Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про постановлення додаткового рішення у цивільній справі № 2-308/11, оскільки судом при постановлення рішення не зазначено, що стягнення аліментів проводити на час навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.07.2013 року його дочка [PERSON] закінчила навчання Міжгірському медичному коледжі і була направлена на роботу в Закарпатську обласну клінічну лікарню. В зв'язку з тим, що підстава на якій ґрунтувалось рішення суду відпала, а саме, що дочка закінчила навчання. Звернувся до ДВС Івано-Франківського МУЮ з проханням про закінчення виконавчого провадження, на що отримав відповідь що, у зв'язку з тим, що [PERSON] не досягла 23 річного віку державний виконавець не має права закінчувати виконавче провадження. В судовому засіданні заявник не з'явився, подав до суду заяву в якій просить його заяву про ухвалення додаткового рішення слухати у його відсутності (а.с.42). [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку. Суд приходить до переконання, що питання про винесення додаткового рішення слід розглянути на підставі наявних в матеріалах доказах. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторона подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі. Як вбачається з матеріалів справи № 2-308/11 Болехівським міським судом 12 грудня 2011 року було постановлено рішення, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] "Про стягнення аліментів". Стягнуто з [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання: [PERSON], [INFO]. Стягнення аліментів розпочати з 03 листопада 2011 року і проводити до досягнення [PERSON], [INFO] двадцяти трьох річного віку, тобто до [INFO] (а.с.23-24). У позовній заяві [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання: [PERSON], [INFO] починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Правовою підставю для стягнення аліментів на повнолітніх дітей діючий Сімейний кодекс України (ст.198) визначає дві умови, а саме продовження навчання та недосягнення віку 23-х річного віку. З листа Міжгірського медичного коледжу від 04.листопада 2013 року №607 вбачається, що [PERSON] [INFO] навчалась у даному закладі, закінчила його 05 липня 2013 року( а.с.33). Таким чином в ході судового розгляду встановлено, що при постановленні рішення, судом не зазначено, що стягнення аліментів слід проводити на час навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. На підставі викладено суд приходить до висновку, що по справі слід постановити додаткове рішення в якому зазначити, що стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] проводити щомісячно в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання [PERSON], [INFO], на час навчання але не більше, як до досягнення нею 23 річного віку. На підставі викладеного ст. 220 ЦПК України,

Outcome: approved