Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі - заявники) звернулись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . [PERSON] , є спадкоємцем померлого за законом та спадщину після його смерті прийняла. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла 1/4 частка квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 липня 1995 року, зареєстрованого в Бердичівському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 6, стор.84, р.№ 957. З метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину з законом на належну померлому частку у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , заявник звернулася до нотаріуса, проте отримала відмову, через невідповідність прізвища померлого « [PERSON] », яке вказане у свідоцтві про смерть Серія [NUMBER] з прізвищем « [PERSON] », яке вказане у свідоцтві про право власності на житло. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 липня 1995 року Представництвом Фонду державного майна України у Попільнянському районі, на підставі розпорядження (наказу) № 42 від 18 липня 1995 року, власниками квартири номер [ADDRESS] , являються: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, відповідно до вказаного вище свідоцтва, іншими співвласниками квартири є [PERSON] , тобто заявник, та заявник, [PERSON] , вона ж, [PERSON] , прізвище змінене на [PERSON] , внаслідок укладення шлюбу. Помилка у написанні прізвищ « [PERSON] » у вищевказаному свідоцтві, створює перешкоди для оформлення спадкових прав, а також перешкоди у користуванні належними нам, співвласниками частками у праві власності на вищевказану нерухомість. В зв`язку з тим, що заявники не мають іншої можливості встановити факт належності правовстановлюючого документу, від встановлення даного факту залежить виникнення їхніх особистих майнових прав на вищевказану нерухомість, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, вони вимушені звернутися до суду. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищевикладене, заявники просять, встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] , правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 липня 1995 року, Представництвом Фонду державного майна України у Попільнянському районі, на підставі розпорядження (наказу) № 42 від 18 липня 1995 року, на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 липня 1995 року, Представництвом Фонду державного майна України у Попільнянському районі, на підставі розпорядження (наказу) № 42 від 18 липня 1995 року, на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 липня 1995 року, Представництвом Фонду державного майна України у Попільнянському районі, на підставі розпорядження (наказу) № 42 від 18 липня 1995 року, на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Заявники в судове засідання не з`явились в заяві просили справу провести без їх участі. Представник заінтересованої особи Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі їх представника, проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2020 року Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис № 3067. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] зазначено « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 11 травня 1991 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу її прізвище змінилось на « [PERSON] ». Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Парипси, Попільнянського району Житомирської області, який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON] , [INFO] ; не родич - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується довідкою виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 17 серпня 2020 року № 912/н-2020. В Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , № 179/2020, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17 серпня 2020 року. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла 1/4 частка квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 липня 1995 року, зареєстрованого в Бердичівському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 6, стор.84, р. № 957. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 липня 1995 року Представництвом Фонду державного майна України у Попільнянському районі, на підставі розпорядження (наказу) № 42 від 18 липня 1995 року, власниками квартири номер [ADDRESS] , являються: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно технічного паспорту на квартиру номер [ADDRESS] та довідки Бердичівського МБТІ від 14 серпня 2020 року № 1125, станом на 31 грудня 2012 року право власності зареєстроване за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 1995 року Представництвом Фонду державного майна України у Попільнянському районі смт. Попільня. Станом на 14 серпня 2020 року, загальна проща квартири 25,2 кв. м., житлова площа - 11,5 кв. м., інвентаризаційна справа № 1556. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 23 грудня 1997 року Попільнянським РВ УМВС України в Житомирській [PERSON] значиться, як « [PERSON] », яке відповідає прізвищу « [PERSON] », згідно свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] , виданого 11 травня 1991 року. На сторінці 11 вказаного паспорта, зазначена інформація про реєстрацію місяця проживання [PERSON] станом на 9.07.1991 року, тобто на момент видачі свідоцтва про право власності, а саме: [ADDRESS] . Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 192879-2019 виданої 01.06.2019 року, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2019 року Печерським районним у місті Києві відділом ДРАЦС, прізвище [PERSON] « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Відповідно до листа приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 04 листопада 2020 року № 232/02-14, [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових прав за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у квартирі за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з невідповідністю прізвища померлого « [PERSON] », яке вказане у свідоцтві про смерть Серія [NUMBER] з прізвищем « [PERSON] », яке вказане у свідоцтві про право власності на житло. Таким чином, вказані докази свідчать про те, що прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] » стосуються одних і тих самих осіб, та помилково зазначені у свідоцтві про право власності на житло від 18 липня 1995 року. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігається із ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі і факту встановлення правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки в прізвищі, імені, по батькові або замість імені зазначені ініціали, суду слід подати докази, що організація, яка видала документ не має можливості внести виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з статтею 76, частиною першою статті 81, статтею 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Заявниками доведені ті обставини, на які вони посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням частини першої статті 81 ЦПК України. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved