Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Адвокат Кугутюк О.В. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є сином позивача, зареєстрований в будинку з 12.06.2010, однак фактично не проживає в ньому понад сім років по даний час, відносин з батьком не підтримує, не сплачує за комунальні послуги , в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Оскільки вирішити питання в добровільному порядку не вдалось, позивач, посилаючись на те, що реєстрація відповідача в належному йому будинку перешкоджає в повній мірі здійснювати право користування і розпорядження майном, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До суду надійшла заява представника позивача, згідно якої він просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, судові витрати просять залишити за позивачем та не заперечили проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом надсилання за адресою реєстрації судової повістки про виклик останнього для участі у судовому засіданні, однак поштове відправлення повернулось до суду не врученим адресату з відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, відзив не подав. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 30.11.1991, посвідченого головою виконкому Юрківської сільської ради народних депутатів Тульчинського району Вінницької області, встановлено, що позивач купив в [PERSON] житловий будинок під номером [ADDRESS] (а.с. 7а). З рішення Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 17.02.2016 встановлено, що вулицю 50 років Жовтня перейменовано у вулицю Незалежності (а.с. 9). З довідки №503 від 22.12.2020, виданої Юрківською сільською радою, вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою з 2013 року (а.с. 8). Даний факт також вбачається із копії домової книги на вказаний будинок (а.с. 7). З довідки № 568 від 15.07.2021, виданої КП «Тульчинське МБТІ» вбачається, що власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] є позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.1991, посвідченого головою виконкому Юрківської сільської ради народних депутатів Р№67, зареєстрований в КП "Тульчинське МБТІ" 10.12.1991 під Р№189 (а.с. 45 ). Правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян відносно членів сім`ї власника регулюються нормами ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном навіть тоді, коли такі порушення не повізані із позбавленням володіння. З огляду на викладені обставини, враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що відповідач відноситься до членів сімї позивача, який є власником житла, а також факт непроживання відповідача у спірному будинку більше одного року без поважних причин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає можливим позов задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved