Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, з тих підстав, що вона являється власницею будинком [ADDRESS], в якому також зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], який своєю реєстрацією чинить перешкоди власниці в користуванні зазначеним житлом. Тому, позивачка просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним жилим, а також стягнути з [PERSON] на її користь витрат по сплаті судового збору В судове засідання позивачка не з'явилась, в письмовій заяві позов підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, хоч про розгляд справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею приватного жилого будинку [ADDRESS] на підставі договором купівлі-продажу будинку від " 19" січня 1993 р,. що зареєстрований 01.02.1993 р. Сумським обласним об'єднанням бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі (а.с. 6-12). Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої виконкомом В. Чернеччинської сільської ради у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: позивачка, її діти, онука та відповідач [PERSON]. (а.с. 13). Подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося і на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області від 25.04.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 14). Ще у травні 2006 року відповідач вивіз свої речі з вищевказаного будинку та виїхав на постійне місце проживання до своєї матері, яка проживає за адресою: [ADDRESS] З травня 2006 року і по теперішній час відповідач за адресою державної реєстрації не проживає, участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, проведенні поточного ремонту тощо - не приймає. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, у позивачки виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за ним, чим об'єктивно порушуються її права. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім'єю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, оскільки відповідач у будинку не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню жилого будинку та не приймає участь у спільному побуті, він не є членом сім'ї позивачки, а отже вважається таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, необхідно визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком [ADDRESS] Сумської області, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved