Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтва на право власності № [NUMBER] від 11 травня 1993 року на житловий будинок [ADDRESS] . В підтвердження заявлених вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки. За життя, а саме 26.02.2002 року, спадкодавцем було складено заповіт, за яким [PERSON] заповів житловий будинок [ADDRESS] , своїй доньці [PERSON] . Документ, який підтверджує право власності батька заявниці на будинок [ADDRESS] зберігся, але в ньому допущено помилку (розбіжність) в написанні імені батька матері, а саме: у свідоцтві на право власності № [NUMBER] від 11 травня 1993 року на житловий будинок № 32 ім`я батька позивачки значиться як « [PERSON] », замість дійсного « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька. В судове засідання заявниця не з`явилася, подала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності за наявними матеріалами в справі. Заінтересована особа - представник комунального підприємства Львівської обласної ради "Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] доводиться донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 серпня 1960 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 03 вересня 2004 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] помер [INFO] . Із заповіту від 26 лютого 2002 року складеного в приміщенні Золочівської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповів будинок [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] . Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 11 травня 1993 року, виданого виконкомом Золочівської міської Ради народних депутатів, вбачається, що будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] , про що складений запис в реєстровій книзі № 433. Також позивачкою додано будинкову книгу для прописки громадян, що мешкають в будинку [ADDRESS] , із якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був прописаний у вказаному будинку із приміткою власник. Таким чином, співставляючи відомості про особу, на ім`я якої видано вищевказане свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок із змістом заповіту складеного [PERSON] , а саме беручи до уваги факт посилання [PERSON] в його заповіті на будинок [ADDRESS] , а також відомості будинкової книги, із якої вбачається що він прописаний у вказаному будинку із відміткою власник, судом встановлено, що в даному випадку мова йде про одну і ту саму особу [PERSON] , у правовстановлюючому документі якого допущено описку, а саме пропущено його друге ім`я. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на зазначені обставини, судом встановлено, що факт, який просить встановити [PERSON] знайшов своє підтвердження, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved