Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

До суду 11.10.2018 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог відповідно уточненої позовної заяви про стягнення аліментів на дитину та на матір дитини від 17.12.2018 року позивачка зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . З причини відсутності взаєморозуміння між сторонами, через постійні конфлікти та суперечки сторони вже довгий час не проживають разом. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час позивачка орендує житло, так як після останнього конфлікту з відповідачем вона з дитиною змушена була покинути квартиру відповідача, де вони проживали разом. Добровільно відповідач дитину не забезпечує, позивачку поставив в скрутне матеріальне становище, так як вона на даний час не працює, оскільки дитини потребує догляду. Відповідач працює контрактами моряком має достатньо високий рівень доходу та повністю забезпечував Позивачку з дитиною, коли вони проживали разом. Враховуючи зазначене, просила стягувати з відповідача щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі 17620,00 гривень на утримання доньки та щомісячно аліменти в твердій грошовій суми 9000,00 гривень на утримання дружини. До суду 19.10.2018 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 20.06.2005 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30.10.2018 року позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 06.11.2018 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, якою були усунуті недоліки, зазначені в ухвалі суду від 30.10.2018 року. Ухвалою суду від 15.11.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого судового засіданні на 17.12.2019 року. У підготовче засідання 17.12.2018 року з`явилися представник позивачки - Іванова Г.С. та відповідач [PERSON] . Представник позивача зазначила, що ними направлено уточнену позовну заяву. У зв`язку з неотриманням судом уточненого позову, розгляд справи відкладено на 04.02.2019р.. 17.12.2018 року канцелярією суду зареєстрована уточнена позовна заява про стягнення аліментів на дитину та на матір дитини. 23.01.2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення [PERSON] , в яких відповідач просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 500,00 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Ухвалою суду від 15.04.2019 року судом витребовувались докази у відповідача: оригінал паспорту громадянина України [PERSON] ; - за наявності в паспорті громадянина України відмітки про отримання посвідчення моряка - оригінал посвідчення (або посвідчень) особи моряка; - за наявності в паспорті громадянина України відмітки про отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) - оригінал паспорту громадянина України для виїзду за кордон; - оригінал послужної книжки моряка. В підготовче судове засідання 20.05.19 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. В матеріалах справи є заява з боку представників обох сторін про закриття підготовчого засідання, додатково у цій заяві [PERSON] зазначив, що остання ухвала про витребування не виконана, оскільки відповідач знаходиться закордоном. Ухвалою суду від 20.05.2019 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання 18.07.2019 року сторони не з`явились, про час і місце судового засідання сповіщались належним чином. Відповідач надав суду заяву, відповідно якої визнав позовні вимоги в розмірі 4000 гривень на утриманні позивачки до досягнення 3-х річного віку дитини та на утримання дитини в розмірі 6000 гривень до досягнення дитиною повноліття, просив провести судове засідання без його участі. Представник позивача адвокат Іванова Г.С. надала до суду заяву, згідно якої не заперечувала проти ухвалення судом рішення в частковому задоволенні позовних вимог, в тій частині в якій їх визнав відповідач, а саме аліменти на дитину в розмірі 6000 гривень щомісячно до досягнення дитиною 18 річного віку, аліменти на утримання матері дитини у розмірі 4000 гривень до досягнення дитиною 3-х річного віку. Від іншої частини позовних вимог позивачка відмовляється, в тому числі відмовляється від вимоги про стягнення судових витрат. Наслідки ч. 4 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України роз`ясненні, просила провести судове засідання без участі позивача. Таким чином позовні вимоги зменшені. Ухвалою суду від 22.07.2019 року прийнято відмову представника позивача [PERSON] - адвоката Іванової Г.С. від позову в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в частині 11620,00 гривень та аліментів на утримання дружини в частині 5000,00 гривень. Закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на матір дитини в частині вимог про вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в частині 11620,00 гривень та аліментів на утримання дружини в частині 5000,00 гривень. Продовжено розгляд справи у частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на матір дитини в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 6000,00 гривень та на утримання дружини в розмір 4000,00 гривень. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 22.07.2019 року. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . (а.с.4) Із свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданим 21.10.2017 року вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 18.10.2017 року, актовий запис №2970. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, а дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Із підстав позову вбачається, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дружини та дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів щодо заробітної плати відповідача на теперішній час, однак надано докази щодо перебування документів в єдиному Державному реєстрі документів моряків і це не оспорюється відповідачем. Відповідач у своїй заяві зазначив згоду з позовними вимогами в частині 6000 грн. щомісячно на дитину та 4000 грн., щомісячно на дружину. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Окрім того, згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році установлено прожитковий мінімум на: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Отже, при визначенні розмірів аліментів суд враховує положення ч.1 ст.141 СК України. Із урахуванням викладеного суд вважає можливим задовольнити позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 6000 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини є обґрунтованими, та враховуючи визнання позову, суд задовольняє вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved