Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1500 грн. на утримання дочки [PERSON],[INFO] Вимоги позову обгрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що неофіційно працює і має постійний заробіток. 04.04.2016 року позивач уточнила позовні вимоги та просила визначити розмір аліментів в 1/3 частки заробітньої плати, оскільки відповідач надав інформацію про його працевлаштування. В судовому засіданні позивачка підтримала доводи уточнених позовних вимог з наведених вище підстав, додатково пояснила, що дитина перебуває на її утриманні, проживають у будинку її батьків. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною , яка є здоровою. Відповідач позовні вимоги у зміненому розмірі визнав, про що подав письмову заяву ( а.с.26). При цьому пояснив, що в запереченні, поданому ним 28.03.2016 року, він визнавав позовні вимоги про сплату аліментів в розмірі ? частки його доходів. (а.с15). Однак, при розгляді справи, виходячи з свого матеріального становища, вказав, що спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки із заробітної плати, яку отримує, працюючи верстатником деревообробних верстатів, адже дитина виросла і потребує більших затрат. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов в уточненному розмірі підлягає задоволенню з наступних підстав. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення останніми повноліття визначено статтею180 СК України. Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.8). Як визнав суд, стосунки між сторонами погіршилися, відповідач проживає окремо, а малолітня дитина перебуває на утриманні позивача та з нею проживає в будинку її батьків (а.с.6-7). Дитина є здоровою та не перебуває на диспансерному обліку (а.с.5). Відповідач є молодою особою працездатного віку, працює в ТОВ «Мілвуд» верстатником деревообробних верстатів III, має стабільний заробіток (а.с.16-17). Інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім дочки [PERSON] немає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею180 СК України. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, встановивши, що відповідач має постійну роботу, його доходи носять регулярний характер, враховуючи стан здоровя, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей та осіб, яких він зобовязаний утримувати, визнанням ним позовних вимог, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для для дитини відповідного віку Позивачка звернулася до суду з вимогами 16.03.2016 року, а тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному спорі є витрати на правову допомогу в розмірі 300грн. згідно пред'явленої квитанції. На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved