Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом [PERSON], яка дії в інтересах [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання та надання права на спадщину обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона з 2001 року проживала за адресою: [INFO], однією сімєю з [PERSON], який був її вітчимом, вели з ним спільне господарство. [PERSON] був інвалідом 3 групи тому потребував постійного догляду, оскільки він отримав трудове каліцтво та його рука не рухалася, вона обробляла та обробляє земельну ділянку, доглядає будинок. 01.06.2014 року [PERSON] та її мати [PERSON] померли, вона займалася їх похованням. Після його смерті залишилася спадщина, будинок у м. Словянську, по вул. Тургенєва, 12. Також є спадкоємиця 1 черги, недієздатна [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] Тому вона просить суд встановити факт сумісного проживання однією сімєю її з [PERSON] з 2001 року по 01.06.2014 року - день смерті [PERSON] та надати їй право на спадкування після смерті [PERSON], разом зі спадкоємицею першої черги [PERSON], а також стягнути з [PERSON] судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила розглядкнути справу у її відсутності за участю її представника [PERSON] У судовому представник [PERSON] - [PERSON] обставини, викладені в позовній заяви підтримав та просив суд заяву задовольнити, також додав , що [PERSON] з 2001 року проживали однією сімєю з вітчимом [PERSON], а 19.08.2002 року її мати - [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та після шлюбу прізвище її матері [PERSON]. У 2001 році та 2006 році у неї, [PERSON] народилися діти, які з самого народження проживають у будинку [PERSON] 01.06.2014 року її мати - [PERSON] та [PERSON] трагічно померли. Їх похованням займалася лише [PERSON], відповідачці [PERSON], яка виступає в інтересах [PERSON], було відомо про смерть, однак вони не приходили на похорони та не надавали батькові ніякої допомоги при житті, оскільки він потребував допомоги так як був інвалідом, отримав травму руки та рука у нього не рухалася. Крім того [PERSON] страждав на епілепсію тому додатково потребував ліки від недуги. У липні 2014 року [PERSON] подзвонила [PERSON] та повідомила, що її донька є єдиною спадкоємицею, має намір вступити у право спадкування та вимагала покинути будинок, передати їй ключі від будинку та документи. [PERSON] та її неповнолітні діти зареєстрована в іншому будинку, однак там не проживають, оскільки будинок згорів. Тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON], які діє в інтересах недієздатної [PERSON], та її представник [PERSON] вимоги позивачки не визнали, просили суд відмовити у задоволенні вимог позивача, посилаючись на те, що [PERSON] не проживала постійно з [PERSON], а разом зі своїм співмешканцем проживала за іншою адресою, мала сварки з [PERSON] та не була у так званих «батьківських» стосунках з [PERSON] [PERSON] постійно спілкувався зі своєю донькою [PERSON], допомагав їй, отримував пенсію та неофіційно працював таксистом на власному автомобілі, на епілепсію не страждав, приступів у нього не було, він їздив на машині, а тому [PERSON] не потребував стороннього догляду, а навпаки сам надавав допомогу своїй доньці [PERSON] та утримував свій будинок, дружину та її доньку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знала [PERSON] як чоловіка [PERSON], з якою вони разом працювали. [PERSON] часто приїздив до [PERSON] на роботу, оскільки відчував, що в нього зараз почнеться приступ епілепсії. Він все частіше відчував себе погано, боявся залишитися сам, тоді [PERSON] з [PERSON] прийняли рішення, [PERSON] перейде жити до них та буде доглядати за [PERSON]. Зі слів [PERSON] їй відомо, що у [PERSON] із-за приступу епілепсії була зламана ліва рука, рука не піднімалась, він є інвалідом та сам не може вдягтися, [PERSON] та [PERSON] йому допомагали одягатися. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою померлої [PERSON] Вона часто приходила у гості до [PERSON], [PERSON] сам на базар не ходив, на машині їздив лише в разі, якщо з ним був хтось поруч, саджала огород та за господарством доглядала [PERSON], [PERSON] участі у ремонті не приймав, робили ремонт [PERSON] та [PERSON] [PERSON] любив дітей [PERSON], називав їх своїми онуками. Сімя [PERSON] жили скромно, грошей їм не вистачало, [PERSON] отримував невелику пенсію по інвалідності, а [PERSON] зарплату, таксистом [PERSON] не працював. [PERSON] постійно проживала з [PERSON] з 2001 року, займалася похоронами [PERSON] та [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали аналогічні пояснення, поясненням свідків [PERSON], та [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знає [PERSON] з 1995 року. Знає, що [PERSON] та [PERSON]М.([PERSON]) зареєстрували шлюб у 2002 році, з того часу проживали всі разом і [PERSON] з дітьми також проживала з ними. Вона доглядала за [PERSON], його не можна залишати самого, бачила у [PERSON] приступ епілепсії. Також знає, що [PERSON] отримав травму руки, коли у нього був приступ епілепсії. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] є їхнім родичем. [PERSON] він приходиться племінником, а [PERSON] двоюрідним братом чоловіка. З [PERSON] вони родичалися, буди у дружніх стосунках, мав добре здоровя, приступів епілепсії у нього не було і він працював неофіційно таксистом з 2008 року до дня смерті, мав непоганий заробіток, допомагав своїй донці [PERSON], та [PERSON], оскільки у неї двоє дітей та вона не працює, з цього приводу [PERSON] сварився з [PERSON] та вона періодично проживала з дітьми в іншому місці. Ремонт в будинку робили за гроші [PERSON], бачила як огород обробляв сам [PERSON]: садив овочі та копав картоплю. Травму руки (перелом) отримав у них на дачі, коли будував огорожу їхньої ділянки, впав з забору, рука неправильно зрослась, йому встановили 3 групу інвалідності. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони були приятелями [PERSON], до дому до [PERSON] не приходили, про те, що у [PERSON] була 3 група інвалідності вони не знали, на болі у руці він не скаржився, працював таксистом на вокзалі, також їздив у поїздки до Харкова, Дніпропетровська, на великі відстані Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює лікарем - невропатологом, стаж роботи 22 роки. Зазначив, що якщо у людина хворіє на епілепсію, то її не можна залишати саму, оскільки приступи епілепсії неможливо передбачити, вони виникають раптово. При приступі епілепсії людина може завдати собі будь яку шкоду і якщо нікого не буде поруч може захлинутися слиною, задушитися язиком. Для зниження частоти виникнення приступів епілепсії людина повинна постійно приймати дорогоцінні лікарські препарати. При епілептичній хворобі керувати автомобілем не можна, але йому відомі факти, що хворі скривали свою хворобу, щоб керувати автомобілем та заробляти гроші. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] (а.с. 49). Зі свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.09.2002 року, та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 50). Зі свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 844, вбачається, що [PERSON] помер 01.06.2014 року (а.с. 6). Зі свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 845, вбачається, що [PERSON] також померла 01.06.2014 року (а.с. 51). З копій квитанцій вбачається, що похованням [PERSON] займалася [PERSON], даний факт визнано сторонами та підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]К.(а.с. 18). З акту № 148 від 19.03.2015 року, виданого керівником комітету «Северний», вбачається, що [PERSON] та її діти [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою : [INFO], але фактично проживають за адресою: [INFO] з 2001 року та по теперішній час, роблять ремонти, сплачують комунальні послуги, мали спільний побут (а.с. 11). З копій квитанцій, наданих позивачем вбачається, що [PERSON] по вул. Тургенєва,12 у 2012 року робила ремонт, заказувала будівельні матеріали (а.с. 13-15). З довідки №299 від 20.07.2015 року, виданої керівником комітету «Северний», вбачається, що домоволодіння № 45 по вул. Демократична у м. Словянську згоріло у 2002 році (а.с. 52). В судовому засіданні встановлено та сторонами не оскаржується , що [PERSON], 25.02.1984 року, спадкоємицею 1 черги померлого [PERSON] (а.с. 9-10). Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 218.012.2014 року, [PERSON],[INFO] визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідно до виписок з історії хвороби [PERSON] від 06.04.1999 року, [PERSON] переніс закритий оскльчатий перелом головки лівої плечової кістки. Рекомендовано оперативне лікування (а.с. 19-24). Відповідно до висновку ВКК №2680 від 04.12.2008 року, [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності, та протипоказано фізичну працю (а.