Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

В травні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що 23 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем-1 [PERSON] був укладений кредитний договір № 105/2-63-7, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 300000 грн. 00 коп., на строк до 22 серпня 2022 року, згідно з п.1.1.1 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15.00% річних та комісій. [PERSON] зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Також, в забезпечення виконання вказаного договору, 23 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №105/25-130-7. Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] зобовязався відповідати за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що випливають з кредитного договору. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17 березня 2017 року становить 498477 гривні 57 копійок, а саме: заборгованість за кредитом 189719 грн. 79 коп.; заборгованість по відсотках 100250 грн. 43 коп.; заборгованість за комісіями 6747 грн. 03 коп.; інфляційні витрати за кредитом 150163 грн. 18 коп.; інфляційні витрати за відсотками 51597 грн. 14 коп., що підтверджено розрахунком. Вказана заборгованість відповідачами не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Судом вживалися заходи щодо її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 224 та відповідно до ч.1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 23 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем-1 [PERSON] був укладений кредитний договір № 105/2-63-7, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 300000 грн. 00 коп., на строк до 22 серпня 2022 року, згідно з п.1.1.1 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15.00% річних та комісій. [PERSON] зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Також, в забезпечення виконання вказаного договору, 23 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №105/25-130-7. Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] зобовязався відповідати за виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що випливають з кредитного договору. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує в повному обсязі, утворилася заборгованість, яка станом на 17 березня 2017 року становить 498477 гривні 57 копійок, а саме: заборгованість за кредитом 189719 грн. 79 коп.; заборгованість по відсотках 100250 грн. 43 коп.; заборгованість за комісіями 6747 грн. 03 коп.; інфляційні витрати за кредитом 150163 грн. 18 коп.; інфляційні витрати за відсотками 51597 грн. 14 коп., що підтверджено розрахунком. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником прав та обовязків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 року змінено найменування Позивача з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Укрсоцбанк», про що зазначено у п. 1.2 Статуту ПАТ «УКРСОЦБАНК». 14.06.2011 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису 10681050062002827). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно до ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.\~\~ Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.\~\~ Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.\~\~ У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved