Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про вcтановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлючого документу, а саме атестату [NUMBER] виданого Клеванським СПТУ №14 від 28 серпня 1966 року на виданого [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Розглянувши подані заявником документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] 02.04.2019 року звернувся до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області для здійснення перерахунку пенсії тим громадянам, які досягли 65 років і мають не менше 35 років стажу, відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про державний бюджет України на 2019рік». Однак, Управлінням Пенсійного фонду листом №845/02 від 02.04.2019 року, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що атестат [NUMBER] виданий Клеванським СПТУ №14 від 28 серпня 1966 року виданий на ім'я «[PERSON]», тоді як згідно паспорту та трудової книжки заявника, він по батькові є «[PERSON]». В зв'язку з тим, що у вказаному документу не вказано його по-батькові, він змушений звертатись до суду із заявою про встановлення належності вказаного документу. Судом встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області від 29 січня 1997 року, прізвище ім'я та по-батькові заявника зазначається, як «[PERSON]». Трудова книжка від 30 липня 1974 року видана на прізвище ім'я та по-батькові заявника «[PERSON]». Згідно довідки від 04.03.2019 року вих. 115/14/19, виданої Клеванським професійним училищем встановлено, що дійсно [PERSON] навчався в Клеванському СПТУ №14 від 01.06.1965р. по 28.08.1966р. за професією «Механізатор тваринницьких ферм» з кваліфікацією електромонтера і слюсаря першого розряду. Це підтверджує факт того, що [PERSON] дійсно навчався у вказаному ліцеї та отримав атестат. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає і вирішує справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо при цьому законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні фактично доведено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області від 29 січня 1997 року, у трудовій книжці від 30 липня 1974 року , та в довідці виданої Клеванським СПТУ №14 виданого 28 серпня 1966 року , прізвище, ім'я, та по-батькові заявника дійсно зазначено - [PERSON]. Відповідно до вимог частин першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Таким чином, в судовому засіданні з'ясована мета встановлення факту та встановлений сам факт, який повністю підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: approved