Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON]звернулась до суду із позовом до Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 14 січня 2017 року помер її чоловік [PERSON]. За життя, [PERSON] прийняв, але не встиг оформити спадщину, що відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка складалася із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,15 га., що розташована на території Партизанської селищної ради. Після смерті чоловіка, позивач є спадкоємицею першої черги за законом, як така, що прийняла спадщину, оскільки на день смерті свого чоловіка, проживала разом із ним. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] не виявили бажання прийняти спадщину. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на землю. Тому просить визнати за нею право власності на спадщину, оскільки іншим шляхом прийняти спадщину не може. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали свої позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, надав відзив на позовну заяву та пояснив, що відмова у вчиненні нотаріальної дії на підставі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів є незрозумілою, та є порушенням прав позивача з боку нотаріуса, оскільки така відмова направлена на оформлення нерухомості в обхід передбаченого чинним законодавством порядку без сплати відповідних податків. Крім того, відповідно до ч.1,2 статті 126 Земельного кодексу України, в редакції яка діяла на час виникнення правовідносин право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків визначених частиною другою цією статті, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж цільового призначення посвідчується зокрема свідоцтвом про право на спадщину, а тому наявність цього документу у позивачки є підставою для видачі їй свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка. Приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] до судового засідання не зявився, надіслав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~Так, згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 367438 виданого Партизанською селищною радою Генічеського району Херсонської області [PERSON] (дошлюбне прізвище Шевчук) [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] [INFO] (а.с. 13). За життя, 12 березня 2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 30 березня 2017 року. Спадщина складається із земельної ділянки площею 4,15 га., кадастровий номер 6522155700:13:050:0006, яка розташована на території Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХС №002757, виданого 03 червня 2003 року Партизанською селищною радою Генічеського району Херсонської області (а.с.7,8,9). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05 жовтня 2017 року, земельна ділянка площею 4,15 га., кадастровий номер 6522155700:13:050:0006, яка розташована на території Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві власності [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Генічеської державної нотаріальної контори вих. № 1230/01-14 від 14 серпня 2009 року вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 30 березня 2017 року в Генічеській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №607/07, де спадкоємцем за законом є син померлої [PERSON] (а.с.16). 14 січня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 372296 виданого 17 січня 2017 року Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 13 (а.с.6). З довідки виконавчого комітету Якимівської селищної ради Запорізької області від 10 лютого 2017 року вбачається, що на день смерті [PERSON] він був зареєстрований та проживав разом із [PERSON] за однією адресою (а.с.27). За таких обставин, оскільки на день смерті [PERSON] разом з ним постійно проживала його дружина [PERSON], то остання відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. 13 жовтня 2017 року, приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] винесено постанову, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1496 га., яка розташована на території Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області, спадкоємцеві [PERSON], через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на землю (а.с.14-15). Із матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] (а.с.21,22, 28, 29, 30). Отже, в судовому засіданні встановлено, що на даний час жоден із спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не оформив право власності на вищезазначену земельну частку (пай) та не заявив про намір її прийняти. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 1223 ЦК\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях\~1261,\~1265\~цього\~Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК). Позивач, як дружина померлого спадкодавця, віднесена законом до першої черги спадкоємців за законом (ст. 1261 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(6 місяців з часу відкриття спадщини). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1\~ст. 1225 ЦК). Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини (п. "г" ч. 1\~ст. 81 ЗК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). За положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] у встановленому законом порядку у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст.392 ЦК України. Відтак суд захищає цивільне право позивача щодо отримання ним у власність спадщини та визнає за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на відповідну земельну ділянку, оскільки іншим способом оформити земельну ділянку на себе позивач не може.

Outcome: approved