Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,3 умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла гр. [PERSON], яка є бабусею позивачки [PERSON]. За життя вона склала заповіт, яким заповіла все своє майно, онуці. Після смерті бабусі позивачка фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, але належним чином спадщину не оформила, до нотаріальної контори не зверталася. До спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Агрофірма «Мурафська», що знаходиться у селі Качалівка, Краснокутського району, Харківської області. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради Краснокутського району становить 4,3га. Згідно інформаційного листа Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10 серпня 2017 р. № 98/145-17 [PERSON] була включена до списку додатку до Держанвого акту на право колективної власності на землю по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради [NUMBER] від 26.04.1997 р., Сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради [PERSON] отримала, але державний акт на земельну ділянку не виготовлявся. Дана обставина, а саме: відсутність оригінала сертифіката, перешкоджає [PERSON] оформити спадщину на вищезазначену земельну частку (пай) в позасудовому порядку та звернутись до нотаріальної контори, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. При зверненні до Краснокутської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у оформленні спадкових справ через відсутність правовстановлюючих документів на майно померлої. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позову [PERSON] не заперечував. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла гр. [PERSON], яка є бабусею позивачки [PERSON]. За життя вона склала заповіт, яким заповіла все своє майно, онуці. Після смерті бабусі позивачка фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. До спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Агрофірма «Мурафська», що знаходиться у селі Качалівка, Краснокутського району, Харківської області. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради Краснокутського району становить 4,3га. Згідно інформаційного листа Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10 серпня 2017 р. № 98/145-17 [PERSON] була включена до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради [NUMBER] від 26.04.1997 р., Сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради [PERSON] отримала, але державний акт на земельну ділянку не виготовлявся. У позивачки збереглася лише копія вищезазначеного сертифіката на право на земельну частку (пай). Дана обставина, відсутність оригінала сертифіката, перешкоджає [PERSON] оформити спадщину на вищезазначену земельну частку (пай) в позасудовому порядку. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. По Качалівській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 29 липня 1997 року, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що на день смерті буде їй належати по закону заповіла своїй онучці [PERSON], тобто позивачу по справі. Вказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не скасований, про що свідчить відмітка в заповіті. Також позивач з метою прийняття спадщини зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у оформленні спадкових справ в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 листопада 2018 року №1287/02-31. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадщині, немає, а відповідно до інформації Харківського обласного державного нотаріального архіву, наданої на запит суду за № 716/01-2 від 20 березня 2019 року, вбачається, що за наявними в нотаріальному архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області за 2000 рік заяви про прийняття спадщини, відмови від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців померлої 20 листопада 2000 [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, наданою Краснокутською державною нотаріальною конторою від 20 березня 2019 року за №310/0116 про наявність або відсутність заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва на спадщину зі спадкового реєстру після смерті [PERSON], яка померла [INFO], то за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформація відсутня. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON], до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай). У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити.Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача - [PERSON], має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved