Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,\~посилаючись на\~те,\~що на підставі ордеру, виданого 08.05.1973 згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради депутатів трудящих, її батько [PERSON] отримав право на заселення кімнати [ADDRESS] складом сім`ї: дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Будинок мав статус гуртожитку та перебував на балансі Черкаської державної житлово-побутової фірми «Обрій-1». В 1985 році у зв`язку з розлученням батько знявся з реєстрації за вказаною адресою та виїхав із займаного приміщення, а мати стала відповідальним наймачем з переведенням особового рахунку на [PERSON] . Вказала, що в подальшому мати вийшла заміж, а також вона вийшла заміж та народила дитину, а тому станом на 1997 рік їхня сім`я складалася з п`яти осіб, які займали вказану кімнату та потребували поліпшення житлових умов. Оскільки в гуртожитку були вільні кімнати, за погодженням з керівництвом ЖБФ «Обрій-1» їхня сім`я зайняла вільні приміщення. В подальшому у 2000 році їм було дозволено переобладнання приміщення № [ADDRESS] , а саме встановлення раковини, ванної, влаштування дверного пройому між кімнатами № 6 та № 7. 22.04.2003 мати [PERSON] знялася з реєстрації в кімнаті [ADDRESS] , та подала заяву про переведення особового рахунку на неї, [PERSON] Розпорядженням директора ЖБФ «Обрій-1» [PERSON] було знято з реєстрації, на [PERSON] переоформлено особовий рахунок та проведено перерахунок оплати комунальних послуг. В подальшому, на підставі поданої заяви керівництвом ЖБФ «Обрій-1» сім`ї [PERSON] було дозволено приєднати приміщення № 5, яке буде використовуватись як кухня, та було зроблено перерахунок в особовому рахунку на кв. 102 загальною площею 69,3 кв.м., яка складається з тамбура літ. 1 площею 1,4 кв.м., туалету літ. 2 площею 0,9 кв.м., кухні літ. 3 площею 14,0 кв.м., коридору літ. 4 площею 5,7 кв.м., кухні літ. 5 площею 15,1 кв.м., жилої кімнати літ. 6 площею 16,0 кв.м., жилої кімнати літ. 7 площею 16,2 кв.м. Вказала, що на даний час в кв. [ADDRESS] 102 зареєстровано чотири особи: вона, чоловік, син та вітчим, комунальні послуги сплачуються за площе 69,3 кв.м., заборгованості по оплаті немає. У січні 2018 року з метою використання свого права на приватизацію житла, вона звернулась з відповідною заявою до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, однак у поданих документах відсутній документ про надання житлових приміщень в користування та зміну договору найму на [PERSON] , що унеможливлює здійснити приватизацію займаного житла. Оскільки отримати документи вона позбавлена можливості, так як ЖБФ «Обрій-1» ліквідована, змушена звернутись з позовом до суду. Просить визнати за нею право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , яка складається з тамбура літ. 1 площею 1,4 кв.м., туалету літ. 2 площею 0,9 кв.м., кухні літ. 3 площею 14,0 кв.м., коридору літ. 4 площею 5,7 кв.м., кухні літ. 5 площею 15,1 кв.м., жилої кімнати літ. 6 площею 16,0 кв.м., жилої кімнати літ. 7 площею 16,2 кв.м. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 31.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник відповідача у передбачений законодавством термін відзиву на позовну заяву до суду не надав. В судовому засіданні представник позивача адвокат Антонюк І.А. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, оскільки Черкаська міська рада є неналежним відповідачем у справі. \~ \~ \~ \~Заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає наступне. Згідно з ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до виданого ордера в передбачене в ньому житлове приміщення вселяються як громадянин, що одержав ордер, так і члени його сім`ї, зазначені в ордері. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на підставі ордера від 08.05.1973, згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської місткої ради депутатів трудящих, [PERSON] надано право на заняття квартири із однієї кімнати площею 12 кв.м. з сім`єю із 3 осіб (дружини [PERSON] та доньки [PERSON] ), за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У 1985 році [PERSON] та [PERSON] розлучилися. \~ \~ \~ \~ [PERSON] 14.06.1986 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.06.1986. \~ \~ \~ \~Згідно з наказуом № 4/102 від 17.05.1995 змінено відповідального квартиронаймача в гуртожитку ЧДЖПФ «Обрій-1» за адресою: [ADDRESS] [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з розлученням. \~ \~ \~ \~ [PERSON] 26.06.1993 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , а [INFO] у них народився син [PERSON] . \~ \~ \~ \~Таким чином, станом на 1997 рік за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано п`ять осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується поквартирною карткою. \~ \~ \~ \~ [PERSON] 11.04.1997 звернулася з заявою до директора ЖБФ «Обрій-1» щодо надання додаткової кімнати. \~ \~ \~ \~В подальшому, [PERSON] на підставі заяви від 11.04.2000 про переобладнання приміщення № 3, ЖБФ «Обрій-1» надана згода на установку сантехнічних приладів та обладнання дверних пройомів без порушення існуючого планування та збереження основних конструкцій. \~ \~ \~ \~Згідно з наказом № 31/102 від 22.05.2003 змінено відповідального квартиронаймача в гуртожитку ЧДЖПФ «Обрій-1» за адресою: [ADDRESS] 102 [PERSON] на [PERSON] , у зв`язку з випискою квартиронаймача. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи з`ясовано, що будинку, у якому розташована квартира [ADDRESS] адресу [ADDRESS] , що також підтверджується копією Технічного паспорту від 23.07.2019. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст. 310 ЦК України\~фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків,встановлених законом. Відповідно до пункту 4\~статті 31 ЦК України\~фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Статтею 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків"\~передбачено, що сфера дії цього\~Закону\~поширюється на громадян, які не мають\~\~власного житла, більше п`яти років\~\~на\~\~законних\~\~підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема - відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком;\~\~реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах;\~\~фактичне проживання протягом п`яти років за місцем реєстрації в гуртожитку. Крім того, згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. У п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався згодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Згідно із\~ст. 6 ЖК України\~жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому законом порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Таким чином, приймаючи до уваги тривалість проживання позивача у спірній квартирі, сумлінне користування нею в якості наймача, сплату протягом тривалого часу комунальних послуг, суд вважає, що позивач набув право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , а тому позов підлягає до задоволення. Позицію представника відповідача щодо невірного визначення Черкаської міської ради відповідачем суд оцінює критично, оскільки саме вказана юридична особа є власником спірного майна, не зважаючи на те, що право надання у користування громадянам житлових приміщень віднесено до компетенції виконавчого комітету Черкаської міської ради, оскільки позивачем не оспорюється будь яке рішення виконавчного комітету ЧМР з приводу надання спірного житлового приміщення у користування. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved