Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, в обгрунтування якої зазначила, що вона, будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово не підконтрольній Україні території - м..Шахтарськ Донецької області, [INFO] народила дитину чоловічої статі [PERSON] . Позивач посилається на наступне. 21.01.2019 року [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , в м.Шахтарськ Донецької області народила дитину [PERSON] , про що 29.01.2019 року було видане свідоцтво про народження Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану. Проте, заявниця зазначає та додає копію нотаріально посвідченої заяви від чоловіка - [PERSON] про те, що останній у фактичних шлюбних відносинах з дружиною [PERSON] не перебуває, та дитина не є його. У зв`язку із чим, просить суд встановити факт народження дитини та зазначити, що його матір`ю є [PERSON] Таким чином, дитина народилася на тимчасово не підконтрольній території. Крім цього, позивач посилається на письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження від Московського районного у м.Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області. Тобто на даний час заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту народження дитини в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про народження є недійсним з тих підстав, що воно видане на не підконтрольній території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту необхідно їй для державної реєстрації народження дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги необхідно задовольнити . Судом встановлено, що [PERSON] , громадянка України згідно паспорта серії [NUMBER] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , громадянином України, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Орджонікідзевським ВД РАЦС ХМУЮ від 30.11.2007 року, актовий запис № 651 (а.с. 6, 10). Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] , про що 29.01.2019 року було видане свідоцтво про народження Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану, актовий запис №26 (а.с. 4). В зазначеному свідоцтві батьком дитини зазначена інша особа - [PERSON] . Зазначений документ не містить даних на підставі чого були внесені відомості про батька, а тому суд позбавлений можливості в рамках цього провадження встановити як батько саме цю особу. Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст.3, 8, 9 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки».. Згідно яких з метою уникнення обмеження прав громадян, документи , видані на непідконтрольній території повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Відповідно до ст. 7З Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч.1 ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Однак в матеріалах справи наявна копія нотаріально посвідченої заяви від чоловіка - [PERSON] про те, що останній у фактичних шлюбних відносинах з дружиною [PERSON] не перебуває, та дитина не є його (а.с. 9). Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованоюпостановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. . За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України та отримати соціальну допомогу по догляду за дитиною. Оскільки на даний час , виходячи з матеріалів справи , існує спір про походження дитини від від особи , з якою заявник [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, суд в рамках цього провадження про встановлення факту народження дитини позбавлений можливості встановити особу батька дитини [PERSON] , [INFO] та встановити його повне імя.

Outcome: approved