overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту того, що вона є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтовують тим, [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Вчасно звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено в зв'язку з тим, що в свідоцтві про її народження мати записана як [PERSON], а насправді вона [PERSON]. Таким чином, у зв'язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Встановлення даного факту їй необхідне для оформлення спадщини. В судове засідання заявник не з'явилася, надіслала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Сахновщинського районного відділу РАЦС Головного ТУЮ в Харківській області в судове засідання не з'явився надіслав заяву про розгляд справи без їх участі , при вирішенні даної справи поклався на розсуд суду. Представник зацікавленої особи Тавежнянської сільської ради Сахновщинського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечували щодо задоволення даної заяви. Вислухавши заявника та свідків, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого повторно 28.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області. У свідоцтві про народження в розділі «Мати» вказано: "[PERSON]". [PERSON], після одруження змінила прізвище на «[PERSON]» Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с. Скиртяне, Сахновщинського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Як вбачається з довідки виданої Тавежнянською сільською радою Сахновщинського району Харківської області [PERSON] проживала в [ADDRESS] Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджено факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, судом достовірно встановлений факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON]. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що надано достатньо доказів, тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], дані про яку вказані у первинних документах та [PERSON] - [PERSON], дані про яку зазначені в заповіті, є однією і тією ж особою. В заяві вказала, що її тітка [PERSON] вчинила на її користь заповіт яким розпорядила їй ? частину житлового будинку. [INFO] року [PERSON], померла. Звернувшись до нотаріуса з приводу успадкування з'ясувалося, що у заповіті [PERSON], вказала заявницю як [PERSON], а згідно паспортних даних вона [PERSON]. Вказана неточність виникла у зв'язку з тим, що тітка вказала в заповіті дівоче і набуте в шлюбі прізвище заявниці оскільки вважала що вона розлучена з чоловіком. Однак заявниця не зареєструвала розірвання шлюбу в органах РАЦС та не одержала свідоцтво про розірвання шлюбу. Тому в даний час її прізвище [PERSON]. Наявність такої розбіжності позбавляє можливості оформити спадщину. Тому заявниця змушена звернутися до суду, оскільки іншого способу виправити розбіжності не має. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для неї юридичне значення. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заявлені вимоги визнав не заперечує щодо задоволення заяви. Дослідивши та оцінивши докази по справі допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що дівоче прізвище заявниці «[PERSON]» а після одруження вона взяла прізвище [PERSON] і є однією і тією ж особою, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: судом встановлено, що [PERSON], [INFO], має намір прийняти спадщину. Проте при вивченні заповіту, виявлено розбіжності в зазначенні її анкетних даних, а саме: як [PERSON], а згідно паспортних даних вона [PERSON]. Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України, У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Правильність зазначення заявниці саме, як "[PERSON], [INFO]" та даних про яку вказано у первинних документах та [PERSON] - [PERSON], дані про яку зазначені в заповіті, є однією і тією ж особою, підтверджується матеріалами справи, зокрема: · Копією паспорта серія: [NUMBER] від 21.05.1996 року та копією картки платника податків; · Копією свідоцтва про народження; · Копією рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2007 року. Як вбачається, вирішити дане питання іншим способом, заявниця не має можливості. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для [PERSON], юридичне значення та допоможе у оформленні спадщини. В зв'язку з цим суд вважає, що заяву [PERSON], [INFO], слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити юридичний факт, що [PERSON] [INFO], який помер [INFO] належить свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 20.12.1988 року виданого виконкомом Городенківської районної ради народних депутатів на [PERSON] в якому він значиться власником половини житлового будинку по [ADDRESS]. В заяві вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] не залишивши заповіту, а вона як його дружина не може успадкувати половину житлового будинку, так як у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок власником половини будинку записаний [PERSON]. Різниця у прізвищах стає перешкодою в оформленні спадщини. Тому заявниця змушена звернутися до суду, оскільки іншого способу виправити розбіжності не має. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для неї юридичне значення. В судове засідання представник заявниці [PERSON], не з'явилася. До суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явився. До суду подали заяву, в яких просять розглядати справу за їх відсутності. Заявлені вимоги визнають. