Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом до\~Шарівської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2017 року в селі Шарівка Білокуракинського району Луганської області помер батько позивачки, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 1,47 умовних кадастрових гектарів, та земельної ділянки площею 7,2015 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка своєчасно не оформила свої спадкові права у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інший спадкоємець [PERSON], мати позивачки, від своїх спадкових прав відмовилася на користь позивачки. У зв'язку з цим позивачка просить суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, надала аналогічні викладеним в позовній заяві пояснення, просила суд задовольнити її позов. Представник позивачки, адвокат [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог, просив справу розглядати без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона є матір'ю позивачки та дружиною [PERSON], що помер 13.12.2017 року. Вона дійсно відмовилася від своїх спадкових прав на користь доньки. Своєчасно спадщина не була оформлена у зв'язку з відсутністю оригіналів документів на земельні ділянки. Проти задоволення позову вона не заперечувала. Суд, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 046973 [PERSON] народилася 01.12.1998 року, її батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 238033, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.05.2004 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу "Кучеренко" (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 186944 позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Крамар» (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 511318 [PERSON] помер 13.12.2017 року (а.с.9). Згідно копії сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ЛГ № 0086101 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 9,25 га (а.с.10). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 091448 [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,2015 га (а.с.11). Постановою приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу [PERSON] позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.16). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем вказаної земельної ділянки, фактично прийняв спадщину, таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved