Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 21.11.2004 року зареєструвала з відповідачем шлюб в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 28.12.2016 року Летичівським районним судом шлюб між нею і [PERSON] розірвано і їх діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню дітей, тому [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на тримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до суду і з 08.07.2017 року у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує щодо сплати аліментів на утримання дітей. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до змісту ст.ст. 180 ч.1, 181 ч.3, 182 ч. 2, 183 ч. 1, 191 ч. 1 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VIII до ч. 2 ст. 182 СК України внесено зміни відповідно до яких «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», який набрав законної сили 08.07.2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved