Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Директор Красносільського дитячого будинку - інтернату Сенишин П.Є. звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатною, в обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] є інвалідом дитинства, з 13 січня 2014 року перебуває на повному державному забезпеченні в Красносільському дитячому будинку-інтернаті, який підпорядкований Одеській обласній раді. Страждає на атопічний аутизм та через свою хворобу не може здійснювати потреби своєї життєдіяльності та потребує постійної опіки та медичного обслуговування. На підставі вищевикладеного просять заяву задовольнити. В судове засідання представник заявника не з'явився надавши заяву про розгляд справи за його відсутність, зазначивши що заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - в судове засідання не з'явилась надавши заяву про розгляд справи за їх відсутність. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 57 від 07 лютого 2018 року страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді "Важкої розумової відсталості резидуально-органічного генезу зі значними порушеннями поведінки та емоцій, що потребують догляду та лікування" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F72.18 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Пунктом 9 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року визначено, що справи в судах першої інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними та потребує встановлення над нею опіки. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до п.1,2,3 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути визнана лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, суд встановлює строк дії даного рішення 2 роки та повідомляє, що відповідно до ч. 7 цієї статті клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, так як вони знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Outcome: approved