с. 12). Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що [PERSON] не хворів на епілепсію, був здоровим, оскільки з заперечень, наданих нею у судове засідання, вбачається, що вона не заперечує, що у [PERSON] були приступи епілепсії, та зазначає, що : «Наявність у [PERSON] епілепсії не потягло за собою зниження життєвої активності [PERSON], оскільки проявлялося дане захворювання рідко» (а.с. 56-59). Також суд не приймає пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]Г та [PERSON] в тій частині, що [PERSON] був здоровою людиною, не потребував сторонньої допомоги, оскільки такі пояснення свідків є поверхневими та являються побутовими, так як, вказані свідки не мають відповідної медичної освіти, а тому не можуть в достатній мірі визначити стан здоровя позивача, крім того ці пояснення свідків спростовуються висновком ВКК та медичними довідками, де зазначено, що [PERSON] не може фізично працювати, які суд прийняв, як доказ по даній справі та які досліджувалися у суді на підставі витребуваних судом медичних документів про стан здоровя позивача, матеріалів даної цивільної справи. Натомість, суд приймає до уваги пояснення свідка [PERSON], в тій частині, що людина, яка хворіє на епілепсію потребує стороннього постійного догляду та дорогоцінного лікування, оскільки даний свідок має медичну освіту та є лікарем невропатологом, стаж роботи 22 років. Інші пояснення свідків [PERSON], та [PERSON], а також пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд приймає до уваги, оскільки дані пояснення всіх свідків по справі узгоджуються між собою та не спростовуються доказами по справі. Згідно з роз'ясненнями в п.20\~постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7\~-справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил\~глави 86 ЦК; спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п'яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування; п. 21-при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. За ч.2\~ст.1259 ЦК України\~фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг,може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно змісту вказаної норми закону, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування,\~матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та\~перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Застосування норми ч.2\~ст. 1259 ЦК України\~з урахуванням вимог ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~вимагає доведення позивачем: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В судовому засіданні , відповідно до вимог ст. 60 ЦК України, позивачем доведено, факт сумісного проживання однією сімєю з [PERSON] з 2001 року по день смерті [PERSON], оскільки це підтверджують всі свідки по справі, а також в матеріалах справи є акт № 148 від 19.03.205 року, з якого вбачається, що [PERSON] та її діти [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] проживають за адресою: [INFO] з 2001 року та по теперішній час, роблять ремонти, сплачують комунальні послуги, мали спільний побут., а також матеріали справи містять медичні довідки про те,\~\~що спадкодавець [PERSON] перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, оскільки надані позивачем медичні довідки, про отриману травму руки, \~ містять лікарський висновок, на підставі якого [PERSON] встановили 3 групу інвалідності (а.с. 19-24), що свідчить про перебування спадкоємця у безпорадному стану та потрібності в сторонній допомозі. Позивачем також надано докази, що вона протягом тривалого часу опікувалася, та надавала іншу допомогу спадкодавцю, оскільки показання свідків [PERSON], яка суду пояснила, що бачила у [PERSON] приступи епілепсії, а також свідка [PERSON], який пояснив, що хворий на епілепсію потребує постійного стороннього догляду, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON]Т які свідчать про здійснення позивачем опіки, забезпечення та надання іншої допомоги\~\~саме тривалий час з 2001 року, внаслідок чого суд приходить до переконання про застосування приписів ч. 2\~ст. 1259 ЦК України\~та, відповідно, задоволення позову. Виходячи зі змісту\~ст. 1220 ЦК України, після смерті особи відкривається спадщина, тобто до спадкоємців переходять права і обов 'язки особи, яка померла. Ст. 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом.

Outcome: approved