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: судом встановлено, що [PERSON], [INFO], має намір оформити спадщину, а саме половину житлового будинку після смерті свого чоловіка [PERSON] Проте постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину стверджено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на половину житлового будинку, що залишився після смерті [PERSON], так як у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок власником половини житлового будинку значиться [PERSON]. Згідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правильність зазначення прізвища померлого саме, як "[PERSON], який помер [INFO]" та належність йому свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок в [ADDRESS], підтверджується матеріалами справи, зокрема: · Копією свідоцтва про народження: серія [NUMBER] від 15.01.1976 року. · Копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 20.08.1988 року. · Копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER]. · Довідкою Вікнянської сільської ради про те, що [PERSON] [INFO] помер [INFO] проживав в [ADDRESS], а [PERSON] в с. Вікно не проживав і не проживає. Як вбачається, вирішити дане питання іншим способом, заявниця не має можливості. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів матиме для [PERSON], юридичне значення та допоможе у оформленні права власності після смерті чоловіка. В зв'язку з цим суд вважає, що заяву [PERSON], [INFO], слід задовольнити. Виходячи із вищевикладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування вимог зазначила, що народилася [INFO] у м. Маріуполі Донецької області. На території України зареєстрована та проживає з 1980 року. На момент проголошення незалежності України вона проживала у [ADDRESS], де зареєстрована та постійно проживає до сьогодення. У 1979 році її було документовано паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. Вона звернулась до міграційних органів з метою отримання паспорту громадянина України, пред'явивши паспорт громадянина колишнього СРСР та картку прописки, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Просила встановити факт її постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року включно, як того вимагає ЗУ «Про громадянство». Заявник [PERSON] в судовому засіданні доводи та вимоги зави підтримала повінстю, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - ГУДМС України в Донецькій області Трубіцин К.Р., діючий на підставі довіреності, у судовому засіданні вирішення заяви [PERSON] покладав на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно із довідкою про встановлення особи, виданою Лівобережним РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області від 09.08.2018 за № 27-5142, заявник [PERSON] народилася [INFO] у місті Маріуполі Донецької області, проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно із картою прописки за формою А від 30.09.1980 [PERSON] з 30 вересня 1980 року було зареєстровано в [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № б/н, виданої ОСББ «Щасливий» від 17.09.2018, [PERSON] з 30.09.1980 по сьогодення зареєстрована квартирі [ADDRESS]. Дану обставину також підтверджено актом, складеним ОСББ «Щасливий» від 17.09.2018, посвідченого підписами сусідів заявника, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" ( 1636-12 ) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зазначені письмові докази, суд вважає, що заявник [PERSON] в ході судового розгляду справи довела свій стійкий зв'язок із державою Україна, зокрема, своє постійне проживання на її території, як станом на 24 серпня 1991 року, так і станом на 13 листопада 1991 року, а тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви та у встановленні такого факту по суті заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування вимог зазначила, що народилася [INFO] у м. Маріуполі Донецької області. На території України зареєстрована та проживає з 1980 року. На момент проголошення незалежності України вона проживала у [ADDRESS], де зареєстрована та постійно проживає до сьогодення. У 1979 році її було документовано паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. Вона звернулась до міграційних органів з метою отримання паспорту громадянина України, пред'явивши паспорт громадянина колишнього СРСР та картку прописки, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Просила встановити факт її постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року включно, як того вимагає ЗУ «Про громадянство». Заявник [PERSON] до суду не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - ГУДМС України в Донецькій області, будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, своєї правової позиції по суті заявлених вимог будь-яким чином не висловив, проте, його неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] у місті Жданові (нині - Маріуполь) Донецької області та 01 лютого 1979 року її було документовано паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER]. Згідно із штампом реєстрації у паспорті громадянина СРСР, а також картою прописки за формою А, [PERSON] з 30 вересня 1980 року було зареєстровано в [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № б/н та копії особового рахунку [NUMBER], виданих ОСББ «Щасливий» від 25.10.2018, [PERSON] з 30.09.1980 по сьогодення зареєстрована [ADDRESS]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" ( 1636-12 ) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зазначені письмові докази, суд вважає, що заявник [PERSON] в ході судового розгляду справи довела свій стійкий зв'язок із державою Україна, зокрема, своє постійне проживання на її території, як станом на 24 серпня 1991 року, так і станом на 13 листопада 1991 року, а тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви та у встановленні такого факту по суті заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 29 січня 2008 року у неї народилася дочка [PERSON]. Відомості про батька дитини занесені до актового запису про народження дитини згідно ст.135 СК України. В даний час заявник разом з дитиною має намір виїхати на постійне місце проживання до держави Ізраїль, тому просила суд встановити факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка народилася 29 січня 2008 року, запис про батька якої здійснено згідно ст.135 СК України та встановити факт, що [PERSON] є єдиним законним представником своєї малолітньої дитини - [PERSON]. \~ \~ \~ \~Заявник в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі та підтримання вимог заяви у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа Сторожинецький РВ ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області в судове засідання свого представника не направила до суду надіслала лист про розгляд заяви у їх відсутності. Свою позицію відносно заявлених вимог [PERSON] не висловлювали. \~ \~ \~ \~Служба в справах дітей Сторожинецької РДА до суду свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, хоча належно була повідомлена про розгляд заяви. