Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав встановлення опіки та призначення опікуна. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Родина [PERSON] з травня 2017 року перебувала під соціальним супроводом Управління служби у справах дітей Очаківської міської ради як така, що опинилася в складних життєвих обставинах з причини неналежного виконання батьківських обов`язків. За час роботи з сім`єю батьки неодноразово були в стані алкогольного сп`яніння, систематично залишали дитину без нагляду дорослих. Спеціалісти управління постійно проводили з батьками профілактичну роботу щодо невживання алкогольних напоїв, належного виконання батьківських обов`язків, відповідальності за утримання, виховання дитини, але дана робота не принесла позитивного результату. Питання про позбавлення батьківських прав двічі розглядалося на комісії з питань захисту прав виконавчого комітету Очаківської міської ради. На даний час мати дитини мешкає в іншій області, стосунки з дитиною не підтримує. Батько мешкає в м. Очаків Миколаївської області, проте, вже як рік не відвідує дитини. Крім цього, [PERSON] подала до Виконавчого комітету Очаківської міської ради заяву, про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Малолітній [PERSON] вже більш як рік проживає з [PERSON] , яка є бабусею дитини, постійно піклується про стан здоров`я дитини, виховання та навчання. За результатами обстеження умов проживання встановлено, що для дитини створені усі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку (рішення Виконавчого комітету Очаківської міської ради № 193 від 12.11.2019 року). Відповідно до висновків про стан здоров`я КНП «Очаківської центральної районної лікарні» від 10.09.2019 року [PERSON] може бути опікуном, а [PERSON] - підопічним. Представник позивачки надав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалися. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Представник третьої особи - міськвиконкому Очаківської міської ради надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) Батьки не виконують батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина. Як вбачається з заяви [PERSON] від 01 жовтня 2019 року на адресу органу опіки та піклування, завіреної секретарем виконкому Новоолександрівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, відповідачка добровільно відмовилася від батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , погодилася на позбавлення її батьківських прав та призначення опікуном її матері [PERSON] . Згідно довідок, наданих сімейним лікарем Очаківської амбулаторії ЦПМСД та вихователем І молодшої групи ЗДО "Золота рибка" процесом виховання [PERSON] займається бабуся [PERSON] , дитина покинута матір`ю та проживає у родині бабусі, коли дитина хворіє або на медогляд, його приносить бабуся і піклується про його лікування (а.с. 12, 13). Згідно рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області від 12 листопада 2019 року № 193, родина [PERSON] та [PERSON] перебували під соціальним супроводом з травня 2017 року як така що опинилась в складних життєвих обставинах з причини неналежного виконання батьківських обов`язків. За час роботи з сім`єю батьки неодноразове були в стані алкогольного сп`яніння, систематично залишали дитину без нагляду дорослих. Спеціалісти управління постійно проводили з батьками профілактичну роботу щодо невживання алкогольних напоїв, належного виконання батьківських обов`язків, відповідальності за утримання, виховання дитини, але дана робота не принесла позитивного результату. Питання позбавлення батьків батьківських прав двічі розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Очаківської міської ради. На даний час мати мешкає в іншій області, стосунки з дитиною не підтримує. Батько мешкає в місті Очаків, проте, цілий рік не відвідує дитини і не телефонує. В свою чергу [PERSON] , яка є бабусею хлопчика, постійно піклується про стан здоров`я дитини, виховання та навчання. Виконавчий комітет Очаківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та можливість [PERSON] бути опікуном малолітнього (а.с.20). Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, органа опіки та піклування Очаківської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та можливість [PERSON] бути опікуном малолітнього Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (а.с.83). Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачівта є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст. 243 Сімейного Кодексу України, опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Так, відповідно до ст.ст. 31, 32 ЦК України, право на опіку або піклування мають особи, які не досягли 14 років (малолітні особи) особи віком від 14 до 18 років (неповнолітні особи), які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування. У випадку встановлення опіки або піклування над малолітніми або неповнолітніми особами головною функцією є забезпечення належного виховання та захисту їх особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Встановлення опіки або піклування відбувається якщо: 1) батьки померли; 2) батьки невідомі; 3) батьки визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими; 4) батьки позбавлені судом батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини; 5) батьки визнані у встановленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними (психічно хворі, розумово відсталі або перебувають на тривалому стаціонарному лікуванні в лікувально-профілактичному закладі чи на державному утриманні в будинках-інтернатах); 6) батьки понад шість місяців не можуть займатись вихованням своїх дітей (засуджені до позбавлення волі на тривалий час за скоєння злочину, за станом здоров`я (інваліди I - II групи) тощо); 7) батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи; 8) батьки підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ; 9) батьки відмовились від дітей в установленому законом порядку; 10) виїхали на постійне місце проживання або на постійне місце роботи за кордон чи перебувають у довготривалому відрядженні; 11) батьки перебувають під слідством. Враховуючи, що мати покинула дитину, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, а батько понад шість місяців не проживає з сином, обидва не беруть участі у вихованні дитини, слід встановити опіку на малолітнім [PERSON] [INFO] . Так, опіку над дітьми бажає встановити [PERSON] , яка є рідною бабусею дитини. Інших осіб, які б виявили бажання бути призначеними опікунами над малолітнім [PERSON] , [INFO] , не вбачається. Враховуючи особисті якості позивачки, її бажання та можливість дбати про онука, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом, вжиття заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів дитини, суд вважає можливим призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved