Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою (враховуючи уточнення), в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 73,0 м.кв., розташований за адресою: сел. Високий, вул.Бібліотечна, буд.48, Харківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що житловий будинок з надвірними, який розташований за адресою: смт Високий, вул. Бібліотечна, буд.48, Харківського району Харківської області, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 22.03.2006 за р.№1-1051 (дублікат виданий 28.07.2010). 04 жовтня 2009 року [PERSON] померла. На час відкриття спадщини позивач постійно проживала разом з спадкодавцем, але у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулась. Відтак, державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку відсутністю документа, що стверджує факт прийняття позивачем спадщини в установлений законом шестимісячний строк. Факт вступу в управління та володіння спадковим майно можуть підтвердити свідки. Відтак, у зв'язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних справ. Позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась. Надала до суду заяву, в якій вказала, що позивач просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Височанської селищної ради Харківського району Харківської областібув повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява за підписом Височанського селищного голови [PERSON], в якій вказано, що селищна рада просить розглянути вказану справу у відсутність їх представника та проти позову не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в смт Високий Харківського району Харківської області, вулиця Комінтерна, №48 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 березня 2006 року, виданого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1-1051 (згідно дублікату виданого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] 28.07.2010, за р.№1-1133) належить [PERSON]. Як встановлено з інформації наданої Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за вих.№345 від 15.062017 (до суду надано копію), право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в смт Високий Харківського району Харківської області, вулиця Комінтерна, №48, зареєстрований в цілому за [PERSON] на підставі Дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 22.03.2006 р.№1-1051, дублікат видано Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 28.07.2010 р.№1-1133. 04 жовтня 2009 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №272798, виданого повторно 27.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлій на день смерті майна, зокрема, житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в смт Високий Харківського району Харківської області, вулиця Комінтерна, №48. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями статті 1257 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутність спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. За змістом статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено з матеріалів справи, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року, є донька померлої [PERSON]. У відповідності до відповіді з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за вих. №3253/02-14 від 20.09.2017, після смерті [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року, що мешкала на час смерті в смт Високий Харківського району Харківської області, вулиця Комінтерна, буд. 48, в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. При цьому, державним нотаріусом було повідомлено, що спадкова справа №679/2017 після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви дочки спадкодавця [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину держнотаріальна контора не видавала. В силу вимог частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач наполягає на тому, що вона прийняла спадщину, адже постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження даної обставини позивачем до суду надано акт обстеження житлово-побутових умов від 09.06.2017. Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач прийняла спадщину після смерті свої матері в порядку положень частини третьої статті 1268 ЦК України, адже на час відкриття спадщини мешкала разом зі спадкодавцем та у шестимісячний строк не звернулась до суду із заявою про відмову від прийняття спадщини. Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.08.2017, виданої державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в смт Високий Харківського району Харківської області, вулиця Комінтерна, №48, після смерті [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року, у звязку з відсутністю документів, які стверджують факт прийняття спадщини [PERSON] після спадкодавця. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. В зв'язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом в позасудовому порядку, вона була змушена звернутися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п.45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії», згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею права на спадщину у нотаріуса з причини відсутності доказів, що стверджують факт прийняття нею спадщини після смерті її матері [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, існує негативний обовязок з боку держави не втручатись у мирне володіння майном, шляхом визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. З огляду на все викладене вище, позивач - [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року, спадкує все майно після смерті останньої. Враховуючи викладене, суд вважає позивача такою, що набула право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року, на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, №48 по вулиці Бібліотечній в смт Високий Харківського району Харківської області, загальною площею 73,00 кв.м. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved