overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають в шлюбі з 01.08.2010 року. Від шлюбних відносин мають двох неповнолітніх дітей. Позивач посилається на те, що вони не розуміють одне одного, у них виявилися вкрай суперечливі погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов"язки подружжя. Тому вони припинили спільне проживання і примирення між ними неможливе. На даний час у нього нова сім"я. Позивач судовому засіданні відсутній, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, після розлучення просить залишити йому прізвище- [PERSON], також не наполягає на стягненні з відповідачки понесених ним витрат . Відповідачка надала суду заяву, згідно якої позов визнала, справу просить розглянути без її участі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого виконкомом Хотуницької сільської ради Щорського району Чернігівської області. Від спільного сімейного життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінив прізвище, він має право після розірвання шлюбу залишити його. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

В березні 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 03.10.2007 року укладено кредитний договір № б/н з відповідачем [PERSON], за яким останній отримав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.Однак, відповідач [PERSON] не виконав умов кредитного договору належним чином, тому станом на 31.01.2016 року має заборгованість - 85443 грн. 59 коп. Позивач прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 85443 грн. 59 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] уклав кредитний договір (а.с. 8-15). Станом на 31.01.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] перед банком становить: заборгованість за кредитом - 14711,55 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 63249,82 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2937,29 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 4044,93 грн. Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України "боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання". Відповідно до ст. 1054 ч. 2, ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Оскільки відповідач неналежним чином виконував зобов'язання внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає стягнути з нього на користь позивача заборгованість в сумі 85443 грн. 59 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

в березні 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надмірно виплачених коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації 12.05.2008 звернулась [PERSON], яка зареєстрована за адресою 03084, [ADDRESS], із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям, а саме на малолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" . На підставі поданої Відповідачем вище зазначеної заяви від 12.05.2008 та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В березні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Ю,А. про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з матірю та знаходиться повністю на утриманні позивачки. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно з дня подачі позову до досягнення нею повноліття, з урах4уванням індексу інфляції та допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позивачка в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Довідки виданої ОСББ «Новобужжя» від 03.03.2017 р. за № 35/17, малолітня [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом з матірю [PERSON] Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення". Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідач має нерегулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 14.03.2017 р. до досягнення ним повноліття, з урахуванням індексу інфляції, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк»), третя особа без самостійних вимог: ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» про стягнення грошових коштів та відсотків за неправомірне користування чужими грошовими коштами. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він є користувачем послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» за картками 4149 4378 6068 1269 та 5168. 18 та 19 квітня 2016 року третя особа здійснила перерахунок стипендії на рахунок відповідача. Відповідно до відомостей відповідач зарахував належні позивачу кошти на його особистий картковий рахунок, після чого він отримав повідомлення на мобільний телефон про зарахування коштів у вигляді стипендії. 21 червня 2016 року позивач намагався зняти гроші з банкомату, але отримав повідомлення про неможливість здійснення операції через блокування картки. Позивач звернувся до відділення банк та зателефонував на гарячу лінію банку з проханням розблокувати картку та рахунок, але йому у цьому було відмовлено. Позивач листом звернувся до відповідача з проханням розібратися в ситуації, що склалася та повідомити його які дії він мав вчинити для отримання коштів, що є на його рахунку; та з якої причини була заблокована його платіжна картка та рахунок. У відповідь отримав від відповідача листа, в якому йшлося про те, що він має надати документи, що підтверджують походження грошових коштів, що надійшли на його рахунок. В якості підстав для блокування грошових коштів відповідач послався на необхідність ідентифікації та верифікації клієнта згідно Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». 12 жовтня 2016 року відповідач повідомив позивача про необхідність надання додаткової довідки від третьої особи: ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» про підтвердження перерахування йому стипендії. 14 грудня 2016 року позивач отримав додаткову довідку та зателефонував до відповідача, але отримав відповідь про необхідність звернення третьої особи безпосередньо до банку. Позивач просить суд стягнути з\~ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь \~грошову суму у розмірі 950,23 грн. основного боргу, 545,92 грн. плати за прострочення перерахування коштів та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Позивач [PERSON] не зявився до відкритого судового засідання, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Третя особа без самостійних вимог: ДВНЗ "Приазовський державний технічний університет"не зявився до відкритого судового засідання, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач до відкритого судового засідання не зявився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлен належним чином, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 08 вересня 2001 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис №1791. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на уклад подружнього життя, інтереси, погляди на обовязки подружжя в веденні домашнього господарства, проведенні вільного часу та відношенні до сімейних обовязків. Сторони стали фактично чужими один одному, у кожного з них своє життя та інтереси, з 2009 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер. Оскільки збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам [PERSON], вона звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з відповідачем, а також залишити їй шлюбне прізвище. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, надав суду заяву, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №068446, виданого 08.09.2001 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 08 вересня 2001 року у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис №1791 (а.с. 4). З свідоцтва про народження серії І-АМ №177915, виданого 18.12.2002 року міським відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з 2009 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. \~ На прохання позивача [PERSON] залишити їй шлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень витрат на оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] із зняттям з реєстрації місця проживання. Позивач вказує на те, що з 23 вересня 1995 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, в якому [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року народився син [PERSON]. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 травня 2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 1131, зареєстрований Ізюмським бюро технічної інвентаризації 19.06.2001 року, квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу. В даній квартирі з 03 жовтня 2001 року позивач була зареєстрована та проживала разом з дітьми, а з 19 серпня 2002 року був зареєстрований відповідач в якості члена сім'ї. 10 листопада 2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач не проживає у даній квартирі без поважних причин з 2008 року, особистих речей відповідача не знаходиться. З вини відповідачів позивач не може скористатися правом власника. Позивач подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 31 травня 2001 року належить квартира [ADDRESS]. (а.с.14). Відповідач в даній квартирі зареєстрований, але з 2008 року фактично не проживає. (а.с.15,16). Особистих речей відповідача в квартирі позивача не має. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач порушує право власності позивача, володіння та користування його майном. Згідно ст. 71 ч. 1 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позивача визнав (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 11 лютого 2012 року, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 6). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Скиба" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 2). Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.2). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позивача визнав (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 24 червня 2015 року, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобагачанського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 8). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Лукаш" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 18). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 27 листопада 2010 року, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 613, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 7). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Нечитайло" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 2). Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved