Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

До Новобузького районного суду надійшов цивільний позов АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] за яким просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором від 11.06.2008 року, у розмірі 11762,38 грн. та судових витрат по справі. 01.04.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13.05.2019 року представник позивача направив до суду уточнену позовну заяву, згідно з якою посилаючись на смерть відповідачки [PERSON] та прийняття спадщини після її смерті спадкоємцем [PERSON] (яка діє в своїх інтересах та як опікун від імені недієздатного [PERSON] ), заявив вимоги про стягнення вже з даного спадкоємця заборгованості за кредитним договором від 11.06.2008 року, у розмірі 1873,90 грн. За ухвалою суду від 14.05.2019 року, у зв`язку із смертю відповідачки [PERSON] , що мала місце 17.04.2017 року, останню замінено на її правонаступника - спадкоємців, що прийняли спадщину [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та як опікун від імені недієздатного [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , яка діє від свого імені та як законний представник іншого відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду відзив на позов згідно з яким пред`явлений до неї та її підопічного позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Справу просила розглядати за її відсутності. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. 11.06.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно частин 1, 3 ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу та пунктами 2.1.1.5.5-2.1.1.5.6. Кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов`язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Виходячи з вимог статей 526 і 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Між тим, [INFO] позичальниця [PERSON] померла (а.с. 49). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Як вбачається з матеріалів спадкової справи (копії) № 66/2017, наданої на запит суду приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Савченко А.В. , після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти, дочка [PERSON] та недієздатний син [PERSON] , в інтересах якого діяла його опікун - сестра [PERSON] Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України(ст. ст. 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦКУкраїни спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він мас право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня. коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. З ст. 1281 ЦК України). Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості манна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно вимог уточненої позовної заяви, станом на дату смерті позичальниці [PERSON] , заборгованість перед банком за вищевказаним кредитним договором становила 1873,99 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яку позивач, власне і просив стягнути з відповідачів, а останні визнали борг у такому розмірі та погодилися його погасити. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнаня відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те що пред`явлений позов АТ КБ «ПриватБанк» ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved