Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

До Олександрівського районного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 17 лютого 1982 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №99. В обґрунтування позову зазначила, що після одруження вони проживали разом до жовтня місяця 1985 року. Оскільки, подружнє життя у сторін не склалося, чоловік переїхав на постійне місце проживання до села Знаменівка, Олександрівського району Донецької області, де проживає по теперішній час. З того часу проживають окремо, та спільним побутом не пов`язані. Дітей від шлюбу не мають. Примирення не можливе, оскільки, кожен з подружжя має інші сім`ї. Проте, вирішити питання розірвання шлюбу в органах РАЦСу вона не має можливості у зв`язку з тим, що відповідач відмовляється подати спільну заяву. За таких обставин, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, прізвище залишити без змін - " [PERSON] ". Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 05.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 09 год. 00 хв. 27 листопада 2020 року. Позивач - [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Проте, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] , в судове засідання, також, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням. Заперечень на позов, або заяви про відкладення розгляду справи, від нього не надходило. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 лютого 1982 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №99, що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 14 грудня 2012 року ( а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. В межах даної цивільної справи, спору про поділ спільного майна подружжя не має. Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя тривалий час разом не проживає, зберігати сім`ю намірів не має. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved