overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

В липні 2017 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому архівних довідок за №01-17/193 та №01-17/194 від 27 червня 2017 року, які видано комунальною установою „Трудовий архів" Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цих документів, які містять інформацію про періоди його роботи в колгоспі «Іскра», КСП «Іскра» та ТОВ «Шиманівка» с.Шиманівка Теплицького району, не вірно зазначено його ім'я та по батькові, що потрібно для призначення та нарахування пільгової пенсії. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівних довідок за №01-17/193 та №01-17/194, які видані 27 червня 2017 року комунальною установою „Трудовий архів" про те, що в документах колгоспу «Іскра», КСП «Іскра» та ТОВ «Шиманівка» с.Шиманівка Теплицького району Вінницької області у книгах обліку трудового стажу та заробітку в 2000-2002 роках значиться [PERSON] та [PERSON] та в книгах обліку праці і розрахунків з членами колгоспу значиться: в 1991 році - [PERSON]., в 1992 році -[PERSON]., в 1993-1994 роках - [PERSON]. Відомості, що викладені в архівних довідках, узгоджуються з записами в трудовій книжці [NUMBER], яку було видано 06 січня 1982 року на ім'я [PERSON], де під №8 міститься запис про те, що його було прийнято на роботу в будівельну бригаду в колгосп «Іскра» с.Шиманівка 20 лютого 1989 року, 18 жовтня 1993 року [PERSON] було переведено на роботу заправником на тракторну бригаду, 19 лютого 2000 року припинення членства в КСП «Іскра» с.Шиманівка у зв'язку з реорганізацією КСП та переведення в ТОВ «Шиманівка» п.5 ст.36 КЗпП України; 07 жовтня 2002 року був прийнятий на роботу в ТОВ «Шиманівка» зав.господарством, 19 березня 2003 року звільнений з роботи згідно ст.36 КЗпП України(а.с.7-12). [PERSON] народився [INFO] року в м.Артемово Дзержинського району Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER](а.с.4-5). Згідно архівної довідки №03-100 від 30 травня 2017 року, виданої сектором архівним Теплицької районної державної адміністрації, рішенням загальних зборів с.Шиманівка від 07 лютого 1982 року на базі 5-го відділення колгоспу «Росія» с.Соболівка був організований колгосп «Іскра» с.Шиманівка; рішенням загальних зборів членів колгоспу «Іскра» с.Шиманівка Теплицького району від 26 листопада 1992 року колгосп реорганізовано в КСП «Іскра»; рішенням загальних зборів членів КСП «Іскра» від 19 лютого 2000 року реорганізовано в ТОВ «Шиманівка»(а.с.13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

В липні 2017 року до суду звернулась [PERSON], яка просить встановити факт належності їй архівних довідок за №01-17/188 від 17 червня 2016 року та №156 від 24 червня 2014 року, які видано комунальною установою „Трудовий архів" Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цих документів, які містять інформацію про періоди її роботи в ТОВ «Янів» с.Комарівка Теплицького району, невірно зазначено її прізвище як [PERSON], що потрібно для призначення та нарахування пенсії за віком. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи - Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти вимог [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівних довідок за №01-17/188 від 17 червня 2016 року та №156 від 24 червня 2014 року, які було видано комунальною установою „Трудовий архів" про те, що в документах ТОВ «Янів» с.Комарівка Теплицького району Вінницької області у книгах обліку трудового стажу та заробітку за 2003 рік значиться [PERSON] та в 2001-2003 роках значиться [PERSON] а також в наказі директора ТОВ «Янів» с.Комарівка Теплицького району від 01 травня 2001 року №70 записано, що [PERSON] прийнято на постійну роботу завклубом з 01 травня 2001 року(а.с.13,11). Відомості, що викладені в архівних довідках, узгоджуються з записами в трудовій книжці [NUMBER], яку було видано 06 березня 1979 року на ім'я [PERSON], де під №11 від 03 травня 2001 року міститься запис про те, що її було прийнято на роботу в ТОВ «Янів» на посаду завідуючої сільським клубом «Янів», в якому вона працювала до лютого 2003 року(а.с.7-10). [PERSON] народилась [INFO] року в с.Комарівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER](а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05.09.2009 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 423. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, дитина залишиться проживати разом з відповідачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Кисильова". Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2009 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 423. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з відповідачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позивача визнав (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 03 березня 2015 року, місце реєстрації: Виконавчий комітет Гоголівської селищної рада Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину 2015 року народження (а.с. 4). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 1). Відповідно до вимого ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.22). Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився, заяв, клопотань до суду не подав (а.с. 17, 21, 27). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14 березня 1997 року, місце реєстрації: Багачанська перша сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 7). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Зубко" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 22). Судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позивача визнав (а.с. 26). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17 лютого 2008 року, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 7). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Худолій" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 1). Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини. Позивач посилається на те, що 20.11.2004 року уклала шлюб із відповідачем. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утримані. Шлюбні стосунки у них не склалися, у зв'язку із чим сторони проживають окремо. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. В судове засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 20.11.2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.2004 року.(а.с.6) Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає разом із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 04.01.2006 року.(а.с.5) та довідкою № 07-21/540 від 03.05.2017 року.(а.с.7) Як зазначено у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, що дитина має нормальний стан здоров'я, являється матеріально незабезпеченою, а відповідач являючись батьком дитини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

В липні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 16 квітня 1977 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Кривеньківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 04. З відповідачем разом не проживають і спільного господарства не мають. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між ними. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Просить відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 16 квітня 1977 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Кривеньківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 04. Сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають і спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки та суперечки, що виникають між ними. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

В липні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 20 квітня 1993 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в с. Ромашівка Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 5. Від шлюбу в них є двоє повнолітніх дітей. З відповідачем разом прожили 24 роки, на даний час він за кордоном, надалі не бажає проживати з дружиною. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і бійки, що виникали між ними. Фактично їх сім'я розпалася, тому позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї до суду подана заява про розгляд справи у її відсутності в зв'язку з виїздом на роботу в Польщу. Позовні вимоги вона підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 20 квітня 1993 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в с. Ромашівка Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 5.. Від шлюбу є двоє дітей, які на даний час повнолітні. На даний час відповідач знаходиться за кордоном, надалі не бажає проживати з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки і бійки, що виникали між сторонами. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

В липні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 28 серпня 1987 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в Палаці урочистих подій міста Львів, актовий запис № 3000. Від шлюбу мають дочку, яка на даний час вже повнолітня. Протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршувались. Тепер між ними взагалі відсутнє почуття порозуміння та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Їхні погляди на життя повністю не співпадають, внаслідок чого відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає, продовжувати шлюбні відносини позивачка не бажає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає і не заперечує щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 28 серпня 1987 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Палаці урочистих подій міста Львів, актовий запис № 3000. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались. На даний час вони спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільне господарство. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved