Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] у поданій ним до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт його проживання по [ADDRESS] з [INFO]. по 12.02.1992р., пославшись на таке: Він народився [INFO] в с. Катеринівка Костянтинівського району Донецької області. З 1967 року він проживав зі своїми батьками по [ADDRESS]. З 1982 року по 1984 рік він проходив службу в рядах Радянської армії. Після проходження служби повернувся додому та проживав за вищевказаною адресою до 12.02.1992 р., коли поїхав до Росії на заробітки і де отримав громадянство. В теперішній час він оформлює документи для проживання на території України, задля чого йому потрібно визнати факт того, що він станом на 1991 рік проживав на території України. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заявлені [PERSON] вимоги підтримав за наведених у заяві обставин і підстав. Заінтересована особа - Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, явку представника у судове засідання не забезпечила, заперечень проти заявлених вимог не надала. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого: Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Відповідно до п.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215Є/2001, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Красне Красноармійського району Донецької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 15 липня 1964 року зроблено відповідний запис № 22 (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Краснянською сільською радою Красноармійського району Донецької області) (а.с.57). За копією паспорту [PERSON] є громадянином Російської Федерації та зареєстрований за адресою (російською): [ADDRESS] (а.с.4,5). Як вбачається з копії трудової книжки заявника, з 12.11.1982 р. по 20.12.1984 р. [PERSON] проходив службу в рядах Радянської армії, з 05.02.1985р. по 08.12.1993р. працював на підприємствах Донецької області (а.с.55-56). Згідно з довідками Іллінівської сільської ради №633 від 30.08.2017 р. (а.с.8), №846 від 31.10.2017 р. (а.с.27), з Актами Іллінівської сільської ради №700 від 28.09.2017 р. (а.с.9), №701 від 28.09.2017 р. (а.с.45), №847 від 31.10.2017 р. (а.с.26) - заявник з 1967 року по листопад 1982 року та з грудня 1984 року по 12.02.1992 р. був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; з 12.02.1992 р. по 17.10.1997 р. був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Свідки [PERSON] та [PERSON], допитані у судовому засіданні кожен окремо, підтвердили факт проживання заявника в с. Катеринівка Костянтинівського району Донецької області з дитинства, а також ту обставину, що у 1990-х роках [PERSON] почав заробляти на території Російської Федерації, у теперішній час - вахтовим методом, повертаючись із заробітків проживає на території с. Катеринівка. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази достовірно підтверджують факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на час прийняття Верховною Радою Української РСР Постанови «Про проголошення незалежності України» від 24 серпня 1991 року та набрання чинності Законом України «Про громадянство» від 13 листопада 1991 року, а саме - з [INFO]., зокрема з 1967 року по листопад 1982 року та з грудня 1984 року по 12.02.1992 р. в селище Катеринівка Костянтинівського району Донецької області, тому заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України підлягає задоволенню.

Outcome: approved