Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі - позивачі) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в якому вказують, що [INFO] померла їхня мати, [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Позивачі, є спадкоємцями [PERSON] за заповітом та спадщину після її смерті прийняли. Крім того, оформили свої спадкові права на належний померлій житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] , в рівних частках кожен. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка, загальною площею 0.51 га, що розташована за вищевказаною адресою. Рішенням виконавчого комітету Миролюбівської сільської ради народних депутатів від 29.11.1993 року, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.51 га. Проте, право власності на вищевказану земельну ділянку, [PERSON] , за життя не оформила. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачі звернулися до нотаріуса, проте, отримали відмову, через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість. Позивач просить визнати за ними, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , право, в рівних частках за кожним, на завершення приватизації земельної ділянки, загальною площею 0.51 га, розташованої у [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, в позовній заяві просили справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду лист, в якому просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 27 січня 1996 року Миролюбівською сільською радою народних депутатів Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 3. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02 липня 1984 року Миролюбівською сільською радою народних депутатів Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 9. Як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . 17 квітня 1963 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Як вбачається з довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 30 липня 2020 року № 241, [PERSON] , [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Проживала одиноко. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05 серпня 2020 року, в Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 166/2020, спадкодавцем якої значиться [PERSON] . 10 жовтня 1994 року секретарем виконавчого комітету Миролюбівської сільської Ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області посвідчено заповіт [PERSON] , згідно змісту якого, усе своє майно в тому числі житловий будинок, що знаходиться у селі Миролюбівка, Попільнянського району Житомирської області, вона заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 30 липня 2020 року № 242, [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] прийняли шляхом фактичному вступу в управління та володіння спадковим майном (здійснили ремонт будинку, обробляли присадибну земельну ділянку), відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. [PERSON] та [PERSON] оформили свої спадкові права на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 23 вересня 2020 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 вересня 2020 року. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка, загальною площею 0.51 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Миролюбівської сільської ради народних депутатів від 29 листопада 1993 року № 29, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.51 га. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області від 23 вересня 2020 року № 205/02-14, [PERSON] та [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку загальною площею 0.51 га, що розташована у [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що спадкоємцями не подано та в матеріалах спадкової справи відсутні правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що засвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509 - VI). Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як вбачається з частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За вимогами статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачами, права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Outcome: approved