Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за заявою про приєднання № 1009005 від 10 лютого 2017 року, заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії від 28 квітня 2017 року які є Кредитним договором, і становлять, станом на 06 серпня 2020 року, 28 151,37 грн., та складається з: заборгованість за кредитом (основним боргом) 15 869,85 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 8 419,44 грн.; заборгованість за РКО 44,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 2 237,70 грн.; з проценти річних на суму простроченого кредиту 357,40 грн.; 3 проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів 383,69 грн.; втрати від інфляції на суму прострочених процентів 301,53 грн.; втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 537,76 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача 2102 гривні 00 копійок судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що 10 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] . паспорт [NUMBER] , виданий 23.10.2013 року Ц-Міським РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМСУ в Дніпропетровській обл., реєстраційний номер платника податків [NUMBER] було укладено Заяву про приєднання № 1009005 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов п.п 3.4.1.-3.4.2 Заяви про приєднання, Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установах Банку, а також надано Платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та Пін - конверт до неї (за наявності). Згідно п.5.1. Заява про приєднання є невід`ємною частиною Договору. Підписання цієї Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згода щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних в т.ч. персональних, вказаних в цій Заяві про приєднання. Згідно Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до умов якої підписання цієї Заяви клієнт погоджується на одержання та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтверджує укладення кредитного договору. Згідно Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (п.6.1) Клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відповідної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] Клієнт (п.6.3 ) погоджується зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту - 1 000,00 грн.; строком кредитування є - 36 місяців, з можливим продовження на той самий строк, процента ставка (п. 6.5) встановлюється в розмірі 30% річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. 28 квітня 2017 року додатково між сторонами укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного обслуговування Згідно п.3.1 Заяви на встановлення 2, підписання цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , а також підтверджує укладення між клієнтом та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяви. Згідно п.3.2. Заяви на встановлення 2, Клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відповідної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] . Згідно п.3.3. Заяви на встановлення 2 Клієнт погоджується зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту - 15 900 грн.; строком кредитування є - 36 місяців, з можливим продовження на той самий строк. Банк свої зобов`язання перед Відповідачем виконав повністю. Однак останнє зарахування сум коштів на картрахунок та погашення відсотків і кредиту відбулось 30січня 2018 року. Відповідачу надсилалась претензія від 10 червня 2020 року за № 101.20-11/812 з вимогою погашення заборгованості за кредитом, проте дана претензія залишилася без відповіді. Відповідач продовжує порушувати умови Договору, а саме: допущену прострочену заборгованість зі сплати основного боргу, нарахованих відсотків та неустойку. Станом на 06 серпня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 28 151,37 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте від начальника філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» Бойкового Ю.Є. на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить розгляд даної цивільної справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних, підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення в цивільній справі", у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. При цьому суд враховує, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 10 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] . паспорт [NUMBER] , виданий 23.10.2013 року Ц-Міським РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМСУ в Дніпропетровській обл., реєстраційний номер платника податків [NUMBER] було укладено Заяву про приєднання № 1009005 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно п.3.1 Договору визначає умови та порядок і здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини Сторін при наданні Клієнту послуг Банку. Згідно з умовами цього Договору Банку, у разі приєднання Клієнта до договору, зобов`язується надати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами. Згідно п.3.2 Договору, цей договір є змішаними у розумінні ч.2 ст.628 ЦК України та містить в собі зокрема елементи договору банківського рахунку, умови якого викладені в Розділі XX цього Договору та кредитного договору, умови якого викладені в розділі XXII цього Договору. Згідно п. 3.6 Договору укладаючи договір Клієнт погоджується з умовами надання послуг та розміром винагород за надані послуги, що передбачений Тарифами Банку. Згідно п.4.1 Договору, договір вважається укладеним (акцептованим Клієнтом в частині надання обраних Клієнтом Послуг) з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів, надання яких необхідно за умови цього Договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи Клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Згідно п.4.2. Договору, укладаючи цей договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, що передбачені Договором. Підписання Заяви на приєднання Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатками до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору, а також отримав примірник Договору. Згідно п. 18.1. Розділу XVIII Договору, Договір набирає чинності з дня приєднання Клієнта до Договору та діє протягом невизначеного строку. Відповідно до умов п.п 3.4.1.-3.4.2 Заяви про приєднання, Відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установах Банку, а також надано Платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та Пін - конверт до неї (за наявності). Згідно п.5.1. Заява про приєднання є невід`ємною частиною Договору. Підписання цієї Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згода щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних в т.ч. персональних, вказаних в цій Заяві про приєднання. Згідно Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до умов якої підписання цієї Заяви клієнт погоджується на одержання та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтверджує укладення кредитного договору. Згідно Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (п.6.1) Клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відповідної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] Клієнт (п.6.3 ) погоджується зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту - 1 000,00 грн.; строком кредитування є - 36 місяців, з можливим продовження на той самий строк, процента ставка (п. 6.5) встановлюється в розмірі 30% річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. 28 квітня 2017 року додатково між сторонами укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного обслуговування Згідно п.3.1 Заяви на встановлення 2, підписання цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , а також підтверджує укладення між клієнтом та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяви. Згідно п.3.2. Заяви на встановлення 2, Клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відповідної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] . Згідно п.3.3. Заяви на встановлення 2 Клієнт погоджується зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту - 15 900 грн.; строком кредитування є - 36 місяців, з можливим продовження на той самий строк. Банк свої зобов`язання перед Відповідачем виконав повністю. Згідно п. 1.5. Розділу XXII Договору, датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. Аналогічно зазначено в п 6.8 Заяви про встановлення та п 3.9 Заяви про встановлення 2, де вказано, що датою укладання Кредитного договору є дата підписання цієї Заяви: датою надання кредиту є дата ви користування кредитного ліміту (кредитних коштів), але не раніше дати першого зарахування заробітної плати (умова застосовується для зарплатних карток). П.п 1.14-1.15 Розділу XXII Договору встановлено, що за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту). У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту. Проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини). Згідно п. 3.6.1. Заяви на встановлення 2. процента ставка є фіксованою, встановлюється в розмірі 30% річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Згідно п і. 18 Розділу XXII Договору, Сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс-періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості. Пункт 9.1 Розділу IX Договору передбачає, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати. Відповідно до п. 1.28 Розділу XXII Договору, уразі виникнення простроченої заборгованості за Картковим рахунком та Кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. У відповідності до п.п. 1.24. Розділу XXII Договору, Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; або 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; або 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; або 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. Останнє зарахування сум коштів на картрахунок та погашення відсотків і кредиту відбулось 30січня 2018 року. Відповідачу надсилалась претензія від 10 червня 2020 року за № 101.20-11/812 з вимогою погашення заборгованості за кредитом, проте дана претензія залишилася без відповіді. Відповідач продовжує порушувати умови Договору, а саме: допущену прострочену заборгованість зі сплати основного боргу, нарахованих відсотків та неустойку. Однак станом на 06 серпня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 28 151,37 гривень. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В частинах 1 та 2 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. В частині 1 статті 549 ЦПК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми статті 629 вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а тому заборгованість, що виникла, слід стягнути з нього в примусовому порядку. Таким чином, враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з безумовним визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок, сплачений позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved