Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 грудня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2279. 20 листопада 2012 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці шлюб було розірвано. За час перебування в шлюбі [INFO] народився син - [PERSON]. Дитина на даний час проживає з нею та повністю утримується за її рахунок. Між нею та відповідачем не досягнуто домовленості з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Вона сама змушена утримувати та виховувати неповнолітнього сина, одночасно працювати задля матеріального забезпечення себе та дитини, а заробітної плати недостатньо для належного забезпечення і утримання дитини. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 (п»ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки [PERSON] підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 грудня 2005 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2279. 20 листопада 2012 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці шлюб було розірвано. За час перебування в шлюбі [INFO] у сторін народився син - [PERSON]. Дитина на даний час проживає з позивачкою та повністю утримується за її рахунок. Між сторонами не досягнуто домовленості з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Позивачка сама змушена утримувати та виховувати неповнолітнього сина, одночасно працювати задля матеріального забезпечення себе та дитини, а заробітної плати недостатньо для належного забезпечення і утримання дитини. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 213- 215 ЦПК України,суд,-

Outcome: approved