Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

До суду звернувся Виконком Дзержинської районної у місті ради з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина на теперішній час проживає у м. Новому Бузі у родичів. У відношенні матері дитини, [PERSON], службою у справах дітей Новобузької районної державної адміністрації вирішується питання позбавлення її батьківських прав. Відповідач проживає за адресою [ADDRESS], разом з дружиною [PERSON] та двома малолітніми дітьми, надав пояснення про те, що його дружина не надає згоди на те, щоб він забрав доньку [PERSON] для проживання у свою родину. Надавати дитині фінансову допомогу він не має можливостей, оскільки утримує двох малолітніх дітей. У зв'язку з цим [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки у відношенні неповнолітньої [PERSON], не бере участі в її вихованні, не утримує матеріально, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. У судове засідання Представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У пункті 24 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (а.с.15). Відповідно до висновку виконкому Дзержинської районної у місті ради від 06.05.2015 року у зв'язку з тим, що гр. [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки у відношенні неповнолітньої [PERSON], не бере участі у її вихованні, не утримує матеріально, не забезпечує проти позбавлення його батьківських прав, враховуючи інтереси дитини, вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] (а.с.3). Згіднодовідки № 2030 від 08.12.2014р. виданої ЖЄО № 8 по [ADDRESS] зареєстрована сім'я, яка складається з [PERSON], 1956 р.н., [PERSON], 1981 р.н., [PERSON], 1970 р.н., [PERSON], 2002 р.н., [PERSON], 2010 р.н.. (а.с.9). В матеріалах справи містяться характеристики згідно з якими, гр. [PERSON] характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, з сусідами не конфліктує, сімейних сварок не влаштовує, до посадових обов'язків відноситься професійно (а.с.6,10-13). Крім того в матеріалах справи міститься заява, адресована Начальнику служби у справах дітей Костюк Р.З., в якій гр. [PERSON] поясняє, що не може забрати доньку - [PERSON] для проживання у свою родину у зв'язку з тим, що живуть вони у 2-кімнатній квартирі, працює тільки він, та отримує заробітну плату у розмірі 2500,00 грн, матеріально утримувати ще одну дитину не може, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує (а.с.8). Як вбачається з довідки про доходи, виданої ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» заробіток [PERSON] з липня 2015 року по грудень 2015 року складав - 19352,91 грн. (а.с.44). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав за № 5846/01-44 від 13.11.2014 року, вважає, що позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] - матері неповнолітньої [PERSON], 1998 р.н., буде доцільним та діятиме в інтересах дитини (а.с.34). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка батька щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення Відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що згідно пункту 2 частини 1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дитини. Статтею 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі викладеного, оскільки Відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей, навіть після позбавлення батьківських прав, з огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів - Відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь особи, яка буде опікуном неповнолітньої дитини, або установи куди вона буде розміщена, на утримання [PERSON], [INFO]в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи від дня пред'явлення позову - і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає сума судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved