Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 24 червня 1995 року шлюбі у відділі реєстрації актів громадянського стану Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 42. Від шлюбу мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, та повнолітню доньку [PERSON], 21 листопада 1995 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що проживання однією родиною стало неможливе, сімя розпалась остаточно, всі спроби примирення нічого не дали, з травня 2015 року фактично шлюбні відносини припинені і спільного господарства не ведуть, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь сплачені нею судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а за участі її представника - [PERSON], позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище - "Савенко". Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 24 червня 1995 року шлюбі у відділі реєстрації актів громадянського стану Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 42. Від шлюбу мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, та повнолітню доньку [PERSON], 21 листопада 1995 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що проживання однією родиною стало неможливе, сімя розпалась остаточно, всі спроби примирення нічого не дали, з травня 2015 року фактично шлюбні відносини припинені і спільного господарства сторони не ведуть, що і змусило позивачку звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дитини. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці за її заявою залишити шлюбне Савенко.

Outcome: approved