Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду звернулась позивач [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про позбавлення батьківських прав , встановлення опіки та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є бабусею малолітньої онуки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Мати дитини, [PERSON] не займається вихованням дитини, залишила її на виховання позивачці, а вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року була засуджена до 4 років позбавлення волі та звільнена від відбуття покарання з випробуванням, іспитовим терміном два роки. Батько дитини [PERSON] на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Крім того, він раніше був неодноразово судимий. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, позивачка уточнивши позовні вимоги просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно дитини: [PERSON], [INFO]. Просила стягнути з відповідачів аліменти на свою користь, встановити опіку над неповнолітньою дитиною та призначити її опікуном. Позивач в відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, про що до суду надійшли його письмові пояснення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав, стягнути з них аліменти, а опікуном дитини призначити позивача. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Як встановлено судом, батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2017 року у справі №357/11584/16-к,1-кп/357/189/17 [PERSON], [INFO] року призначено покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі. На даний час, [PERSON] відбуває покарання у БВК №35. Відповідачка [PERSON] відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року у справі №357/14356/16-к, 1-кп/357/138/17 [PERSON] звільнено від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк терміном два роки. Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 13 квітня 2017 року, мати [PERSON] вихованням дитини займалася частково, дівчинка приходила до школи не доглянута, одяг не випраний. З 17 січня 2017 року [PERSON] знаходиться у бабусі [PERSON] Дитина забезпечена всім необхідним для нормального проживання, стосунки з бабусею доброзичливі. Відповідно до характеристики [PERSON], учениці 2-В класу, виданої директором школи [PERSON], [PERSON] була дуже рухлива та активна, неврівноважена, не уважна. Жодного завдання без допомоги вчителя виконати не могла, з однокласниками та дітьми з інших класів конфліктувала. Допомоги з боку батьків не було ніякої. [PERSON] почала виправлятись, стала вчасно приходити до школи, стала охайно одягнена, доглянута дитина. Добре відчувається допомога бабусі як у навчанні так і у вихованні. Конфлікти з дітьми зникли, стала піднімати руку на уроках. Позивач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, хоча і має проблеми з серцем, що підтверджується висновком про стан здоров'я від 31 березня 2017 року складеним Комунальним закладом Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №2». Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області надав позитивний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітньої дочки [PERSON] та про доцільність встановлення опіки над малолітньою [PERSON] й відповідність цього інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Відповідачі самоусунулись від виховання [PERSON], не надають матеріальної допомоги на її утримання, про духовний розвиток дитини не цікавляться взагалі. Встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідачі не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування своїй дитині, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти. Щодо призначення позивача, відповідно, опікуном та піклувальником над дитиною, то суд вказує на таке. Відповідно до ч.1 ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до приписів ч.3,4 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи міститься зазначений вище висновок виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та призначення позивачки опікуном малолітньої [PERSON]. Позивач [PERSON] станом на 22 лютого 2017 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується Довідкою серії ІАА № 0008635 виданої МВС. Відповідно до ст. 164 СК України, батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 ЦПК України). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Суд вважає, що наведені докази в їх сукупності свідчать про невиконання відповідачами батьківських обов'язків по вихованню малолітньої [PERSON], а позивачка [PERSON] має бажання та можливість виховувати малолітню [PERSON], і тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду в повному обсязі, а тому позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачам, що відповідно до ст. 169 СК України вони мають право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни їхньої поведінки та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь Держави судові витрати по справі в розмірі 640,00 грн, та на користь позивачки [PERSON] в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved