Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, який укладений між нею та [PERSON] , який 18.04.1996 року зареєстрований Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Посилається на те, що від даного шлюбу в них є 2 дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вона на даний час перебуває закордоном і діти проживають з її матір`ю. Протягом останніх років вони з відповідачем разом не проживають. Сімейні стосунки між ними були поганими, він принижував, погрожував фізичною розправою, морально тиснув, зловживав спиртними напоями. Сімейні стосунки між ними повністю припинені, а формальне перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо подавала до суду заяви, в яких просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Розгляд справи просить проводити за участю її представника-адвоката Студеної М.М, оскільки її безпосередня участь у судових засіданнях є утрудненою, оскільки вона на даний час перебуває у Великобританії у м. Лондон. Представник позивача-адвокат Студена М.М. позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, оскільки з обставинами, викладеними в позовній заяві не погоджується. Крім того, вважає, що в разі розірвання шлюбу в подальшому позивач зможе пред`являти до нього претензії щодо поділу спільного майна подружжя. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 18 квітня 1996 року зареєстрували шлюб у Яблунівській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 02, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00021937188 від 23.01.2019 року (а.с.18) та відмітки в паспортах в графі Сімейний стан(а.с.6, 23) Сторони по справі є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження (а.с.7-8). Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.02.2019 року сторонам за клопотанням відповідача надавався строк для примирення, визначеного судом в два місяці, за який сторони примирення не досягли. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Кодексу. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , а тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved