Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

[PERSON] , звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що трудова книжка [NUMBER] , заповнена 24.10.1985 року із зазначенням по батькові « [PERSON] », а також свідоцтво про її народження, про що 30.01.1968 року в Книзі записів актів цивільного стану зроблено запис за № 109, із зазначенням по батькові « [PERSON] » (на російській мові [PERSON] ) та 30.01.1968 року видано Свідоцтво про народження [NUMBER] , а також свідоцтво про народження її дитини [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації актів про народження 29.12.1988 року складено запис № 319 та 24.07.1991 року було видано Свідоцтво про народження [NUMBER] , належить та/або відносяться до неї - [PERSON] . В обґрунтування вимог заявник зазначає, що вона (її дівоче прізвище [PERSON] ) народилась [INFO] в місті Владивосток, про що зроблено актовий запис за № 109 та видано свідоцтво про народження. Батьками її є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . 20.01.1990 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого її дівоче прізвище змінене на [PERSON] . Шлюб з чоловіком було розірвано 16.10.1997 року. Від стосунків з її чоловіком [INFO] у них народилась донька [PERSON] , про що складено актовий запис про народження 29.12.1988 року № 319 та 24.07.1991 року було видано свідоцтво про народження. [INFO] відносно неї була заведена трудова книжка [NUMBER] на російській мові, де запис по батькові зроблено « [PERSON] ». 18.03.2005 року вона отримала тимчасову посвідку де по батькові зазначено на українській мові - [PERSON] . 31.12.2005 року указом Президента України за № 1887/2005 разом зі своєю дитиною вона прийнята до громадянства України, що підтверджується довідкою № 1455 від 05.10.2006, у якій зазначено по батькові - [PERSON] . У подальшому отримала паспорт та їй було присвоєно ідентифікаційний номер з визначенням по батькові - [PERSON] . В листопаді 2020 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому надала всі необхідні документи. Однак, при перевірці документів працівником управління було виявлено неточності у написанні її по батькові у трудовій книжці, свідоцтві про народження дитини та наказах з роботи та відмовлено у призначенні пенсії. Розбіжності в зазначенні по батькові виникли внаслідок фіксації в офіційних документах жіночих імені та по батькові від варіантів особового імені [PERSON] , у зумовленні поліваріативністю та змішуванням у мовній практиці фонетичних варіантів особових імен спільного етимологічного походження. Запис орфографічних варіантів по батькові російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] » зумовлений наявністю в російській практиці паралельних форм імені по батькові від особових імен на -ий. У зв`язку з цим звернулась до суду із завою про встановлення факту належності документа з метою захисту своїх цивільних прав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання (а.с. 36). 29.03.2021 року до суду надійшли пояснення заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з проханням винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданих письмових поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві просить здійснити розгляд справи без участі їхнього представника. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно положень частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Статтею ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за даними які містяться в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Дніпровським РУ ГУ України в м. Києві 19 жовтня 2006 року, заявник зазначена [PERSON] , [INFO] , місце її народження - м. Владивосток, Росія, на другій сторінці паспорту російською мовою зазначено « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу виданого 20.01.1990 року серії [NUMBER] , убачається, що дошлюбне прізвище заявника [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Владивосток, є - [PERSON] (а.с. 12). Свідоцтво про укладення шлюбу видане російською мовою, у якому зазначено « [PERSON] ». Свідоцтво про народження на ім`я заявника серії [NUMBER] видане 30.01.1968 року, російською мовою, у якому зазначено « [PERSON] », яка народилась [INFO] у м. Владивосток, батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 11). Трудова книжка на ім`я заявника серії [NUMBER] , дата заповнення 24.10.1985 року, заповнювалась російською мовою із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові - « [PERSON] », [INFO] (а.с. 19). Свідоцтво про народження на ім`я доньки заявника [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] видане відділом ЗАГС Ковалерівського райвиконкому Приморського краю 24.07.1991 року російською мовою, у якому мати дитини зазначено - « [PERSON] » (а.с. 15). Заявник [PERSON] зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою від 26.11.2020 № 14151 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на яку отримала відповідь від 14.12.2020 з повідомленням серед іншого про те, що до страхового стажу не враховано періоди роботи, згідно трудової книжки [NUMBER] у якій по батькові не відповідає паспортним даним, відсутній взаємозв`язок послідовності змір прізвищ [PERSON] - [PERSON] , до страхового стажу не враховано період догляду за дитиною до досягнення нею 3-го віку, так як дані по батькові у свідоцтві про народження [NUMBER] не відповідають паспортним даним (а.с. 26). При цьому суд враховує наступні обставини. Як зазначено вище, трудова книжка на ім`я заявника, свідоцтво про народження заявника та свідоцтво про народження дитини заявника видавались російською мовою. У всіх цих документах по батькові [PERSON] зазначено « [PERSON] ». У паспорті громадянина України по батькові заявника зазначено - [PERSON] . З матеріалів заяви убачається, що через такі відмінності було відмовлено заявнику у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно експертного висновку від 26.03.2021 № 056/361-а, складного експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз Андрієнко Л.О., в Україні, Російській Федерації, інших державах пострадянського простору, відомі непоодинокі випадки розбіжностей у написанні російською мовою імен по батькові, зумовлені використанням у документальних записах російською мовою варіантних форм з фіналями -иевич/ -ьевич, -иевна/ -ьевна. У більшості випадків нормативні довідники допускають використання обох форм, наприклад: [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Сучасна ідентифікація таких записів базується на їх співвіднесенні з типовими дериваційними явищами в межах онімної парадигми. З урахуванням зазначеного український запис імені по батькові [PERSON] (паспорт, запис [PERSON] ) та записи російською мовою [PERSON] (зазначений паспорт, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON] ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис ( [PERSON]) [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності між документальними записами імен по батькові російською мовою виникли внаслідок фіксації в різних документах відмінних офіційних варіантів імені по батькові, утворених від особового імені ВАЛЕРИЙ: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до норм російської літературної мови обидва російські записи [PERSON] та [PERSON] є нормативними. Отже, суду доведені ті обставини, що особа « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] , яка зазначена у трудовій книжці серії [NUMBER] , дата заповнення [INFO] , особа « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] , яка зазначена у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданому 30.01.1968 року та особа « [PERSON] » (російською мовою), яка зазначена у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданому 24.07.1991 року, як мати дитини [PERSON] , [INFO] , та заявник [PERSON] , [INFO] , є одна і та ж сама особа, тобто вказані документи належать заявнику та стосуються заявника. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності заявнику [PERSON] вищевказаних документів. Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності зазначених документів дає змогу [PERSON] оформити право на пенсію, яку вона не може отримати у зв`язку з існуванням розбіжностей у написанні імені по батькові заявника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту належності документів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене,

Outcome: approved