Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа [PERSON] в якій просила встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 25 липня 1994 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №12-4715, виданого на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], померлій 15 листопада 2016 року та державного акту про право власності на землю ІV- ОД №069907, виданого Сичавською сільською радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 21 квітня 2000 року, виданого [PERSON], померлій 15 листопада 2016 року. Від заявниці надійшла заява в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа надала заяву в якій заяву просила задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №471782 від 16 листопада 2016 року. Померла є рідною матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК №355019 від 27 серпня 1966 р. У звязку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина. На виконання вимог діючого законодавства, що регулюють спадкові відносини, а саме ст. 1269 ЦК України, діти померлої [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за місцем відкриття спадщини, оскільки померла проживала та була зареєстрована за адресою: вул. [PERSON] (Дніпропетровська дорога), 68, кв. 196, м. Одеса. До складу спадкового майна спадкодавця входить наступне нерухоме майно: - частина квартири [ADDRESS] (Дніпропетровська дорога) у м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 25 липня 1994 року; - земельна ділянка №187 площею 0,06 Га, розташована на території садового масиву Тилигул-Кошари, с/т Дельта, Лиманський район, Одеська область, що підтверджується державним актом про право власності на землю ІУ-ОД №069907, виданого Сичавською сільською радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 21 квітня 2000 року. Нотаріусом було встановлено, що у правовстановлюючих документах на вищезазначені квартиру та земельну ділянку допущені помилки, а саме: у свідоцтві про право власності на житло від 25 липня 1994 року №12-4715 прізвище спадкодавця власника квартири [ADDRESS] записано як [PERSON] ([PERSON]), що не збігається із прізвищем, зазначеним у свідоцтві про смерть: [PERSON]; така сама помилка допущена і у державному акті про право власності на землю [PERSON] ([PERSON]) замість [PERSON]. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як від встановлення цього факту залежить виникнення права у заявника на спадщину, що відкрилась після смерті брата. Встановлення даного факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Надані до суду документи підтверджують належність [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 25 липня 1994 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №12-4715 та державного акту про право власності на землю ІV- ОД №069907, виданого Сичавською сільською радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 21 квітня 2000 року, виданого на імя "Сірої" [PERSON].

Outcome: approved