Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Рибчинецької сільської ради Хмільницького району про визнання права на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. Позивач зазначає, що вона, у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР, прийняла спадщину за померлою [PERSON], однак оформити право власності на спадкове майно не представляється можливим, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, позивач просить визнати за нею право на земельну ділянку розміром 2.22 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Рибчинецької сільської ради та у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 260 від 23.10.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10, належало [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, у відповідності до якої просить розглянути справу за її відсутності, а також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у відповідності до якої позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] (копія на а.с. 5) підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме право на земельну ділянку розміром 2.22 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 85026,25 грн., яка розташована на території Рибчинецької сільської ради та у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 260 від 23.10.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10, належало [PERSON], яка померла [INFO]. Вказане підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відділ у Хмільницькому районі С-515/0-0.25-757/149-17 від 26.12.2017 року (а.с. 10), копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 11-14), а також копією розпорядження № 76 від 12.02.2007 року (а.с. 15-17). Як встановлено судом, про втрату сертифіката на прав на земельну частку (пай) [NUMBER] виданого [PERSON] було розміщено оголошення в газеті "Життєві обрії", випуск № 52 від 29.12.2017 року (а.с. 18). Згідно із ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном серед іншого можуть бути довідка управління будинками, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або запис у паспорті спадкоємця або в будинкові книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку в період 6 місяців після дня смерті спадкодавця. Довідками Рибчинецької сільської ради №№ 652, 653 від 26.12.2017 року (а.с. 6, 7), а також випискою із погосподарської книги за 1996-2000 роки (а.с. 8) підтверджено, що [PERSON], [INFO], будучи спадкоємцем першої черги за законом, вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті, [INFO], [PERSON]. Враховуючи встановлені обставини, наявні підстави для задоволення позову, оскільки матеріалами справи, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину за померлою [INFO] [PERSON]. Представник відповідача визнає позов, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved