Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління про скасування арешту нерухомого майна, а саме просив скасувати арешт 1/3 частини квартири [ADDRESS], що накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № б/н від 06.07.2011 року [PERSON] ВДВС ЧМУЮ, реєстраційний номер 11362413. При цьому зазначив, що є власником квартири за адресою [ADDRESS]. При консультації з приватним нотаріусом він дізнався, що на 1/3 частину вказаної квартири [PERSON] відділом ДВС ЧМУЮ накладено арешт. Звернувшись до [PERSON] ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області із заявою про скасування арешту позивач отримав відповідь про відсутність підстав для зняття арешту, так як виконавчі провадження, згідно яких боржником був [PERSON] закриті та одночасно позивачу було розяснено, що такий арешт може бути знятий тільки за рішенням суду. Окрім того позивач сплатив на користь держави присуджені судовий збір та штрафи, заборгованість за послуги теплопостачання перед ВП «Черкаська ТЕЦ» у [PERSON] відсутня. В судове засідання позивач надав заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, обставини викладені в позові підтримав та просив позов задовольнити. Наголосив на тому, що заборгованості за виконавчими провадженнями ним сплачені добровільно. На відшкодування сплаченого судового збору не претендує. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Суд оголосивши заяву позивача та пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та Свідоцтва про право власності на житло № 27007 від 21.12.2001 року позивач [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] (а.с. 4-6). Даний факт підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.08.2017 року № 95514830 (а.с. 7-8). Також відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 07.07.2011 року за № 11362413 реєстратором: Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внесено запис про арешт нерухомого майна, а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження № б/н від 06.07.2011 року [PERSON] ВДВС ЧМУЮ. Згідно довідки [PERSON] ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області № 19242 від 05.10.2017 року згідно ВП спецрозділ Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у [PERSON] відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебували виконавчі провадження, про стягнення заборгованості з [PERSON], а саме: 1.ВП № 8503167, з виконання наказу № 16/2208а, що виданий 04.07.2008 року Господарським судом Черкаської області, про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 3,40 грн., яке 11.12.2009 року завершено, у звязку з неможливістю встановити місце проживання боржника. 2.ВП № 20296708, з виконання постанови № 064708, що видана 25.04.2010 року ВДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510,00 грн., яке завершено 27.12.2012 року на підставі п. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». 3.ВП № 6166649, з виконання постанови № 9349, що видана 01.06.2007 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 17,00 грн., яке завершено 26.06.2009 року на підставі п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» 4.ВП № 6658022, з виконання виконавчого листа № 2-1599, що виданий 24.05.2007 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь Черкаська ТЕЦ боргу в сумі 1021,99 грн., яке 26.06.2009 року завершено у звязку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документу без подальшого виконання. У звязку із закінченням терміну зберігання, матеріали виконавчих проваджень №№ 8503167, 20296708, 6166649, 6658022 знищені. Інформація про те, в межах якого виконавчого провадження накладено арешт відсутня (а.с. 20-21). Начальник [PERSON] ВДВС ГТУЮ в Черкаській області [PERSON] в довідці № 19242 від 05.10.2017 року також зазначає, що під час завершення виконавчих проваджень №№ 8503167, 20296708, 6166649, 6658022, у державного виконавця не було підстав для припинення чинності арешту майна боржника, оскільки виконавчий збір та витрати на користь держави боржником не сплачений. В той же час в матеріалах справи міститься довідка ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно від 28.08.2017 року згідно якої, за період з 01.06.2000 року по 01.08.2017 року заборгованість за послуги теплопостачання по особовому рахунку № 3174304 ([ADDRESS]) (а.с.9) та квитанції про сплату [PERSON] судового збору в сумі 3,40 грн. та штрафів в сумі 17,00 грн. та 510,00 грн. (а.с. 10). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Оскільки арешт майна був заходом виконання рішень судів та постанови ДАІ, виконавчі провадження щодо [PERSON] на даний час знищено, заборгованість за виконавчими провадженнями позивачем сплачена добровільно, а державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника майна суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. На підставі ст. 317, 319, 321, 391, ЦК України,

Outcome: approved