Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

до суду надійшла заява [PERSON], згідно якої вона просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця м. Одеса, в м. Донецьку Донецької області [INFO], вказуючи, що вона є дружиною [PERSON], [INFO]. [INFO] її чоловік у віці 80 років помер, про що було видано лікарську довідку про смерть № 9. Причина смерті: хронічна серцева недостатність. Для отримання свідоцтва встановленого зразку вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бахмут, щоб зареєструвати смерть свого чоловіка у встановленому законом порядку, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть чоловіка та надано письмові роз'яснення про те, що нею для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Заявник вказує, що встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини. Представник зацікавленої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти заяви не заперечував (а.с.20). Представник зацікавленої особи - Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.18-19). Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], виданого Міським ЗАГС м. Одеса, 30 квітня 1961 року [PERSON], 1937 року народження, та [PERSON], 1937 року народження, одружились, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис за № 1453, після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.7). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 9 від 22.02.2017 року [PERSON], [INFO], помер [INFO] в м. Донецьк за адресою проживання: [ADDRESS] від хронічної серцевої недостатності ІІ Б, атеросклеротична хвороба серця з гіпертензією (а.с.8). Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Заявник вказує, що [PERSON] помер в м. Донецьк, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, вона отримала свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання спадщини після смерті її чоловіка, оскільки воно посвідчене міністерством юстиції так званої «Донецької Народної Республіки». Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, заявник звернувся до Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак йому було роз'яснено, що документ, який було пред'явлено заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с. 9). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для встановлення факту смерті її чоловіка та для оформлення спадщини. Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою. В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті його матері. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником заявника було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Донецьк. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved