Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , що вважався за [PERSON] , яка померла [INFO] . Як спадкоємиця за заповітом своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не може її належним чином оформити, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який би підтверджував право власності померлої на дане спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на вищевказане майно в порядку спадкування. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3, 4ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки ПП «Інвентаризатор Ічнянщини» від 17 серпня 2020 року № 173 право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано (а.с.12). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області № 3-86 від 26 серпня 2021 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить померлій [PERSON] згідно погосподарського обліку (а.с.10). 25 лютого 1984 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений головою Власівської сільської ради Музиченком О.А., яким заповіла все належне їй майно, в тому числі вищевказаний житловий будинок, [PERSON] (а.с.7-8). Згідно довідки Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області № 3-85 від 18 серпня 2021 року [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна (а.с.11). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. Згідно зі ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст.ст.548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно повідомлення Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 09 серпня 2021 року № 660/02-14 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , так як позивачкою не надані правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.9). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка, як спадкоємиця за заповітом, своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 364/2020 (а.с.26-29), на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, виготовила технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок (а.с.13-15), інші спадкоємці відсутні, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які б підтверджували право власності померлої на даний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, тому суд вважає, що позивачка правомірно набула право власності на вищевказаний житловий будинок, в зв`язку з чим за нею слід визнати право власності на майно в порядку спадкування.

Outcome: approved