Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

до суду надійшла позовна заява [PERSON] , до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 482790.00 гривень, витребувати з чужого незаконного володіння майно у [PERSON] , а саме автомобіль марки OPEL MOVANO, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який належить позивачу, також просив стягнутина свою користь з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000.00 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 27 жовтня 2016 року [PERSON] , передав [PERSON] , грошові кошти у розмірі 13250.00 доларів США та 4000.00 євро, а 27 жовтня 2015 року автомобіль марки OPEL MOVANO, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що підтверджується відповідною розпискою, відповідно до якої відповідач [PERSON] , зобов`язувався повернути грошові кошти до 27 жовтня 2017 року. Автомобіль був наданий у користування на невизначений строк. Позивач неодноразова надсилав письмові вимоги про повернення грошових коштів та транспортного засобу, однак відповідач жодним чином не реагував на дані вимоги, тим самим ухиляється від своїх зобов`зань. Представник позивача [PERSON] , в судово засіданні позовні вимоги підтримав повністю просив такі задоволити в повному обсязі.. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомленний належним чином, шляхом відправлення судових повісток за місцем його реєстрації, а тому з огляду на положення ст. 223 ЦПК України суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 27 жовтня 2010 року відповідач [PERSON] підписав розписку, згідно якої вказав, що отримав у борг у [PERSON] кошти в сумі 13250.00 доларів США та 4000.00 євро. Дану суму грошей зобов`язався повернути в строк до 27.10.2017 року. Також згідно розписки [PERSON] вбачається, що останній взяв у [PERSON] , автомобіль марки OPEL MOVANO, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] для особистого користування. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 1 Глави 71 ЦК України "Позика". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що у відповідача існує зобов`язання повернути отримані у позивача кошти у розмірі 13250.00 доларів США та 4000.00 євро, однак таке зобов`язання ним порушено, а відтак, позивач підставно просить суд стягнути борг за договором позики. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивач у справі визначив грошове зобов`язання в гривнях. Враховуючи зазначені норми закону, а також фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що позивачем вірно наведений розрахунок заборгованості з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України і такий становить 473981.00 грн. Також згідно з вимогами ст. 625 ЦК України розраховано суму боргу з врахуванням індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми і такий складає 8809.00 грн. Також, беручи до уваги, що відповідач своєчасно не повернув суму позики, тому він зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми, відповідно до статті 625 цього Кодексу. Так, за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи положення даних норм закону, а також фактичні обставини справи, суд вважає, що позивачем підставно нараховано суму інфляційного збільшення боргу, яка складає 8809,00 грн. Відтак, позовні вимоги підлягають до повного задоволення та стягнення з відповідача суми позики у розмірі 473981.00 грн., та суми інфляційного збільшення боргу згідно з ст. 625 ЦК УКраїни в розмірі 8809,00 грн., також суд задовольняє вимогу позивача щодо витребовування з чужого незаконного володіння майно, а саме автомобіль марки OPEL MOVANO, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу копії якого додано до матеріалів справи. Вирішуючи питання судових витрат, а саме судового збору та витрат на правову допомогу, суд відзначає наступне. Відповідно до ст. 140 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При поданні до суду даного позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 4847,90 грн. Враховуючи, що рішення суду ухвалене на користь позивача та позов підлягає до повного задоволення, то суд присуджує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в розмірі 4847,90 грн.. На підставі ст. ст. 509, 610, 1046, 1212, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved