Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

В жовтні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, як спадкоємець за законом успадкувала все майно після смерті свого сина [PERSON], який помер 19.01.2013р. До спадково майна останнього входять, зокрема, і житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані за адресою: Ружинський район, с.Білилівка, вул.Раставиця, 32. Вказаний житловий будинок та земельні ділянки після смерті сина перебувають у її володінні, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на них позивачка не може, оскільки спадкодавець за свого життя не провів державної реєстрації свого права на вказане нерухоме майно, яке він набув на підставі договору дарування. З врахуванням вказаного, позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказане спадкове майно [PERSON] В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач - визнає повністю. Суд, дослідивши письмові докази , встановив наступне. [PERSON] на підставі договору дарування від 16.10.2002р. , посвідченого державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №2201, набув у власність житловий будинок за адресою: Житомирська область, Ружинський район, с.Білилівка, вул. Раставиця , 38 ( на даний час адреса змінена на вул.Раставиця, 32) та приватизовану земельну ділянку, розміром 0.3844 га, на якій розташований зазначений житловий будинок, та яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЖТ №019767, належала дарувателю [PERSON] та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель -0.25га, ведення особистого підсобного господарства - 0.1344га (а.с.34-39). 2 [PERSON] помер 19.01.2013р. в с.Дерганівка Ружинського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.43). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі спадкової справи №143/2013, заведеної Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна [PERSON], останній заповіт не залишив і єдиним спадкоємцем за законом першої черги , який у встановлений строк прийняв його спадщину, є [PERSON] - мати спадкодавця та позивачка по справі (а.с.41-52). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, а саме: на житловий будинок та земельні ділянки, які розташовані по вул.Раставиця, 32 в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, позивачці державним нотаріусом було відмовлено в зв'язку з тим, що спадкодавець не виготовив Державний акт на право власності на земельну ділянку на своє ім'я та не провів державну реєстрацію свого права власності, що вбачається з повідомлень 2466/02-14 від 08.09.2016р. та №3161/02-14 від 15.11.2016р. (а.с.52, 59). На час укладення спадкодавцем вищевказаного джоговору дарування нерухомого майна відповідно до п.1, п.1.4 наказу Міністерства юстиції України №7\\5 від 07.02.2002р. було встановлено, що до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно, яка полягає у внесенні запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, за рахунок коштів особи, що звернулася до БТІ. Як вбачається з довідки КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 29.09.2016р. № 1171, на даний час вищевказаний житловий будинок зареєстрований на праві власності за [PERSON] - дарувателем по вищевказаному договору дарування, і загальна площа будинку складає 64.7 кв.м (а.с.20). Також на даний час право власності щодо земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, також зареєстроване за дарувателем [PERSON], що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданих відділом Держгеокадастру у Ружинському районі 17.10.2016р. Із зазначених витягів вбачається, що вищевказана земельна ділянка має кадастрові номера: площею 0.2500 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, - кадастровий номер 1825280401:13:006:0110, площею 0.1344 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, - кадастровий номер 1825280401:13:006:0111 (а.с.11-16). Тобто [PERSON] за свого життя не провів державну реєстрації права власності на отримане ним в дар нерухоме майно. Проте, відповідно до ст. 128 ЦК УРСР, яка діяла на час укладення спадкодавцем договору дарування житлового будинку та земельних ділянок, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене закюном або договором . 3 З довідки Білилівської сільської ради Ружинського району від 12.09.2016р. №1737 вбачається, що на час своєї смерті [PERSON] володів вищевказаним житловим будинком та земельними ділянками (а.с.18). Крім того, п. 8 вказаного договору дарування передбачено, що право власності на житловий будинок та приватизовану земельну ділянку, що даруються, виникає у обдарованого [PERSON] з моменту нотаріального посвідчення цієї угоди, тобто з 16.10.2002р. На підставі вказаного, суд приходить до впевненості, що до складу спадкового майна [PERSON] входили житловий будинок та земельна ділянка площею 0.3844 га, які розташовані по вул.Раставиця, 32 в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, та були отримані ним у власність на підставі договору дарування від 16.10.2002р. За встановлених обставин суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню. При цьому суд також враховує те, що відповідач - Білилівська сільська рада Ружинського району Житомирської області, на території якої розташоване вказане нерухоме майно, позовні вимоги визнала повністю, що відповідно до ст.174 ЦПК України також є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб.

Outcome: approved