Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

В поданій заяві заявниця зазначає, що вона є невісткою [PERSON], яка померла 25 жовтня 2017 року у м. Ірміно Луганської області. 21 листопада 2017 року заявниця, яка є громадянкою України та бажала зареєструвати смерть своєї свекрухи згідно українського законодавства, звернулася до Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської областііз заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], але у здійсненні такої державної реєстрації їй було відмовлено, оскільки заявницею на підтвердження факту смерті своєї свекрухи був наданий документ, який був виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Посилаючись на вищенаведені обставини, заявниця в поданій заяві просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 25.10.2017 року у м. Ірміно Луганської області, так як встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання допомоги на поховання та отримання спадщини. Просила справу розглянути у її відсутність. Представник зацікавленої особи - Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області згідно наданої письмової заяви справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10\~п.3 та ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із наданих заявником письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, із наданих заявником письмових доказів судом встановлено, що заявниця є громадянкою України, взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції і мешкає в [ADDRESS] (а.с.4), та дійсно є невісткою [PERSON], що підтверджується відповідними копіями правовстановлюючих документів: копією паспорта громадянки України заявниці [PERSON] (а.с.4), копією паспорта померлої [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про народження, згідно якого [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.5), копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Кудрявих» (а.с.6), копією лікарського свідоцтва про смерть (а.с.8), згідно якого [PERSON] померла 25.10.2017 року відповідно до лікарського свідоцтва прь смерть № 45 від 26.10.2017 року видане ДУ "Стаханівською центральною міською багатопрофільною лікарнею". Також судом із наданих заявником письмових доказів було встановлено, що [PERSON] померла в м. Ірміно Луганської області, після чого була похована на кладовищі. Крім того, судом встановлено, що 21 листопада 2017 року заявниця звернулася до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської областііз заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], але у здійсненні такої державної реєстрації їй було відмовлено, що підтверджується відповідними доказами на а.с.12, в зв'язку із тим, що документ свідоцтво про смерть, виданий на території, яка за «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м. Ірміно Луганської області - віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. \~Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі, суд зазначає наступні вимоги діючого законодавства України та норми міжнародного законодавства. Так, відповідно до\~ст.257-1 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території і такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, у зв'язку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Крім того, питання реєстрації смерті певної особи регулюється\~Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., а також деякими міжнародними правовими актами. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~- підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку. Також, суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За цих обставин надані заявником медичні документи, а саме лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] № 45 від 26.10.2017 року, суд вважає як відповідний та належний доказ, який дійсно підтверджує факт смерті [PERSON], не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території Луганської області, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України. А тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р.,

Outcome: approved