overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від 30.09.2006 року, від якого у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Наразі відповідач утриманням дітей не займається, позивачка їх повністю утримує одна, їй не вистачає коштів на повноцінне харчування та придбання одягу. Відповідач працює охоронцем у ТзОВ "Ньюко Берегово" та має регулярний заробіток, а тому просила стягувати з нього аліменти у частці від його заробітку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, і подав аналогічну заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши всі обставини, які мають значення для правильного її вирішення, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із позовної заяви вбачається, що відповідач регулярної участі в утриманні дитини не приймає. За таких обставин, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про повернення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем у березні 2011 року була досягнута домовленість про те, що відповідачу буде надано грошову позику у сумі 220000 дол.США строком на 5 років. Вказана домовленість була оформлена письмово укладеним договором позики від 21.03.2011 року. Про отримання коштів від позивача відповідач ствердив своїм підписом під договором, де в п.1 зазначено, що кошти позичальник отримав від позикодавця до підписання цього Договору. В забезпечення виконання договору між нею та ВАТ «Прикарпатагробуд» в особі голови правління [PERSON] 21.03.2011 року укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель взяв на себе обовязок відповідати за усіма зобовязаннями [PERSON], що випливають з договору позики солідарно з боржником. Взяті на себе зобовязання щодо повернення боргу у строк до 21.03.2016 року ні [PERSON], ні ВАТ "Прикарпатагробуд" не виконали. Тому просить стягнути вказані кошти та судові витрати з відповідачів у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав з наведених підстав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав, підтвердив, що отримав від [PERSON] кошти у сумі 220000 дол.США, які в обумовлений строк до 21.03.2016 року не повернув. Представник ВАТ «Прикарпатагробуд» [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов визнав. Вказав, що головою правління товариства за згодою спостережної ради дійсно 21.03.2016 року був підписаний договір поруки, за яким підприємство поручилось за виконання акціонером товариства [PERSON] боргового зобовязання за договором позики на суму 220000 дол.США. Виконати свої зобовязання товариство не може через фінансові труднощі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суду подано оригінали договору позики, який долучено до матеріалів справи та договору поруки, а також протоколу засідання спостережної ради якою погоджено укладення договору поруки. Дослідивши матеріали справи, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідачів у солідарному порядку. На підставі наведеного, ст.553, 610, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верховинського районного суду із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], жителя села Соколівка Косівського району Івано-Франківської області. В своїй заяві вказала, що [PERSON] проживав разом з нею та сином. 16.07.2013 року він пішов із дому у невідомому їй напрямку і з того часу їй, а також рідним і близьким невідоме місце його перебування. В 2013 році вона зверталася в Косівський РВ УМВС і по даний час [PERSON] перебуває у розшуку як безвісті зникла особа. В нього на праві власності залишились житловий будинок та земельна ділянка. Для належного догляду за його майном необхідно вчиняти відповідні дії, а тому вона змушена звертатись до суду про визнання її чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім. Заявниця в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник зацікавленої особи Соколівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її перебування. Початком безвісно відсутності особи вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Із ксерокопій розшукової справи вбачається, що [PERSON], [INFO] житель с. Соколівка Косівського РВ УМВС України перебуває в розшуку, як безвісті зникла особа з 29.07.2013 року по даний час (оперативно-розшукова справа категорія "Розшук" № 24520 від 29.07.2013 року) (а.с.5) Із витягу кримінального провадження № 12013090190000592 внесеного до ЄРДР 18.07.2013 року видно, що [PERSON], [INFO] житель с. Соколівка Косівського району 16.07.2013 року близько 18 год. пішов із дому і по даний час не повернувся (а.с. 4). Довідкою Соколівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області за вих. №974 від 05.08.2014 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] зареєстрована і проживає в селі Соколівка Косівського району дійсно являється дружиною [PERSON], [INFO], який зареєстрований в с. Соколівка Косівського району (а.с.11). Із довідки Соколівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області за вих №975 від 05.08.2014 року видно, що [PERSON], [INFO], є уродженцем та жителем с. Соколівка Косівського району, але фактично більше одного року в с. Соколівка Косівського району не проживає і місце його знаходження невідоме (а.с.12). Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами доведено факт відсутності [PERSON] по місцю постійного місця проживання в с.Соколівка Косівського району із 16.07.2013 року по даний час, а тому суд вважає, що початком його безвісної відсутності слід вважати саме вказану дату 16.07.2013 року. На підставі наведеного ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що сторони знаходяться в шлюбних відносинах з 07 грудня 2013 року року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 394. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Просить шлюб з відповідачем, вказуючи, що з останнім сімейне життя не склалося. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON]. в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розірвати шлюб з відповідачем, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через оголошення в газеті "Донбас".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жидачівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 23 листопада 2007 року в Ходорівській міській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 98. Від подружнього життя дітей немає. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач протягом останнього часу змінив своє ставлення до сім"ї, ображав її, влаштовував безпричинні сварки, скандали, байдуже ставився до неї та до інтересів сім»ї. У зв»язку з цим вони припинили спільне проживання та жодних стосунків не підтримують. На даний час вона зрозуміла, що збереження сім»ї неможливе, суперечить її інтересам, тому звернулася до суду. Відповідач розірвати шлюб через органи ДРАЦСу відмовляється. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить шлюб розірвати. Суду пояснила, що відповідач в кінці вересня 2014 року приїхав з Києва, будучи в стані алкогольного сп"яніння побив її, обзивав. Після цього випадку вони розійшлися, чоловік пішов проживати до своїх батьків. Жодних кроків до примирення за цей період вони не робили. При оформленні розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про причини своєї неявки не повідомив, тому суд визнає неявку відповідача неповажною, та при таких обставинах, згідно ст.224 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вбачає підстави для задоволення позову, оскільки розлад в сім'ї є стійким та тривалим, позивачка просить шлюб розірвати, а відповідач в судове засідання не з»явився, чим підтвердив своє байдуже ставлення до долі сім»ї, тому за наведених обставин суд прийшов до висновку, що сім» я розпалася остаточно і перспектив її збереження суд не вбачає. При таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги заявник мотивує тим, що вона являється спадкоємцем по заповіту від 22 червня 2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І. після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини заявниця отримала відмову у вчинення нотаріальних дій, оскільки неможливо встановити належність правовстановлюючого документу на майно, що входить до заповіту померлому [PERSON] У Державному акті на право приватної власності на землю невірно зазначено прізвище заповідача, а саме замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». В судове засідання заявник не з»явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Скориківської сільської ради, надіслав заяву в якій справу просили розглядати у відсутність їхнього представника та прийняти рішення згідно закону. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: - з копії паспорта серія [NUMBER] виданого Золотоніським МРВ УМВС України вбачається, що [INFO] народився [PERSON]; - згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] 29.12.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON]; - згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20.09.2013 року [PERSON] помер [INFO]. у віці 60 років; - у заповіті від 22.06.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І. зазначено, що [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті призначив спадкоємицею його майна [PERSON]; - відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34351576 від 22.06.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Сахно В.І. до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація заповіту, заповідачем зазначено - [PERSON]; - з копії Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Скориківської сільської ради від 02.10.2001 року № 6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,5472 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Скориківської сільської ради. Таким чином, судом достовірно встановлений факт, що у Державному акті на право приватної власності на землю серія [NUMBER] допущено помилку у написанні прізвища, вірно "[PERSON]", а зазначено «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про встановлення факту належності документів . В судовому засіданні заявник повністю підтримала заяву і просила суд її задовольнити.. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином Згідно із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши викладені в заяві [PERSON] обставини, виходячи з вимог чинного законодавства, судом встановлено наступне. В свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] від 29.04.1959 року батьками [PERSON], яка народилася [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с 13). Згідно атестату про середню освіту (а.с.12) [PERSON] в 1976 році закінчила повний курс Угорницької середньої школи. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.07.1979 року [PERSON], яка народилася [INFO] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.19). Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] виданого Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області 11.02.1997 року [PERSON] народилася [INFO] (а.с.11). 27 червня 2004 року [PERSON] видано диплом серії [NUMBER], який підтверджує, що вона у 2004 році закінчила філіал Надвірнянського коледжу за спеціальністю «Бухгалтерський облік» і здобула кваліфікацію бухгалтер (а.с.13) Однак, в свідоцтві [NUMBER] від 30 травня 1977 року (а.с.20) вказано, що з вересня 1976 року по травень 1977 року в Івано-Франківській рахівничо-бухгалтерській школі виробниче навчання проходила [PERSON], тобто по батькові не "[PERSON]". В судовому засіданні заявник, обґрунтовуючи відмінність в написанні її по батькові, посилалася на те, що причиною різниці в написанні по батькові є допущена помилка. Враховуючи вищезазначене, вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON]. підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON], [INFO], жительці [ADDRESS],Свідоцтва [NUMBER] від 30.05.1977 року про проходження виробничого навчання в Івано-Франківській рахівничо-бухгалтерській школі в період з вересня 1976 року по травень 1977 року, виданого на ім'я «[PERSON]», що має для заявника юридичне значення (спрямований на оформлення пенсії). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що з 29.05.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . 02.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано. 23.11.2016 року рішенням Івано-Франківського міського суду зобов`язано відповідача сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 02.04.2018 року рішенням Івано-Франківського міського суду зобов`язано відповідача сплачувати збільшений розмір аліментів в користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів який був визначений рішенням суду від 02.04.2018 року менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Позивачка самостійно намагається забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина. А тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів у розмірі 2 395 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилась подала заяву, якою просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує(а.с.21). Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву, якою позовні вимоги визнав в частині збільшення розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, просив слухати справу без його участі(а.с. 22). Дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що 19.04.2018 року рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 15.06.2018 року рішенням Івано-Франківського міського суду з відповідача вирішено стягувати аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. На даний час розмір аліментів який був визначений рішенням суду від 15.06.2018 року недостатній для матеріального утримання їхніх дітей, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та іншому. А тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. 31.08.2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, встановтвши стягнення аліментів з нього в користь позивачки на утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме по 2395 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття (а.с.37). 29.09.2021 року позивачка подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що з відзивом відповідача згідна (а.с.57). Позивачка в судове засідання не з"явилась подала заяву, якою просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує(а.с.60). Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву, якою просив слухати справу без його участі(а.с. 58-59). Дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кам'янського райсуду із заявою, заінтересована особа приватний нотаріус Кам'янського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] року померла рідна сестра заявниці - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усе належне їй майно. Інших спадкоємців немає. Заявниця, у встановленому законом порядку, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як у свідоцтві про народження померлої [PERSON] допущено помилку та зазначено - батько: [PERSON], а в свідоцтві про народження заявниці - [PERSON]. У зв'язку з цим у заявниці виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин між нею та померлою [PERSON] В судове засідання з'явилася заявниця [PERSON] та представник заявниці за довіреністю [PERSON], заяву підтримали з підстав зазначених в ній та просили її задовольнити. Зацікавлена особа приватний нотаріус Кам'янського нотаріального округу Черкаської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В судове засідання з'явилися свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та підтвердили, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів що мають юридичне значення" - встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] також підтверджується письмовими доказами по справі - копіями свідоцтв про народження померлої [PERSON] та [PERSON], в яких матір'ю вказана одна і та ж особа. Отже, оскільки доказами зібраними по справі підтверджується, що померла [INFO] року [PERSON], є рідною сестрою заявниці по справі [PERSON], суд за наявності для того законних підстав в силу п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України встановлює даний факт .

Outcome: approved