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії 1-МИ №244622 виданого 04.05.2016 року, батьками [PERSON], яка народилася 29 січня 2008 року в графі батьки записані [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] відомості про батька записані відповідно до частини 1 ст.135 СК України (а.с.10-11). \~ \~ \~ \~Стаття 135 Сімейного кодексу України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про зміну імені заявниця 06 липня 2012 року змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] (а.с.9). \~ \~ \~ \~Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Крім цього згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року, суд може встановити факти, які за іноземним законодавством несуть за собою правові наслідки для заявника та рішення суду необхідно заявнику для застосування у відношеннях з громадянами інших держав. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву слід задоволити, оскільки встановлення факту, що має юридичне значення, породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження факту, про який просить заявник не існує. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із спадкового майна, а саме: земельної ділянки, що знаходиться в землях Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, отримала відмову з посиланням на те, що неможливо встановити факт проживання заявниці зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. Проте, з 1998 року і до дня своєї смерті [PERSON] заявник проживала разом із нею за однією адресою в будинку [ADDRESS]. Просить встановити факт, що проживала з [PERSON], яка померла [INFO] року, на день смерті останньої у її будинку по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник заявника адвокат Каріта В.В. заявлені вимоги підтримала , просить заяву [PERSON] задоволити. Представник заінтересованої особи - сільський голова Кукавської сільської ради [PERSON] підтвердила факт проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] на день смерті останньої і не заперечує проти задоволення заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду показання про те, що вони довгі роки знають заявника, проживають у сусідстві з нею. Підтвердили, що [PERSON] з 1998 року постійно проживала з померлою [PERSON] в [ADDRESS], доглядала за нею до дня її смерті [INFO] року, а після смерті [PERSON] ще деякий час проживала у цьому будинку. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року, місце смерті зазначено: Могилів-Подільський район, с.Кукавка (а.с.6). Відповідно до заповіту, посвідченого 07.05.2001 року секретарем виконавчого комітету Кукавської сільської ради Могилів-Поділського району Н.П.Осельською, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.12). З копії свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що 12.03.1983 р. у виконкомі Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження прийняла прізвище "[PERSON]" (а.с.9). З довідки голови Кукавської сільської ради №93 від 07.04.2015 року видно, що [PERSON] дійсно з 1998 року проживала разом з [PERSON], яка померла [INFO] року в [ADDRESS], до дня її смерті (а.с.13). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №02-31/391 від 03.04.2015 року , заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON].(а.с.15). Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно доведено юридичний факт, що [PERSON]. на день смерті [PERSON] проживала разом з нею у будинку [ADDRESS] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що вона народилася [INFO] і не досягла встановленого законодавством вісімнадцятирічного віку для укладення шлюбу, проте з [PERSON] вона проживає у фактичних шлюбних відносинах, є вагітною і одруження відповідає її інтересам, однак вона не може зареєструвати шлюб, так як не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в її заяві до суду. [PERSON], який є заінтересованою особою по справі, вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, так як вони мають намір одружитися і одруження відповідає їх інтересам. [PERSON], яка є матір"ю заявниці, підтримала вимоги заявниці. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 22 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років, а особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 цього ж кодексу за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області, тобто їй виповнилося 17 років, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 08.07.2014 та паспорта заявниці серії [NUMBER] виданого Ярмолинецьким РС УДМС України в Хмельницькій області 28 листопада 2015 року. Згідно довідки Ярмолинецької центральної районної лікарні №3663 від 11.10.2016 [PERSON] є вагітною та перебуває на обліку в лікарні з приводу вагітності, термін якої становить п"ять - шість тижнів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], так як надання права на шлюб відповідатиме інтересам заявниці. На підставі ст. 22, 23 СК України,

Outcome: approved