Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/4 частки квартири в порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що 09.12.2016 року помер чоловік позивача - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, серед якого частка квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка померлого у вказаній квартирі не визначена. За таких обставин позивач просить визначити, що частка померлого 09.12.2016 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила - 1/4, а також визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 09.12.2016 року, право власності на 1/4 частки в праві спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. З відповідного договору міни квартир від 12.09.1995 року (а.с.10) встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS], загальною площею 33,2 кв.м., яка складається з: коридора 95-І, кладовки 95-2, санвузла 95-3, кухні 95-4, кімнати, 65-5 кладовки № 95 в напівпідвалі та складає 9/1000 частин будинку. Технічні характеристики квартири наведені у технічному паспорті КП "ВООБТІ" від 21.05.2015 року (а.с.11-13). У відповідності до звіту про незалежну оцінку майна (копія на а.с. 6-8) ринкова вартість вищезазначеної квартири, станом на 20.03.2018 року, становить 258206 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи викладене, частки кожного із співвласників вищезазначеної квартири мають бути рівними, тобто по 1/4 частки, що передбачено законом. З відповідного свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 207913 (а.с. 5) встановлено, що 24.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 39. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 387111 (а.с. 4) підтверджено, що [PERSON] помер 09.12.2016 року в м. Хмільник Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого право власності на 1/4 частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З відповідної копії спадкової справи № 56/217 (копія на а.с. 58-74) встановлено, що 07.06.2017 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті 09.12.2016 року [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] від 28.02.2018 року (копія на а.с. 9) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 09.12.2016 року [PERSON] на частину квартири [ADDRESS], оскільки частки співвласників вказаної квартири не визначені. За таких обставин, наявні підстави для задоволення позову, оскільки матеріалами справи, дослідженими судом, доведено, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS], позивач є спадкоємцем першої черги за законом та у відповідності до вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, прийняла спадщину за померлим. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений судовий збір.

Outcome: approved