Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання посилаючись на те, що вона не працює, отримує пенсію за віком, інших джерел доходів не має. Матеріальне становище тяжке, оскільки постійно змушена витрачати значні кошти на лікування та комунальні послуги. Позивач має єдиного сина - відповідача по справі, який є працездатним, проте не надає матеріальної допомоги. У зв'язку з цим звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність щомісячно починаючи з 29.08.2018 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позов не визнав, пояснив, що не працює, тому не має змоги сплачувати кошти на утримання матері. Ухвалою суду від 30.08.2018 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження. Суд, заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON]. Згідно посвідчення [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером за віком. Вона отримує пенсію у розмірі 2437,04 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31.07.2018 року №721. З матеріалів справи вбачається, що позивач має сина працездатного віку [PERSON], [INFO], інших дітей та чоловіка вона не має. Відповідно до ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до даного закону позивач є не працездатною. У п. 21 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК). Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача, як сина від утримання матері - непрацездатної особи, обов'язок по утриманню якої покладено на сина згідно статей 201, 202 СК України. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Враховуючи, що [PERSON] непрацездатна, отримує пенсію, яка є єдиним її джерелом доходу, інших дітей та чоловіка не має тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Крім стягнення аліментів, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved