Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Вінницької міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, примусове виселення без надання іншого житлового приміщення. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , дані кімнати гуртожитку є її приватною власністю. В даних кімнатах проживає позивач разом зі своєю неповнолітньою донькою-інвалідом [PERSON] , 2005 року, а повнолітній син - [PERSON] проживає в м. Полтава. Позивач зазначає, що кімнати №9 та [ADDRESS] позивачу та відповідачу були надані у спільне користування, відповідно до ордерів від 10.04.1996 року та від 17.01.2006 року. 14.03.2008 року сторонами придбано у спільну сумісну власність кімнату [ADDRESS] була придбана в іпотеку. Виплати по іпотеці були припинені. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2017 року встановлено порядок користування житловими приміщеннями № 9 та [ADDRESS] та виділено у користування: [PERSON] та [PERSON] житлове приміщення (квартиру) № 11 . Особовий рахунок оформлено на [PERSON] 02.09.2020 року іпотекодержатель [PERSON] продав позивачу кімнату № 8 по [ADDRESS] . Таким чином позивач є єдиним власником. Згідно довідки ТОВ «ЖЕО-1» від 17.09.2020 року № 3495 особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] , в цьому житловому приміщенні ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг BMP від 24.09.2020 року № 45388 , відповідно до якої за відомостями ДАП BMP в реєстрі територіальної громади відсутня інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] . Однак, відповідач посилився в зазначеній кімнаті та по теперішній час продовжує проживати в кімнаті №8, чим чинить позивачу та їх доньці перешкоди у користуванні даною кімнатою. Також, позивач зазначає, що через агресивну та неадекватну поведінку відповідача, нею не одноразово, здійснювались виклики поліції, про що складено відповідні проколи. Дитина, що є інвалідом, перебуває у постійному стресі, батько чинить перешкоди у користуванні нею ванною кімнатою, що знаходиться у кімнаті №8, принижує позивача морально та фізично. Відповідач зловживає спиртними напоями, офіційно не працює, аліменти сплачує не регулярно. Кожного дня, повертаючись до дому з дитино, позивач не знає чи зможе потрапити до власного житла, оскільки кімнати №8 та №9 з`єднані спільним коридором та вхідними дверима. У зв`язку із викладеним, позивач звернулась з даним позовом до суду в якому просить припинити [PERSON] право користування житловим приміщенням [ADDRESS] та виселити його з даного житлового приміщення. 28.10.2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та позивачу визначено строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви. 30.10.2020 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків. Ухвалою суду від 30.10.2020 року відкрито провадження по справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 27.11.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву. Ухвалою суду від 22.12.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали за обставин, викладених в позовній заяві та просили їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі за обставин, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач додатково суду пояснив, що ним здійснювались платежі за кімнату № 8 по [ADDRESS] за комунальні послуги, на підтвердження цього ним надано до суду копії квитанцій. Крім того він пояснив, що проживає в кімнаті №8, а кімнату № 11 він віддав доньці, щоб вона мала змогу робити уроки, спілкуватись із друзями. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд при винесенні рішення врахувати та захистити права дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що кімната [ADDRESS] була в іпотеці банку «Набра». В 2019 році він викупив права вимоги. В подальшому [PERSON] звернулась до нього і цікавилась, як можна придбати дану кімнату, вони погодили умови і [PERSON] продав позивачу дану кімнату. В банку «Надра» [PERSON] придбав не майно банку, а право вимоги. В подальшому [PERSON] направляв [PERSON] повідомлення про необхідність погасити борг, роз`яснював, що в іншому разі майно буде реалізовано. [PERSON] ніяких дій не вчиняв і майно було продано. В торгах приймали участь [PERSON] і [PERSON] , торги виграв [PERSON] . [PERSON] про це було відомо але ніяких звернень з боку відповідача до нього не було. [PERSON] ніяких пропозицій щодо придбання, повернення своїх прав на дану квартиру не подавав і не звертався. Свідок [PERSON] суду пояснив, що відповідач [PERSON] нормальний сім`янин і до доньки ставиться нормально. Свідок знає, що у сторін останні рік - два, виникають сварки та непорозуміння. Свідку відомо, що у сторін є три кімнати, а хто в якій проживає йому не відомо. Із сторонами по справі вони проживають в одному будинку та на одному поверсі. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14.03.2008 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири з розстрочкою платежу та договору іпотеки, сторонами придбано у спільну сумісну власність кімнату [ADDRESS] . (а.с.113-114, 115-118). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2017 року встановлено порядок користування житловими приміщеннями кімнат №9 та [ADDRESS] та виділено у користування: [PERSON] та [PERSON] житлове приміщення (квартиру) №11 ; [PERSON] та [PERSON] житлове приміщення (квартиру) №9 (а.с.17-19) Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності - задоволено частково. Поділено спільне майно подружжя, квартиру [ADDRESS] , шляхом визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку даної квартири, вартістю 90 139,50 грн. В решті позовних вимог -відмовлено. (а.с.120-125) Із додатку №2 до Договору №14/03/2008/840-ЖК/132 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 24.09.2019 року вбачається, що первісний кредитор ПАТ КБ "Надра" відступило шляхом продажу [PERSON] права вимоги до [PERSON] та поручителя [PERSON] за кредитним договором №14/03/2008/840-ЖК/132 від 14.03.2008 року та договорами забезпечення. Новим Кредитором за вказаним вище кредитним договором є [PERSON] (а.с.119). 15.05.2019 року [PERSON] надіслав відповідачу [PERSON] вимогу про усунення порушень щодо погашення боргу по договору іпотеки від 14.03.2008 року. Вимога відповідачем не виконана (а.с.126) У зв`язку з порушенням Іпотекодавцем [PERSON] умов кредитного договору, Іпотекодержатель [PERSON] скористався правом звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , в примусовому порядку шляхом набуття її у власність згідно із застереженнями, передбаченими договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Журавльовою Л.М. 27.09.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №787. 02.09.2020 року договором купівлі-продажу, іпотекодержатель [PERSON] продав позивачу кімнату № 8 по [ADDRESS] . Право власності на кімнату [ADDRESS] , зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 222352482 від 02.09.2020 року.Таким чином позивач є єдиним власником (а.с.14-15, 16). Згідно довідки ТОВ «ЖЕО-1» від 17.09.2020 року № 3495 особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] , однак в цьому житловому приміщенні ніхто не зареєстрований.(а.с.12). Як вбачається із акту №1025 від 29.10.2020 року та довідки з Департаменту адміністративних послуг від 24.09.2020 року за №45388, в кімнаті [ADDRESS] проживає без реєстрації відповідач [PERSON] (а.с.7, 129). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 29.11.2012 року, [PERSON] , 2005 року народження - є дитиною-інвалідом (а.с.13). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового Кодексу Української РСР та ч. 2 ст. 40 закону України «Про іпотеку» в яких зазначено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язанні на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Частиною 3 ст. 109 ЖК УРСР зазначено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Частиною 2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» зазначено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий, будинок чи житлове приміщення протягом одного з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач перешкоджає позивачу у користуванні її власністю, оскільки [PERSON] , який був власником житлової квартири, 15.05.2020 року надіслано відповідачу за адресою: [ADDRESS] , письмова вимога про погашення боргу або виселення, яке не було виконано відповідачем в термін передбачений ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР та ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку». Відповідач добровільно борг не погасив та не виселявся з квартири, що на сьогоднішній день відповідно до договору купівлі-продажу від 02.09.2020 року належать позивачу на праві власності, чим перешкоджає їй в користуванні своєю власністю. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, примусове виселення без надання іншого житлового приміщенняє обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору, сплачена нею при зверненні до суду із даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved