Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Головний лікар КЗ КОР «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2» Лугина О.В. звернулася до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], який 27.12.2016 року о 22 год. 30 хв. за направленням чергового лікаря Макарівської ЦПЛ був доставлений до КЗ КОР «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2». Зі змісту заяви вбачається, що у громадянина [PERSON] виявлено тяжкий психічний розлад у вигляді органічного захворювання головного мозку травматичного генезу (ЧМТ -1995 р., 1996 р., 1998 р.), дементний варіант вираженого психоорганічного синдрому з психотичними включеннями. Враховуючи, що у гр. [PERSON] виявлено тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняє та виявляє намір вчинити дії, що являють небезпеку для оточуючих та його особисто (став агресивним, конфліктним, збудливим), повністю відсутній нічний сон, відмовляється приймати ліки призначені райпсихіатром, його обстеження та лікування можливе лише в стаціонарних умовах психіатричної лікарні Під час госпіталізації до КЗ КОР «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2»пацієнт [PERSON] був оглянутий лікарсько-консультативною комісією. Згідно висновку від 29.12.2016 хворому поставлено діагноз органічне захворювання головного мозку травматичного ґенезу (ЧМТ -1995 р., 1996 р., 1998 р.), дементний варіант вираженого психоорганічного синдрому з психотичними включеннями. Враховуючи, що хворий [PERSON] вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього (прогресуюче погіршення здоров'я в результаті відмови від лікування) та для інших осіб (агресивний, здійснює руйнівні дії направлені проти рідних), неспроможний задовольнити свої основні потреби на рівні яких забезпечується його життєздатність (не може раціонально користуватись коштами, речами, одягом, продуктами, помешканням), потребує постійного контролю за собою з боку інших сторонніх осіб, тому його слід госпіталізувати до КЗ КОР «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2». В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі. Опікун [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури у судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив заяву задовольнити. На даний час згода громадянина [PERSON]на госпіталізацію не може бути отримана, оскільки судом він визнаний недієздатним. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Судом встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11 вересня 2013 року [PERSON]визнано недієздатним, призначено опікуном [PERSON], [INFO] - [PERSON], (а.с.6). Як вбачається із направлення чергового лікаря Макарівського ЦПЛ від 27.12.2016 року, [PERSON] поставлено діагноз органічне ураження головного мозку по типу шизофренії. Гострий психоз (а.с.5). Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії КЗ КОР «Київська обласна психоневрологічна лікарня № 2» від 29.12.2016 року хворому поставлено діагноз органічне захворювання головного мозку травматичного ґенезу (ЧМТ -1995 р., 1996 р., 1998 р.), дементний варіант вираженого психоорганічного синдрому з психотичними включеннями. В зв'язку з цим комісією прийнято рішення про необхідність госпіталізації хворого (а.с.3-4). Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved