Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою і просить встановити факт належності йому диплому [NUMBER] технічного училища №1 в м. Києві від 17.07.1983 року та архівної довідки виданої філією Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 15.05.2019 № 854713. Посилається на те, що в зв`язку із досягненням заявником пенсійного віку, [PERSON] звернувся до Переяслав - Хмельницького Управління пенсійного фонду, де працівниками були перевірені надані заявником документи, та виявлені суперечності в прізвищі та ініціалах між даними з архівних довідок та запису в дипломі. Представник Переяслав - Хмельницького об`єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області до суду не з`явився повідомлений належним чином. Справа слухалась судом в порядку заочного розгляду. В судовому засіданні [PERSON] заву підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що він зробив всі можливі дії, якими було можливо довести даний факт, однак іншим способом, аніж в судовому порядку встановити факт належності документів не можливо. Розбіжності в даних заявника, виникли при перекладі документів з російської мови, оскільки видавались в період існування УРСР. Його наградні документи згоріли під час бойових дій в період його перебування на строковій військовій службі в ДРА. Він звернувся до ПФУ з оформленням пенсії, та йому вказали на розбіжності в прізвищі в документах, яких він надавав заінтересованій особі. [PERSON] також підтримав заяву [PERSON] та долучив до матеріалів справи копію трудової книжки, в якій наявні записи про навчання [PERSON] в ТУ №1 в м. Києві та проходження військової служби. Також, представником заявника додано експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/916-а/2 від 01.08.2019 з якого вбачається, що запис прізвища « [PERSON] » та прізвища «[PERSON]» є ідентичними. Судом встановлено наступне. З фотокопії посвідчення серії [NUMBER] від 24.06.2019 вбачається, що [PERSON] є інвалідом війни ІІ групи (а.с. 5). З диплому серії [NUMBER] виданого ДК УРСР по професійно - технічній освіті, фотокопія якого додана до позовної заяви, вбачається, що заявник 17.07.1982 закінчив ПТУ №1 в м. Києві за професією «токар». У вказаному документі зазначено, що « [PERSON] » присвоєно кваліфікацію токаря четвертого розряду (а.с.6). З архівної довідки виданої МО РФ від 15.05.2019 №854713 вбачається, що в картотеці обліку нагороджених, рахується молодший сержант « [PERSON] , 1964 г.р. командир танка войсковой части полевая почта 71183(24 гв. Танковый полк. 5 МСД, Шиндант ДРА» нагороджений медаллю «За отвагу» Указом ПВС СССР №1382 від 23.11.1984 року. Нагорода вручена, орденська книжка [NUMBER] (а.с. 7). В свідоцтві про народження, та фотокопії паспорта фотокопії яких додані до заяви, прізвище заявника « [PERSON] » [INFO] (а.с.8,9). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив, що дійсно заявник вчився в ПТУ №1 в м. Києві, потім пішов служити до збройних сил радянської армії та проходив службу в Демократичній Республіці Афганістан. Він із заявником дружать із дитинства, разом працювали на заводі, дружать по даний час. Свідок [PERSON] повідомив суду, що також проходив військову службу в Афганістані в період 1982-1984 та бачив там заявника. Йому відомо, що документи [PERSON] частково згоріли в танку. Відомо також і про наявність довідки, виданої заявнику МО РФ від 15.05.2019 та він вказує суду, що інформація в довідці правдива, та відповідає дійсності. Суд приймає до уваги усі подані заявником письмовідокази та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 1, 6 Розділу IV Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. В силу вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з наведеного проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є підставною і підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved