Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування (безпосередньої участі) [PERSON] , [INFO] , в 30-кілометровій зоні відчуження на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 05 вересня 1986 року по 05 жовтня 1986 року включно. Подану заяву мотивує тим, що [PERSON] приймав учать у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 05 вересня 1986 року по 05 жовтня 1986 року. Заявник вирішив отримати Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, але у зв`язку з відсутністю довідки командира про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження, вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення відповідного юридичного факту. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву, просив її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м.\~Києві державної адміністрації у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, зауваживши, що законом визначений позасудовий порядок встановлення даного факту, відповідно до п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з виписки з Військового білета серії [NUMBER] [PERSON] , він з 05 вересня 1986 року по 05 жовтня 1986 року приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі в/ч [NUMBER] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків. За умовами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Примітка до статті 10 (*Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань). Як зазначено у п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття). Відповідно до ч. 2 ст. 1 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого КМУ Постановою № 51 від 20 січня 1997 року, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства. Відповідно до п. 6 абзацу 3 ст. 10 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого КМУ Постановою № 51 від 20 січня 1997 року, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження. У відповідності до Архівної довідки, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України надати інформацію щодо участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС [PERSON] за період з 05 вересня 1986 року по 05 жовтня 1986 року у складі військової частини [NUMBER] , с. Оране, немає можливості тому, що в перевірених наказах командира в/ч [NUMBER] (по стройовій частині) за період з 01 вересня по 15 жовтня 1986 року [PERSON] не виявлений. Книга алфавітного обліку особового складу за 1986 рік на зберігання до архіву не надходила. Журнал обліку доз опромінення складу в/ч [NUMBER] до березня 1987 року не вівся. За таких обставин, [PERSON] має військовий квиток, однак у останнього відсутня довідка командира про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження, а тому з метою отримання Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС заявник звернувся до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту безпосередньої участі заявника в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У відповідності до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] показали, що [PERSON] дійсно приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у період з 05 вересня 1986 року по 05 жовтня 1986 року. Встановлення факту безпосередньої участі заявника в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зазначений період породжує для нього юридичні наслідки, від яких змінюються його права, а саме: право на отримання пільг, передбачених чинним законодавством для 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при цьому, іншої можливості отримати документ, що посвідчує таке право, заявник не має, що підтверджується [PERSON] довідкою, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, викладені у заяві, а саме те, що [PERSON] перебував в 30-кілометровій зоні відчуження на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 05 вересня 1986 року по 05 жовтня 1986 року включно. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved