, не мала такої можливості у зв`язку з перебуванням на роботі за кордоном, та обіцяла у вересні 2013 року, після закінчення контракту повернутися та проживати з дітьми. Однак, відповідач ні до того, ні після того, не приїжджала до дітей, не телефонувала їм, їхнім життям і навчанням не цікавилась, у додаткових витратах по їх утриманню участі не брала, матеріально не забезпечувала, хоча жодних перешкод в спілкуванні з дітьми їй не чинилось. Всім необхідним дітей забезпечував батько. Крім того, вищевказаним рішенням суду від 07.06.2013 року відповідача попереджено про необхідність зміни свого ставлення до виховання вказаних дітей. Позивач [PERSON] допомагала брату у вихованні цих дітей, має намір їх навчати, дбати про їх здоров`я, розвиток, забезпечення їхнього належного майбутнього та вважає, що вони не можуть проживати у виховному закладі чи з матір`ю, якій до них байдуже. Позивач [PERSON] вказує, що з 2012 року своєї матері не бачив, йому не відоме її місце проживання, із вказаного часу вона ні ним, ні його братом не цікавилася, участі у їх вихованні не брала, не телефонувала їм та не допомогала, не піклувалася про їхній фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкувалася з ними в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення. В зв`язку з цим позивачі вважають, що зазначені факти свідчать про ухилення відповідача від виховання її неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] та просять позбавити відповідача батьківських прав щодо вказаних дітей, а також встановити над ними опіку та піклування, призначивши їхнім піклувальником та опікуном відповідно їхню тітку [PERSON] . В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали з вищезазначених підстав та дали згоду на заочний розгляд справи. Зазначили, що судові витрати беруть на себе. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки жодного разу не повідомила та не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності і не надала відзив на позов. Про час та місце розгляду справи вона повідомлена шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, оскільки її місце проживання не зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно з положеннями ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Обушак М.Д. в судовому засіданні просить вирішити даний спір згідно із законом, однак, третьою особою надано висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо її синів [PERSON] та [PERSON] з підстав, вказаних у даному висновку. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні пояснили, що відповідач дійсно протягом останніх кількох років не цікавиться життям синів, не відвідує їх та не бере участі у вихованні, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та одруження [NUMBER] , виданих Торговицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області та відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського районного управління юстиції відповідно 06.06.1973 року та [INFO] , [INFO] народилася [PERSON] , яка у зв`язку з одруженням 14.10.1995 року із [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 13). Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00022508713 від 02.04.2019 року 21.10.1974 року народився [PERSON] , його батьками також вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які народилися в м. Намислув Республіки Польща, є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними свідоцтв про народження, виданими органом реєстрації актів цивільного стану в Намислуві, Воєводство Опольське, Республіка Польща відповідно 05.01.2004 року та 06.07.2007 року (а.с.9, 14, 15). Довідками № 2954 та № 2955 про реєстрацію особи громадянином України, виданими 19.07.2013 року управлінням Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] набули громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» (а.с. 11, 12). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.06.2013 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь [PERSON] присуджені аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Вказаним рішенням також попереджено відповідача про необхідність зміни свого ставлення до виховання вказаних дітей, а контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо них покладено на орган опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (а.с.18). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.12.2013 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано. Згідно з цим рішенням неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] після розірвання вказаного шлюбу залишено проживати з їхнім батьком, відповідачу залишено прізвище « [PERSON] » (а.с.17). Даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.03.2019 року, стверджується, що батько вказаних дітей [PERSON] помер [INFO] в с. Торговиця Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 16). Факт проживання вказаних дітей з позивачем [PERSON] стверджується даними довідки № 138 та акту, виданих Торговицькою сільською радою Коломийського району 21.03.2019 року, згідно з якими до складу сім`ї цього позивача входять вказані діти, які проживають з нею без реєстрації (а.с.19,20). У висновку органу опіки та піклування Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області вказано про недоцільність позбавляти відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Із змісту вказаного висновку випливає, що він ґрунтується лише на факті передачі відповідачем коштів батьку вказаних дітей на їх утримання та подарунків, і ці твердження грунтуються виключно на поясненнях директора Торговицького ліцею, де навчаються ці діти. У висновку [PERSON] також рекомендовано поспілкуватись з відповідачем щодо можливості оформлення довіреності для представництва інтересів цих дітей (а.с. 45, 46). Однак, суд,

Outcome: approved