Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

В грудні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, мотивуючи його тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2016 року по цивільній справі №127/15613/16-ц стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні в Замостянському ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Позивач вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є збільшити розмір стягуваних аліментів, а саме стягувати аліменти з відповідача на утримання дітей в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно закону. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримав, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просив його задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2016 року (а.с. 22-23). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6-7). Неповнолітні діти проживають разом з матірю [PERSON], що стверджується довідкою №2157 від 20.12.2017 року МКП ЖЕК №15 (а.с. 9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2016 року по цивільній справі №127/15613/16-ц, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, зареєстрованого в [INFO], на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с. 10). На підставі вказаного рішення суду, 22.12.2016 року було видано виконавчий лист №127/15613/16-ц, який знаходиться на виконанні в Замостянському ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 29.12.2017 року складає 36263,41 грн. (а.с. 8, 21). За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік". Відповідно прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років на період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року складає 1860,00 грн. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, суд вважає, що позивачка при даному розмірі аліментів, не може забезпечити необхідне утримання неповнолітніх дітей, їх фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, інших утриманців не має, а тому зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні неповнолітніх дітей, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, з дня набрання даним рішенням суду законної сили, та до досягнення кожною дитиною повноліття. Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України, а також враховано сімейний і матеріальний стан платника аліментів і неповнолітніх дітей та визнання відповідачем позову. Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, тому слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved