Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 12 грудня 2014 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1\\3 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, на утримання сина, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO] до їх повноліття, починаючи з 24 листопада 2014 року. Відповідач аліменти сплачує регулярно, але даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дітей самим необхідним. Вона працює перукарем в перукарні «Ірис», але їй важко належним чином забезпечити дітей, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Їх діти ростуть, їх потреби збільшуються тому вона вимушена витрачати багато коштів на їх забезпечення та утримання. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходу (що становить в середньому 1300 гривень щомісячно на двох дітей), які на сьогоднішній день сплачує відповідач в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам дітей. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дітей такого віку, як їх сини становить 1492 гривні. Аліменти які сплачує відповідач не відповідають половині прожиткового мінімуму для дітей такого віку, як їх сини. Добровільно допомагати їй в утриманні їх дітей відповідач не бажає. На даний час матеріальний стан відповідача з даній справі поліпшився, відповідач працює, отримує хорошу заробітну плату і може сплачувати більшу суму аліментів на утримання дітей. Вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1\\2 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечувати дітей самим необхідним. Інших утриманців у відповідача немає. Так як збільшився прожитковий мінімум і матеріальний стан відповідача покращився, вважає, що відповідач спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання їх синів. Просить винести рішення, яким збільшити розмір аліментів які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 12 грудня 2014 року і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 1\\2 частки від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO], починаючи з часу набрання цим рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved