Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] недійсним з підстав його фіктивності, усунення від права на спадкування за законом [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог, позивач послалась на те, що 20 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та її донькою [PERSON], актовий запис №161. Позивач вважає, що вищезазначений шлюб є недійсний з підстав його фіктивності, так як [PERSON], громадянка Російської Федерації, у 2002 році отримала право на постійне проживання на території України та була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю матір'ю - позивачем, та братом. У 2003 році [PERSON] познайомилася з відповідачем та його дружиною, так як вони проживали у сусідньому будинку. Після смерті дружини у [PERSON] в останні кілька років стан здоров'я погіршився та він потребував стороннього догляду, але доглядати за ним було нікому, тому [PERSON] вирішила допомагати відповідачу по сусідськи з господарством. У знак своєї вдячності у 2013 році від відповідача поступила пропозиція до [PERSON] про те, щоб вони уклали фіктивний шлюб, що вона буде доглядати його до кінця життя, а взамін вона після його смерті, отримає житловий будинок за адресою: [ADDRESS] що належить йому на праві власності. За таких обставин шлюб був зареєстрований, але [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати кожен за місцем своєї реєстрації, вони не вступали в характерні для шлюбу відносини, не підтримували шлюбних стосунків, жодного дня вони разом не прожили, спільного господарства не вели та не мали спільного бюджету. Враховуючи зазначене, ні [PERSON], ні [PERSON] не мали наміру створити сім'ю та набути будь-які права та обов'язки подружжя. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на праві власності двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яку вона придбала за власні кошти у 2011 році до реєстрації шлюбу з [PERSON] За життя [PERSON] заповіту не складала, такий шлюб, на думку позивача, порушує її законні права та інтереси інших спадкоємців за законом. В процесі розгляду справи відповідач [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [INFO] року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №651. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.02.2016 року за №91, посвідченим приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В., вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом [PERSON] після його смерті, з підстав чого, як спадкоємець є його правонаступником, в зв'язку з цим вона ухвалою суду залучена до участі у справі, як правонаступник [PERSON] Представники позивача [PERSON] - за довіреністю [PERSON] та адвокат за ордером та витягом з угоди про надання правової допомоги - Богун Г.В., у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] - як правонаступник [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог у повному обсязі, просили відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свої заперечення тим, що доказів на підтвердження вимог позивача про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] з метою отримання після його смерті спадщини суду не надано, та досліджені докази це спростовують. Судом досліджено заповіт [PERSON] на користь [PERSON] від 28.03.2013 року, також позивачем не надано доказів, що [PERSON] потребував сторонньої допомоги та який саме догляд здійснювала за ним [PERSON] Чинним законодавством не зобов'язано подружжя проживати разом та їх окреме проживання не свідчить про намір створити сім'ю, тому не може розглядатися як доказ фіктивності шлюбу. Окреме проживання подружжя може обумовлюватися поважними причинами, так [PERSON] після реєстрації шлюбу проживала в будинку своєї матері, здійснювала за нею догляд, якого та постійно потребувала. Будинки [PERSON] та [PERSON] знаходились по сусідству, тому остання перебувала в будинку своєї матері, та бувала в будинку [PERSON] Обставини спілкування визначаються та встановлюються тільки подружжям, [PERSON] та [PERSON] мали свій стиль спілкування, який їх забезпечував та змінювати його після реєстрації шлюбу вони не бажали, законність шлюбу ніхто з них за життя не оспорював. Доводи позивачки про те, що [PERSON] та [PERSON] не вступали в характерні шлюбні відносини, їх не підтримували є недоведеними. В судовому засіданні згідно Рішення від 23.05.2012 року, ухваленого Болградським районним судом, Одеської області за заявою [PERSON], яке набрало законної сили, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], т.я. [PERSON] є донькою [PERSON]. 20 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, був зареєстрований шлюб, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №161. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №19. Згідно довідки від 14.01.2015 року за № 1150/1, виданої Виконавчим комітетом Оксамитненської сільської ради, Болградського району, Одеської області, зазначено, що померла [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована [ADDRESS], з 12.09.2002 року по день смерті. На день смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали та були зареєстровані її мати [PERSON], [INFO] та брат [PERSON], [INFO] За договором купівлі-продажу від 28.12.2011 року [PERSON], прийняла у власність (купила) квартиру [ADDRESS], право власності [PERSON] зареєстровано в КП «ОМБТІтаРОН» за №30, в книзі 787 пр-102. З доданої до матеріалів справи копії спадкової справи до майна [PERSON], померлої [INFO] року, вбачається, що за прийняттям спадщини після її смерті звернулись спадкоємці першої черги - [PERSON], [PERSON] та за правом представлення - діти померлого [INFO] року [PERSON], який був сином померлої [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. [INFO] року помер [PERSON], актовий запис №651 від [INFO] року, свідоцтво про смерть видане органом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області. Після його смерті [PERSON], прийняла спадщину, 04.02.2016 року їй видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [ADDRESS] що належала померлому на праві власності. Спадкова справа №44-2015, зареєстровано в реєстрі за №91, свідоцтво посвідчено приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. Представник відповідача подала до суду заповіт від 28.03.2013 року, зареєстрований у реєстрі, який за життя [PERSON] до реєстрації шлюбу склав на ім'я [PERSON], посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області, в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], та у зв'язку з тим, що заповідач хворий власноручно розписатися не може, то на його особисте прохання та за його особистим дорученням, в його присутності текст заповіту підписано [PERSON] - у підтвердження своїх заперечень, за якими зазначила, що необхідності реєструвати шлюб у [PERSON] з [PERSON] для того, щоб вона отримала його майно не було. Такі заперечення суд вважає безпідставними, так як сторони у судовому засіданні визнавали, що [PERSON] за життя складав також і інші заповіти, на інших осіб, які на його думку могли б його забезпечувати та допомагати йому, так як він був одиноким, хворів та потребував допомоги. Тобто, враховуючи вищенаведене суд вважає, що обставини окремого проживання: [PERSON] у будинку своєї матері та [PERSON] в своєму будинку, визнані сторонами по справі тому не підлягають доказуванню. Так, згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 2 ст. 40 ЦК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. З досліджених судом обставин у справі, пояснень сторін та показань свідків, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] фіктивно зареєстрували 20 грудня 2013 року шлюб, без наміру створити сім'ю, з урахуванням наступного. За правилами ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому спільне проживання передбачає саме проживання чоловіка та жінки за однією адресою і в одному будинку. Члени сім'ї пов'язані між собою: спільним життям її членів; взаємною матеріальною і моральною підтримкою; взаємозв'язком членів сім'ї спільними правами і обов'язками; спільним використанням доходів і веденням домашнього господарства. Підстави, що перешкоджали спільному проживанню [PERSON] та [PERSON], в процесі розгляду справи відповідачем суду не зазначено. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК) . У випадках, передбачених ст. 41 СК, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному разі вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. СК вказує на підстави, за яких шлюб може бути визнано недійсним, зокрема коли шлюб було укладено між усиновлювачем і усиновленою дитиною; двоюрідними братом і сестрою чи іншими родичами; з особою, яка не досягла шлюбного віку, тощо. Разом з тим, наявності одного із вказаних фактів недостатньо для визнання шлюбу недійсним. Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Разом з цим, судом встановлено, що оспорюваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] вищезазначеним вимогам СК України не відповідає. Так, досліджені судом докази дають підстави для висновку про те, що незважаючи на реєстрацію шлюбу ні [PERSON] жодного дня не проживала у будинку [PERSON], ні [PERSON] жодного дня не проживав у будинку де проживала [PERSON], тобто вони разом не проживали, не були пов'язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов'язків. Зокрема, поза розумним сумнівом, вищевказане підтверджує фактичні обставини укладання оспорюваного шлюбу, та відсутність сім'ї, після такої реєстрації шлюбу, що також підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, за клопотанням позивача та відповідача. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] її дядько, так як був рідним братом батька свідка, вона з ним часто спілкувалась, відвідувала його, він проживав постійно у своєму будинку, після смерті дружини хворів, у нього була проблема з ногою, він був у лікарні, [PERSON] допомагала йому, так як за ним нікому було доглядати, свідок вказала, що вона теж особисто допомагала [PERSON] по господарству, по дому. Він жив сам в своєму будинку, коли вона приходила до нього в гості, [PERSON] в нього не було, вона часто при ній приходила до [PERSON] з свого будинку до нього в гості. Він ніколи не називав її дружиною. Сусідка [PERSON] йому періодично допомагала по господарству, носила йому їжу, продукти, так як у зв'язку з хворобою, він сам далеко не міг ходити, вона йому допомагала по оплаті комунальних послуг, оформленні документів. Спільного господарства вони не вели, [PERSON] особисто розпоряджався своєю пенсією, особисто її отримував кілька разів при свідку, їсти також готував собі сам та навіть по сусідськи пригощав [PERSON] При реєстрації шлюбу свідок присутня не була. Свідок вказала, що їй відомо, що вони зареєстрували фіктивний шлюб з метою, щоб [PERSON] постійно доглядала [PERSON], та отримала після його смерті його будинок, про це свідку особисто [PERSON] говорив сам, та це була його пропозиція. Після смерті дружини він жив сам по собі, з сином не спілкувався, також він складав на ім'я [PERSON] заповіт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання, у відповідності до яких вказала, що знала [PERSON] з дитинства, з [PERSON] свідок вказала, що проживає по сусідству. Спільне господарство [PERSON] та [PERSON] не вели, вона йому, як сусідка, допомагала по господарству, він давав їй кошти на придбання продуктів, оплату комунальних послуг. Гуляння, торжества після реєстрації шлюбу не було, після реєстрації шлюбу вони приїхали до будинку [PERSON], [PERSON] відразу пішов до себе додому, сказав, що йому потрібно кури кормити. Свідок вказала, що вона з [PERSON], [PERSON] постояли біля автомобілю [PERSON] посміялися, також вони випили пляшку шампанського, їли конфети, ті що біли у [PERSON] в автомобілі, до них підходили сусід [PERSON], сусід [PERSON], сусід [PERSON], будь-якого святкування, приготування, не було, вони фотографувалися. [PERSON] принесла для [PERSON] стару тюль, щоб та як ніби наречена в ній фотографувалася. Пенсію [PERSON] отримував сам, це свідок особисто бачила, також свідок вказала, що у 2012 році, свої особисті кошти [PERSON] давав свідку [PERSON] на зберігання. [PERSON] при свідку говорив, що бажає, щоб вони з [PERSON] зареєстрували шлюб, щоб [PERSON] його доглядала та їй залишився його будинок, так як це хотіла і його померла дружина. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] її залякувала, щоб вона не йшла давати пояснення в якості свідка, інакше свідок від цього постраждає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що з 2011 року вона знала [PERSON] та [PERSON], ще коли була жива його дружина баба [PERSON], яка бажала, щоб [PERSON] доглядала [PERSON] Між ними були подружні відносини, вони проживали по сусідству, [PERSON] вказував свідку, що бажає, щоб його будинок залишився після його смерті [PERSON] та для цього вони зареєстрували шлюб. При реєстрації шлюбу та після, свідок не була присутня. Свідок зазначила, що спільного господарства вони не вели, разом не жили, він сам не міг добре ходити після того як зламав ногу, тому при свідку він часто давав гроші [PERSON] для придбання продуктів, оплати комунальних послуг по його будинку, він ніколи не називав її дружиною, та і вона його ніколи не називала чоловіком, спільного бюджету у них не було, просто була домовленість про догляд за ним. Речей [PERSON] у будинку [PERSON] не було, також у будинку [PERSON] не було речей [PERSON] Свідок вказала, що з [PERSON] перебуває у нормальних відносинах. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання, у відповідності до яких вказала, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, вели спільне господарство, проживали в будинку [PERSON] з 2013 року, свідок вказала, що це їй було видно з вулиці, коли вона відвідувала свого батька, який проживав на тій вулиці, що і [PERSON] Свідок вказала, що з [PERSON] та [PERSON] періодично спілкувалась, так як вона громадський працівник, депутат, укладає договори по постачанню води, збирає кошти, вони зустрічалися завжди на вулиці, біля будинку [PERSON] У будинку [PERSON] свідок не була жодного разу, тільки була один раз в будинку [PERSON] де проживала також [PERSON] - 2 січня 2014 року, [PERSON] показувала свідку ліки, які вона купляла для себе, так як дуже хворіла. На реєстрації шлюбу свідок не була, тільки бачила зі сторони, що вони це відмічали на вулиці, свідок вказала, що там була [PERSON], [PERSON], [PERSON], вони сміялися пили вино, щось мали на закуску на розносі. Чи допомагала [PERSON] [PERSON] по господарству свідок не вказала, та зазначила, що всі наймають людей для оброблення городу, і вони теж наймали, так як ні [PERSON], ні [PERSON] не могли фізично працювати, їжу вони готували по черзі. Свідок вказала, що на її думку реєстрація шлюбу була вигодою для [PERSON] Такі пояснення свідка [PERSON]: що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, вели спільне господарство, проживали в будинку [PERSON] з 2013 року та, що по черзі готували їжу, суд не приймає до уваги, так як свідок сама вказала, що в будинках їх не бувала, а висновок такий зробила з того, що проходила по вулиці та бачила [PERSON] у дворі [PERSON], суд вважає, що з вулиці не можливо наглядати, хто проживає в будинку та як готують їжу, та робити висновок про спільне проживання однією сім'єю. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання, у відповідності до яких вказала, що всім було відомо, що [PERSON] та [PERSON], жили однією сім'єю, кожен з них проживав у своєму будинку. Свідок вказала, що проходила по вулиці, та бачила, що відмічали реєстрацію шлюбу 5-6 чоловік було, та вказала, що там були: [PERSON], мама тьотя [PERSON] т. [PERSON], брат її [PERSON], [PERSON], вони святкували, щось було на тарілках, свідок вважає, що бачила весілля, там всі читали свідоцтво про шлюб. Свідок пояснила, що після смерті тьоті [PERSON] ([PERSON].) була в будинку [PERSON], за життя [PERSON] свідок вказала, що жодного разу у будинку [PERSON] не була. [PERSON] проживала в своєму будинку, вона допомагала, [PERSON], все це свідок через огорожу «сітку» бачила, [PERSON] була у дворі [PERSON] Машина [PERSON] завжди була біля її будинку. Чи була у них справжня сім'я свідок вказала, що сказати не може. Такі пояснення свідка [PERSON], про те що: що всім було відомо, що [PERSON] та [PERSON], жили однією сім'єю; що відмічали реєстрацію шлюбу і там були: [PERSON], мама тьотя [PERSON] т. [PERSON], брат її [PERSON], [PERSON], вони святкували, щось було на тарілках, та що свідок бачила весілля, там всі читали свідоцтво про шлюб, суд не приймає до уваги, так як зазначене спростовується показаннями інших свідків, та частково поясненнями сторін. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суду показання, у відповідності до яких вказала, що часто бувала в будинку [PERSON] два-три-чотири рази на тиждень, так як допомагала йому по господарству, в нього були кури, качки він їх годував та доглядав за господарством сам. Свідок вказала що вона допомагала [PERSON] по роботі на городі, при цьому часто була присутня [PERSON], яка її просила допомагати по господарству [PERSON], в основному по господарству він порався сам. [PERSON] також його доглядала і допомагала [PERSON], та проживала в своєму будинку, речей [PERSON] в будинку [PERSON] свідок не бачила. В будинку [PERSON] свідок вказала, що жодного разу не була. Після реєстрації шлюбу свідок вказала, що була присутня на вулиці її пригощали, чим пригощали свідок не могла вказати. Підстав для не прийняття судом до уваги показань будь-якого допитаного в судовому засіданні свідка, судом не встановлено, тому, суд вважає, що показання всіх допитаних свідків підлягають оцінці судом. Так, суд приходить до висновку з пояснень свідків, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який мав фіктивний характер з матеріальних нахилом. Ніхто з них не мав наміру створити справжню сім'ю у законодавчому та загальноприйнятому розумінні, вести спільне господарство, проживати разом, дбати один про одного, як подружжя та підтримувати подружні стосунки. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також наведені свідками в своїх показаннях обставини, суд дійшов висновку, що зовнішня згода [PERSON] на укладання шлюбу не відповідала її внутрішній волі і вона не мала наміру дійсно створити сім'ю з [PERSON] З дослідженого, суд вважає, що факт надання [PERSON] [PERSON] допомоги, в тому числі шляхом оплати житлово-комунальних послуг, періодичне його відвідування, самі по собі з наведених вище підстав доводять, що зареєстрований між ними шлюб є недійсним, у зв'язку з його фіктивністю. Згідно ст.44 СК України у випадках, передбачених ст.ст.39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. При дослідженні матеріалів справи, пояснень сторін, показань свідків, наданих до справи доказі - судом було встановлено, що стороною відповідача не було надано жодного доказу на підтвердження своїх позицій, а саме, що: [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, була між ними сімейна турбота, вони були щасливими людьми, внаслідок реєстрації шлюбу, у них були шлюбні відносини. Надані до справи докази стороною позивача, та відповідача підтверджують позицію та вимоги позивача, та з даних доказів слідує, що укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб не був реальним, а є фіктивним, шлюб було укладено без наміру створення сім'ї та набуття прав і обов'язків подружжя. В процесі розгляду справи не було встановлено та підтверджено хоча б однієї з ознак, притаманних поняттю "сім'я, сімейні відносини". Після укладення шлюбу сторони не підтримували шлюбні відносини, не проживали разом та не вели спільного господарства. Ні [PERSON], ні [PERSON] не мали жодних намірів створювати повноцінну сім'ю, реєстрація шлюбу була здійснена з метою досягнення своїх цілей. Суд надає критичну оцінку наданим стороною відповідача фотографіям, на яких на їх думку відображено факт святкування весілля, після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], так як ці фотографії не є доказами щодо підтримання подружніх відносин, після укладання шлюбу, а тільки мають зображення самої [PERSON], [PERSON], та їх двох сусідів, після реєстрації шлюбу, факт реєстрації якого ніким не заперечувався. Письмові пояснення подані стороною позивача та відповідача, осіб, які не були допитані в судовому засіданні як свідки, суд не приймає до уваги як належний доказ, та пояснення осіб допитаних в судовому засідання в якості свідків, суд приймає до уваги саме ті, що надавалися безпосередньо у судовому засіданні під присягою. Встановлені в судовому засіданні факти та оцінка в сукупності всіх представлених доказів вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] при укладанні шлюбу не мали наміру створити сім'ю, набути взаємні права та обов'язки подружжя. А відтак, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги щодо визнання шлюбу недійсним, внаслідок його фіктивності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема квартиру [ADDRESS], яку вона придбала у 2011 році, що підтверджується договором купівлі-продажу зазначеної квартири, завіреного приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Богун І.А. від 28.12.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2333. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч.4 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний судом недійсним. Враховую визнання судом недійсним шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №161 від 20.12.2013 року, з підстав його фіктивності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про усунення [PERSON] від права спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року також підлягають задоволенню.

Outcome: approved