Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Подільської районної державної адміністрації м. Києва про визначення місця проживання дитини. Згідно позовної заяви, позивач вказує про те, що 21.12.2007 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] від шлюбу народилась донька - [PERSON] . В 2012 році стосунки між сторонами стали напружені, постійні сварки, неможливість знайти спільну мову призвели до втрати нормальних сімейних стосунків. 16.03.2015 року рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано. З моменту розпаду родини і до теперішнього часу донька проживає разом з матір`ю, відповідач проти цього не заперечував, крім того, в позові про розірвання шлюбу просив суд залишити спільну доньку на вихованні у матері. Дніпровським районним судом міста Києва видано судовий наказ по справі № 755/17222/17 від 31.01.2018 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки. В 2014 році позивач з донькою була вимушена переїхати зі східної частини України до міста Києва, де позивача було взято на облік як внутрішньо переміщену особу. З приводу матеріального забезпечення позивач зазначає про те, що має постійну стабільну роботу та самостійний дохід, працює масажистом, індивідуальним інструктором залів, дієтологом, характеризується позитивно. Позивач в змозі створити всі необхідні умови для проживання дитини. Донька сторін навчається в школі № 118 м. Києва, займається в спортивних гуртках. Як відомо позивачу, відповідач на даний час офіційно ніде не працює, немає свого житла та має іншу родину. Донька вже тривалий час не бажає спілкуватись з батьком. Відповідач не робить належних кроків для відновлення спілкування з донькою, незважаючи на встановлений судом з ініціативи відповідача регламент побачень зі спільною дитиною. Просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги та підтримала доводи викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представники позивача - адвокати - Курмазенко В.Д. та Котенко О.О. просили задовольнити позовні вимоги та підтримали доводи викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належний чином. В попередньому судовому засіданні згідно протоколу судового засідання, відповідач позовні вимоги визнав. Також в судовому засіданні було вислухано малолітню [PERSON] , [INFO] . Зі слів дитини, весь час вона проживає разом з матір`ю та бажає проживати з нею й надалі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просять справу слухати справи у їх відсутність. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] від шлюбу народилась донька - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . 16.03.2015 року рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано, малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишено на вихованні у матері, що стверджується копією рішення по справі № 243/82715-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно судового наказу Дніпровського районного суду міста Києва від 31.01.2018 по справі № 755/17222/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки. Згідно довідки від 20.11.2017 [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] матеріального забезпечена, має постійну стабільну роботу та самостійний дохід, працює масажистом, індивідуальним інструктором залів, дієтологом, характеризується позитивно. Позивач в змозі створити всі необхідні умови для проживання дитини. Донька сторін навчається в школі № 118 м. Києва, займається в спортивних гуртках. Згідно висновку Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.05.2020 № 106-3240, вважають доцільним визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ч.2 ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, а також те, що в даному випадку відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається що, 19.02.2019 між [PERSON] та Адвокатом Курмазенко Володимиром Дмитровичем було укладено Договір № 19/02/19/1 про надання правових послуг адвоката. На підтвердження факту надання правової допомоги позивачу адвокатом Курмазенко Володимиром Дмитровичем надано до суду Акт приймання-передачі наданих правничих послуг № 1 до Договору № 19/02/19/1 про надання правових послуг адвоката від 20.02.2019 на суму 5378,80 грн. Таким чином, на підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5378,80 грн.

Outcome: approved