Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою щодо стягнення аліментів на час навчання доньки у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком, [PERSON] , [INFO] . На даний час донька досягла повноліття, однак продовжує навчатись на третьому курсі денної форми навчання групи ГМ-17 1/9 за спеціальністю «галузеве машинобудування» Криворізького коледжу НМетАУ 1 рівня акредитації. Донька отримує стипендію 1250,00 гривень, однак її витрати на придбання придбання одягу, канцтоварів, організацію дозвілля, більше ніж її дохід. Позивач, як мати, допомагає доньці, однак це також не достатньо для її життєвих потреб. Відповідач в добровільному порядку допомоги не надає, тому вона змушена звернутись до суду. 07 вересня 2020 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. 30 жовтня 2020 року в зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №212/1900/19, розгляд справи відкладено на 09 листопада 2020 року. Позивач [PERSON] , надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу на заперечував, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Третя особа [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Згідно ст.158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2002 року, яка міститься в матеріалах справи. [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання за державним замовленням, у Криворізькому коледжі Національної металургійної академії України, група ГМ-17 1/9, спеціальність «Галузеве машинобудування». Термін навчання до 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою № 183 від 22.06.2020, що долучена до матеріалів справи. Відповідно до ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховному Суду України викладених в постанові від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, матеріальне становище відповідача, який аліментних зобов`язань та на утриманні інших непрацездатних не має, таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дитини. Вказана частка буде наближеною до задоволення матеріальних потреб дитини, при цьому, не спричинить виникнення дисбалансу інтересів інших осіб, що забезпечить рівність сторін по забезпеченню дитини, не допустить дискримінаційного ущемлення прав позивачки та перекладання на неї усього тягаря матеріального утримання спільної з позивачем дитини. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 840 грн. 80 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved