Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Дарївка, вул. Широка, 7. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] являється сином позивача, який зареєстрований в даному будинку, проте з 02.06.2014 року і по теперішній час в ньому не проживає. Реєстрація відповідача у житловому будинку порушує права позивача, як власника щодо володіння, користування та розпорядження належним житлом, а тому [PERSON] звернулася з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення по суті та просила суд задовольнити позов, з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме: судовими повістками по останньому відомому місцю проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України». Зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 18.10.2011 року, який зареєстровано в реєстрі за №619, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Дарївка, вул. Широка, 7, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №10520571 від 18.10.2011 року та витягом про державну реєстрацію прав ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №31997543 від 10.11.2011 року (а.с. 7-10). 07.12.2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого отримала прізвище "Анцупова", що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ОЛ №090370, яке видано 07.12.2015 року виконавчим комітетом Крупської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №14, а також паспортом позивача серія ЕВ 398182 від 23.12.2015 року (а.с. 5, 13). Згідно довідок Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №32 від 19.01.2018 року та №02-41/98 від 01.02.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], однак, з 02.06.2014 року за вказаною адресою не проживає (а.с. 11, 20). Довідка УДМС України в Кіровоградській області від 26.01.2018 року свідчить, що станом на 04.04.2016 року за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO], він зареєстрований з 25.10.2012 року за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Дарївка, вул.\~Широка, 7 (а.с. 19). Згідно з актом опитування свідків на підтвердження спільного проживання вбачається, що сусіди домоволодіння позивача підтверджують той факт, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], з 02.06.2014 року (а.с. 12). Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.47 Конституції України, якою гарантується право на житло і встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, який належить позивачу, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved