Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що фактично шлюбних стосунків між нею та відповідачем не було, вона з відповідачем ніколи не проживала разом, а дитина завжди проживала та проживає з позивачем. Крім того, позивач зазначає, що спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з матір'ю. [PERSON] цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. В позові також зазначено, що на сьогоднішній день дитині вже дев'ять років, вона не пам'ятає батька взагалі та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також позивач вказує, що донька ніколи про батька не питала та не цікавилась. Позивач зазначила, що дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем, дитиною і батьками позивача склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Крім того, в позові міститься посилання на те, що службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON]. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для її здорового та всебічного розвитку. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить суд позбавити [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи,- в судове засідання не з'явилася. При цьому, представник за довіреністю позивача [PERSON] - [PERSON] надіслала на адресу суду заяву за вх. № 7777 від 30.03.2018 року, в якій вона вказувала, що [PERSON] позов підтримує та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи,- в судове засідання не з'явився. При цьому, відповідач на адресу суду надіслав заяву ( вх.№ 8096 від 04.04.2018р.), в якій вказав, що «…з будь-яким рішенням суду я погоджуюсь, оскаржувати не буду…» та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської областіДекарчук О.С. в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву за вх. № 129651 від 22.05.2018 року, в якій підтримав позовні вимоги [PERSON], вважає, що їх необхідно задовольнити та просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи та беручи до уваги процесуальну позицію позивача, відповідача та представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з даними свідоцтва про народження (серія [NUMBER] від 08.04.2008 року), що видане у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області - [INFO] року народилася [PERSON] Володимирівна, батьками записані: «…[PERSON] - батько, [PERSON] - мати…». (а.с. 8). Згідно даних довідки про склад сім'ї № 231 від 23.11.2017 року, [PERSON], [INFO] проживає в будинку по [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON], [INFO], батьком -[PERSON] та дочкою - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Уманської міської ради від 19.01.2018 року № 55/01/01-35 щодо порушення клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON], - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно його малолітньої доньки [PERSON], не бере участі у вихованні, навчанні й утриманні доньки, не піклується про її здоров'я, фізичний і духовний розвиток. Крім того, він особисто не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки. (а.с.10). З письмових пояснень сусідів позивача [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї дочки [PERSON] ( а.с.12). У поясненнях класного керівника 4-Б класу ЗОШ № 3 м.Умань [PERSON], вказано, що [PERSON] проживає разом з мамою, дідусем та бабусею, які її виховують та матеріально забезпечують. Також в поясненнях вказано, що батько дівчинки ніякої участі у вихованні доньки не приймає та ніколи не відвідував її. 23.11.2017 року начальником служби у справах дітей Уманської міської ради було організовано здійснення обстеження умов проживання малолітньої [PERSON], за результатами якого було винесено акт обстеження умов проживання, в якому вказано, що дитина забезпечена одягом, взуттям та всім необхідним для її розвитку. Ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, вказує, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави, порядок та правові наслідки позбавлення особи батьківських прав щодо своєї дитини (особи до досягнення нею повноліття - ст. 6 СК України) визначенні статтями 164-166 СК України. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 2 ст.164 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Проте, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 своєї Постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факту спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, і тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 150 СК України передбачено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідач позов визнав, про що на адресу суду подав відповідну заяву. Згідно з положеннями п.4 ст. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Отже, беручи до уваги викладені обставини та відповідні їм правовідносини, у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Суд вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], щодо його малолітньої доньки [PERSON], що буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved