Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] мотивувала позов тим, що з 27.01.1999 року по 27.06.2006 року знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Їх донька - [PERSON] народилась [INFO] року і в даний час проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Донька навчається у Вінницькому технічному ліцеї та у Вінницькій дитячій школі мистецтв на відділах хореографії та музичного інструменту. Вони спланували відпочинок у Єгипті з 15.12.2017 року по 23 грудня 2017 року і придбали путівку. Однак, батько [PERSON] уникає спілкування зі своєю дитиною та з позивачем, участі у вихованні та утриманні доньки не бере. За відомими позивачу адресами відповідач не проживає, на своє письмове прохання щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон вона відповіді не отримала, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Просила надати дозвіл без згоди батька [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд за межі України дитини - [PERSON], [INFO], з метою оздоровлення та відпочинку до країни Єгипет в період з 15 грудня по 23 грудня 2017 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала за викладених у ньому обставин, суду пояснила, що після розірвання шлюбу з батьком доньки [PERSON] він припинив з ними будь-які контакти, тому вона в черговий раз вимушена звертатись до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька. Наголосила, що дитина гарно вчиться і через це втомлюється, тому вона бажає влаштувати [PERSON] оздоровчий відпочинок на морі. Також просила врахувати, що з позовами про надання дозволу на виїзд без згоди батька вона зверталась неодноразово, оскільки дитина приймала участь в міжнародних фестивалях. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в м. Вінниці. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що зроблено відповідний актовий запис № 828 від 27.06.2008 року та 15.10.2008 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 3). [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7), навчається в 9 класі КЗ «Вінницький технічний ліцей» з 01.09.2017 року (а.с. 6), та у 8 класі відділення хореографії Вінницької дитячої школи мистецтв (а.с. 5). [PERSON] придбала у ФОП «[PERSON].» путівку на двох до Єгипту - для себе та [PERSON], з метою оздоровлення та відпочинку, в період з 15.12.2017 по 23.12.2017 року (а.с. 8). Батько [PERSON] на зв'язок із позивачем не виходить, дозволу на виїзд дитини за межі України на оздоровлення та відпочинок не надає. Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, яка набрала чинності для України 27.09.91, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа має право на свободу пересування. Відповідно до ст. 313 ЦК України, п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 (зі змінами, далі - Правила), виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку. Відповідно до п. 4 Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення. На підставі наведеного, з метою захисту інтересів дитини, для забезпечення її гармонійного, духовного, морального розвитку та оздоровлення, розширення кругозору, суд вважає необхідним надати дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON] за межі України в супроводі матері - [PERSON] без згоди батька. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 640 грн., що був сплачений позивачем відповідно до квитанції від 10.10.2017 року (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved