Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом [PERSON] до [PERSON], третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2003 року народження та [PERSON], 2012 року народження та стягнення аліментів на їх утримання. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак представила суду заяву згідно якої просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Із позовної заяви поданої позивачкою вбачається, що 02.05.2004 року до 15.07.2016 року, [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Подружжя офіційно розірвали шлюб 15 липня 2016 року. Від шлюбу у подружжя народилося троє дітей: [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2003 року народження та [PERSON], 2012 року народження. На сьогоднішній день позивачка зареєстрована та проживає у житловому будинку за адресою [ADDRESS] Остання переконана, що їхні із відповідачем діти повинні проживати разом із нею, оскільки вона їх любить, на даний час вони відвідують навчальні заклади, обліковані в медичних установах. Позивачка постійно слідкує за їхнім станом здоров'я, розвитком, стверджує, що у неї із дітьми психологічний контакт та прив'язаність один до одного. Вважає, що дана позиція отримала підтримку з сторони державних органів, а саме: висновком від 12.10.2016 року служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області рекомендовано районній комісії з питань захисту прав дитини визначити місце проживання дітей разом із позивачкою; рішенням від 13.10.2016 року районної комісії з питань захисту прав дитини Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області визнано вважати доцільним проживання дітей разом із їхньою матір'ю; розпорядженням голови Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 20.10.2016 року визначено місце проживання дітей [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2003 року народження та [PERSON], 2012 року народження із позивачкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] На думку позивачки відповідач своєю аморальною поведінкою, свідками якої є їхні діти, негативно впливає на психологічний стан дітей, що призводить до травмування їхньої дитячої психіки. Зокрема, 30.08.2016 року останній намагався, без згоди [PERSON], забрати їхню спільну малолітню дитину [PERSON] - 2012 року народження. Перешкодою у вчиненні цього наміру стала матір позивачки [PERSON], внаслідок чого відповідач спричинив їй тілесні ушкодження. А також наступного ж дня, 31.08.2016 року, останній повторив свою спробу забрати, знову ж без дозволу позивачки, їхніх спільних дітей, внаслідок чого постраждав її брат [PERSON] Також остання вважає, що проживання дітей з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обов'язку виховувати їх, піклуватися про них та матеріально забезпечувати і тому відповідач зобов'язаний утримувати їхній дітей. Просить позов задоволити, визначити місце проживання дітей із нею та стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути із відповідача у її користь судові витрати, а саме 551 грн. 21 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом подання оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча Служба у справах дітей своєчасно повідомлялася судом про час і місце судового розгляду, однак представила суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задоволитита справу слухати у їх відсутність. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши представлені суду докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтв про народження дітей: [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2003 року народження та [PERSON], 2012 року, вбачається, що їх батьками є позивачка та відповідач по справі. Із характеристик виданих на позивачку [PERSON] вбачається, що остання являється відповідальним педагогом, який заслужив авторитет серед вихованців, батьків та колег. В спілкуванні проявляє тактовність, не конфліктує. За час проживання у м.Кривий Ріг не була помічена в конфліктах з сусідами та в нетверезому стані. Згідно довідки №85 від 26.10.2016 року, вбачається, що позивачка [PERSON], працює в Кордишівському НВК на посаді вчителя початкових класів. Судом встановлено, що в Шумському ВП ГУНП в Тернопільській області зареєстроване звернення відносно [PERSON] про вчинення ним неправомірних дій відносно своїх малолітніх дітей, що підтверджується витягом із ЄРДР №1201621020000217 та довідкою виданою СВ Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області. Висновком №340/02-27 від 12.10.2016 року служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області «Про визначення місця проживання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]», рекомендовано районній комісії з питань захисту прав дитини прийняти рішення про визначення місце проживання дітей разом із матір'ю - [PERSON] Рішенням №10-03 від 13.10.2016 року районної комісії з питань захисту прав дитини Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області«Про визначення місця проживання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]», визнано доцільним проживання дітей разом із їхньою матір'ю - [PERSON]. Розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області №345-ОВ від 20.10.2016 року«Про визначення місця проживання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]», визначено місце проживання дітей разом із [PERSON], за адресою [ADDRESS] Отже системний аналіз доказів дозволяє суду зробити наступні висновки. Частина 1статті 141 Сімейного кодексу України встановлює, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У відповідності до положень частини 1 статті 161 Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 даної статті, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір»ю. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198,199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відтак з огляду на ту обставину, що діти сторін спору є занадто юного віку для розриву з матір'ю, з котрою діти постійно з народження проживали та виховувалися, аморальну поведінку відповідача, матеріальне становище сторін, системний аналіз наданих доказів дозволяє суду зробити висновок, що саме з позивачкою для дітей сторін спору створена найбільш сприятлива для виховання та розвитку зона життєвого комфорту, і саме з нею слід визначити місце проживання дітей за адресою с.Мирове, вул.Будівельників, 52 Шумського району Тернопільської області,а також стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дітьми та стягнути із відповідача у користь позивачки судові витрати - 551 грн. 21 коп. При цьому суд зазначає, що спори про визначення місця проживання неповнолітніх дітей можуть розглядатись неодноразово, оскільки умови виховання дітей можуть змінюватись в залежності від різних обставин, а тому винесене судом рішення не є перешкодою для звернення іншої сторони, інших осіб з позовом про визначення місця проживання дитини.

Outcome: approved