Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області про визнання за нею права власності на спадкове майно - земельну частку ( пай), розташовану на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області, загальною площею 3,63 умовних кадастрових гектарів на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] . Внаслідок смерті її чоловіка, у відповідності зі ст. ст. 1220-1221 Цивільного кодексу України, по місцю його проживання в [ADDRESS] відкрилась спадщина. Вважаючи на норми ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування його прав та обов'язків здійснюється за законом, так як покійний не залишив особистого розпорядження на випадок своєї смерті. Вона, [PERSON], як дружина померлого, згідно з нормами ст.1261 Цивільного кодексу України, являється спадкоємицею першої черги на майно померлого за законом, в тому числі на земельну частку (пай) площею 3,63 умовних кадастрових гектарів на території Ільпибоцької сільської Ради Демидівського району Рівненської області. Приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай), так як в неї відсутній правовстановлюючий документ на неї, а саме сертифікат або державний акт. Але, право володіти та користуватися цією земельною часткою її покійний чоловік отримав на законних підставах, у відповідності з чинним законодавством України. Так,[INFO] року померла мати її чоловіка [PERSON] і тому він, як спадкоємець першої черги, проживаючи на момент смерті спільно з нею, прийняв спадщину фактично вступивши у володіння та управління нею (ст.ст.529,549 діючого на той час цивільного кодексу України в редакції 1963 року). До спадкових прав померлої, у відповідності зі ст. 81 Земельного кодексу України та відповідним Указом Президента України від 10.11.1994 року №666/94 „ Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" входило і її право на отримання у приватну власність земельної частки ( паю) . Даний факт був підтверджений, внесенням її у список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства „8 березня" села Ільпибоки Демидівського району Рівненської області за №46 згідно додатка №1 до Державного акта на право колективної власності на землю №00023 від 23 червня 1995 року. На даний момент отримати сертифікат чи державний акт є неможливим, так як її чоловік та його мати померли, що і стало перешкодою в реалізації ними права власності на земельну частку (пай) та отримання правовстановлюючих документів. Її померлий чоловік та його мати не були позбавлені права на вищевказану земельну частку (пай). За фактом смерті її чоловіка [PERSON], Демидівською районною державною нотаріальною конторою Рівненської області 3.11.2004 року заведена спадкова справа, де спадкоємцем за законом на його майно є вона, [PERSON]. Державним нотаріусом на її ім'я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину нерухомого майна та на земельну ділянку, які належали моєму чоловікові. Норми ст.1218 Цивільного кодексу України вказують, що до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Спірних відносин із ймовірними спадкоємцями, які б могли претендувати на спадкове майно її чоловіка та його матері, немає. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у неї відсутні, її право власності на спадкове майно не підтверджено у встановленому законом порядку,тому воно може бути визнане відумерлим. Під час розгляду справи в суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача Глусь І.Я., сільський голова Ільпибоцької сільської ради, позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача повно, всебічно та об'єктивно оцінивши подані докази у їх сукупності, суд встановив, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, у відповідності із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року /а.с.7/. Судом досліджено письмове повідомлення приватного нотаріуса №02-14/86 від 09.04.2014 року(а.с.24). Встановлено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, де позивачка [PERSON], є спадкоємцем на майно чоловіка за законом. Також, [PERSON] відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) площею 3.63 га, що знаходиться на території Ільпибоцької сільської Ради, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно. Відповідно до ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду УкраїниУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Під час судового розгляду справи встановлено, що 24.11.2004 року державним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON], як спадкоємиці, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] (а.с.21). Крім того,12.03.2007 року [PERSON] як спадкоємиця за законом після смерті чоловіка, в Демидівській районній державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с.20). Таким чином суд робить висновок, що згідно з нормами ст.ст.1261,1269 Цивільного кодексу України, позивачка, як дружина померлого [PERSON] та спадкоємиця першої черги, у встановленому законом порядку, успадкувала частину його майна шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину. Норми ст. 1218 Цивільного кодексу України вказують на те,що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Судом встановлено,що [INFO] року в селі Ільпибоки Демидівського району Рівненської області померла громадянка [PERSON] і на момент її смерті спільно з нею проживав її син [PERSON] (а.с.8,10,11).У відповідності до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Згідно з чинним на той час Цивільним кодексом України в редакції 1963 року (ст.ст.529,549) [PERSON],як спадкоємець першої черги,проживаючи на момент смерті спільно з матір'ю, прийняв її спадщину, фактично вступивши у володіння та управління нею. Суду позивачем надано як доказ письмове повідомлення №03-10/167 від 25.03.2014 року відділу Держземагенства у Демидівському районі Рівненської області (а.с.9). Встановлено, що [PERSON] була включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня» згідно додатку 1 до державного акта на право колективної власності на землю № 00023 від 23 червня 1995 року під № 46. Суд визнає, що доказами, які підтверджують набуття [PERSON] права на земельну частку (пай) є також дослідженні в судовому засіданні письмові довідки видані сільськогосподарським фермерським господарством « 8 Березня» села Ільпибоки Демидівського району Рівненської області(а.с.13-15). Із їх змісту встановлено, що [PERSON] із 1 січня 1950 року по 31 грудня 1981 року працювала в даному господарстві та на момент розпаювання його земель була колгоспною пенсіонеркою . Як вбачається із протоколу № 10 від 4.04.2002 року на засіданні комісії по паюванню колективного сільськогосподарського підприємства « 8 Березня» було вирішено подати клопотання до Ільпибоцької сільської ради про передачу із земель запасу сільської ради в землі колективної власності 3,63 умовних кадастрів, для виділення земельної частки (паю) [PERSON] (а.с.17). Відповідно до рішення сесії Ільпибоцької сільської Ради №11 від 5.04.2002 року, погоджено виділення із земель запасу 7.26 га умовних кадастрових гектарів землі для виділення земельної частки (паю) [PERSON] та [PERSON](а.с.19). Згідно з нормами ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином,суд вважає,що до складу спадщини померлої [PERSON] входить і її право на земельну частку (пай) на території Ільпибоцької сільської Ради Демидівського району. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Судом досліджено докази надані позивачкою,які підтверджують її шлюбні відносини з померлим [PERSON] та її право на спадкування його майна як спадкоємиці першої черги за законом. Так, з свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] одружився із [PERSON], якій після одруження присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки № 2 від 10 січня 2014 року виданої виконкомом Ільпибоцької сільської ради Демидівського району склад сім'ї [PERSON] на момент смерті був слідуючим: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син (а.с.12). Таким чином, в судовому засіданні дослідженні докази, які підтверджують фактичні обставини, щодо спадкування позивачкою [PERSON] прав та обов»язків спадкодавця [PERSON], в тому числі і набуття права власності нею на земельну частку (пай) на території Ільпибоцької сільської ради Демидівського району Рівненської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved