Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернулося до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» постачає електричну енергію на обєкт розташований за адресою: [ADDRESS]. Особовий рахунок відкритий на імя [PERSON], який відповідно до довідки, зареєстрований за даною адресою. [PERSON] з заявою про укладення договору на користування електричною енергією та відкриття особового рахунку на його імя до ВАТ «Запоріжжяобленерго» не звертався, чим порушив вимоги п.7 ПКЕЕН. Відповідач споживав електричну енергію, але в порушення вимог «Правил користування електричною енергією для населення» не здійснював оплату спожитої електричної енергії у повному обсязі у терміни зазначені в Правилах у звязку з чим йому було припинено постачання електричної енергії. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України сторони вчинили дії, спрямовані на набуття, цивільних прав та обов'язків, тобто вчинили двосторонній правочин щодо купівлі-продажу електричної енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. При здійсненні рейдовою бригадою Правобережного районного відділення електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго» перевірки дотримання «Правил користування електричною енергією для населення», 13.12.2014 року за місцем проживання відповідача, було встановлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку після припинення електропостачання за борги та встановлення електроспоту. Порушення зафіксовано цифровим фотоапаратом. Місце підключення від та до облікової фазної та нульової шини у розподільчому щіті у тамбурі. По даному факту був складений акт про порушення № 00136948 від 13.12.2014 року. Внаслідок порушення «Правил користування електричною енергією для населення» відповідачу нарахований обсяг та вартість не облікованої електроенергії у кількості 2376 кВт.год., на суму 1248 грн. 76 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку, а також стягнути витрати по оплаті судового збору. У судове засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився двічі, про слухання справи сповіщався належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на його адресу судових повісток, копії позову та додатків до нього, але він тривалий час не з'являвся у відділення зв'язку за отриманням повісток та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний напис (а.с. 21, 26). Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки він не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає причину його неявки неповажною. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Як вбачається з довідки адресно - довідкового підрозділу Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 14.08.2015 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 11), саме за адресою місця реєстрації відповідач повідомлявся про слухання справи, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявним у справі документам, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у звязку з наступним. Згідно довідки МКП «Основаніє» від 03.12.2014 року за № 7497 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.5) Відповідач користуються електроенергією і є її споживачем на підставі особового рахунку № 569514154 про користування електроенергією, який відкритий на імя [PERSON] (а.с. 6) В порушення вимог «Правил користування електричною енергією для населення» відповідач не здійснював оплату спожитої електричної енергії у повному обсязі у звязку з чим йому було припинено постачання електричної енергії. 13.12.2014 року, рейдовою бригадою Правобережного районного відділення електричних мереж була проведена перевірка дотримання «Правил користування електричною енергією для населення» за місцем реєстрації і проживання відповідача, якою було встановлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку після припинення електропостачання. По даному факту був складений акт про порушення № 00136948 від 13.12.2014 року (а.с. 9). Внаслідок порушення «Правил користування електричною енергією для населення» розмір вартості не облікованої електроенергії склав 1248 грн. 76 коп. (а.с. 7) Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика), чинна на час виникнення спірних правовідносин. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Відповідно до ст.218 ч.1 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Виходячи з положень статей 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині четвертій статті 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідач [PERSON] заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не надав, у судові засідання неодноразово не зявився, тому, відповідно до ст.. 10, 60 ЦПК України, суд вважає \~позовні вимоги позивача \~у частині стягнення з відповідача вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 1248 грн. 76 коп. підлягаючими повному задоволенню, оскільки вони є\~обґрунтованими і доведеними. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved