Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору та визнання права власності. Позов мотивує тим, що на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 28.12.2007 року [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,0100 га в межах згідно з планом, розташовану на території Бершадської міської ради в м. Бершадь по вул. Покровській (бувша 50 років Жовтня) під номером 4б. На підставі даного договору 19.02.2009 року їй було видано державний акт на вказану земельну ділянку. Крім того, на підставі договору купівлі продажу від 28.12.2007 року [PERSON] придбала малу архітектурну форму торговий павільйон, який розташований за адресою: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Покровській ( бувша 50 років Жовтня), 4б, тобто на вищевказаній земельній ділянці. 10.01.2017 року позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] домовились про придбання вищевказаних обєктів. З метою оформлення, укладеного між ними договору купівлі - продажу, вони звернулись до приватного нотаріуса, якому виклали умови укладеного між ними усного договору купівлі продажу та [PERSON] надала правовстановлюючі документи, якими посвідчено її право власності на малу архітектурну форму та земельну ділянку, які розташовані в м. Бершадь по вул. Покровській (бувша 50 років Жовтня),4б. Однак, нотаріус відмовив їм у посвідченні договору купівлі продажу мотивуючи свою відмову тим, що мала архітектурна форма не є нерухомим майном, а тому не привязана до земельної ділянки, яка є предметом договору. Стверджує, що відмова нотаріуса у посвідчені договору купівлі-продажу суперечить їх волевиявленню та чинному законодавству , оскільки між нею та відповідачем виконано усі істотні умови договору, а саме, нею прийнято документи та обєкти продажу у власність, розпочато фактичне використання придбаного майна та передано обумовлену сторонами суму договору, а [PERSON] в свою чергу, прийняла оплату за продані обєкти та передала усі наявні у неї документи. Незважаючи на виконання всіх істотних умов договору та прагнення щодо його посвідчення, нотаріально оформити даний договір, немає можливості через невірне тлумачення законодавства нотаріусом, що порушує її права оскільки унеможливлює реалізацію її права як власника, а саме: володіти, користуватись і розпоряджатись придбаною земельною ділянкою та павільйоном, а тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить визнати дійсним усний договір купівлі продажу на земельну ділянку площею 0,0100 га в межах згідно з планом, розташовану на території Бершадської міської ради в м. Бершадь по вул. Покровській (бувша 50 років Жовтня) під номером 4б та малу архітектурну форму торговий павільйон А, загальною площею 45,5 кв.м., який розташований за адресою: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Покровській ( бувша 50 років Жовтня), 4б, тобто на вищевказаній земельній ділянці, укладений між нею та [PERSON] 10.01.2017 року; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0100 га в межах згідно з планом, розташовану на території Бершадської міської ради в м. Бершадь по вул. Покровській (бувша 50 років Жовтня) під номером 4б та малу архітектурну форму торговий павільйон А, загальною площею 45,5 кв.м., який розташований за адресою: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Покровській ( бувша 50 років Жовтня), 4б. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася , надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася , надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги визнала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 28.12.2007 року [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 0,0100 га в межах згідно з планом, розташовану на території Бершадської міської ради в м. Бершадь по вул. Покровській (бувша 50 років Жовтня) під номером 4б. На підставі даного договору 19.02.2009 року їй було видано державний акт на вказану земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Крім того, на підставі договору купівлі продажу від 28.12.2007 року [PERSON] придбала малу архітектурну форму торговий павільйон, який розташований за адресою: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Покровській ( бувша 50 років Жовтня), 4б, тобто на вищевказаній земельній ділянці, що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.12.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області . Позивач у позові вказує, що 10.01.2017 року вона з [PERSON] домовились про придбання нею, вищевказаних обєктів. З метою оформлення, укладеного між нами договору купівлі - продажу, вони звернулись до приватного нотаріуса, якому виклали умови укладеного між ними усного договору купівлі продажу та [PERSON] надала правовстановлюючі документи, якими посвідчено її право власності на малу архітектурну форму та земельну ділянку, які розташовані в м. Бершадь по вул. Покровській (бувша 50 років Жовтня),4б. Приватний нотаріус Бершадського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у посвідченні договору купівлі продажу мотивуючи свою відмову тим, що мала архітектурна форма не є нерухомим майном, а тому не привязана до земельної ділянки, яка є предметом договору. Згідно з ст. 655 ЦК України, договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 657 цього ж кодексу визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Ст. 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідачка [PERSON] є власником земельної ділянки, призначеної для роздрібної торгівлі та комерційних послуг та торгового павільйону, розміщеного на цій же земельній ділянці, що не суперечить її цільовому призначенню. Отже, усний договір, укладений між сторонами 10.01.2017 року є двостороннім та укладеним на законних підставах, оскільки продавець (підповідачка [PERSON]Б.) маючи у власності обєкт вирішила ним розпорядитись, продавши покупцеві (позивачці [PERSON]Б). При цьому земельну ділянку та торговий павільйон, який розміщено на ній, сторонами розцінено як єдиний обєкт продажу, що відповідає вимогам ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», де вказано, що елементами (частинами) обєктів благоустрою серед іншого є малі архітектурні форм, інші елементи благоустрою, визначені нормативно- правовими актами; мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення обєкта благоустрою, до яких альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника обєкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил. Вищевикладені факти вказують на те, що умови, укладеного між ними договору відповідають вимогам чинного законодавства та правилам ділового обороту, оскільки відсутні підстави, які б вказували на можливість відчуження земельної ділянки із малою архітектурною формою, яка на ній розміщена. Судом встановлено, що між сторонами виконано усі істотні умови договору, а саме, позивачкою [PERSON] прийнято документи та обєкти продажу у власність, розпочато фактичне використання придбаного майна та передано обумовлену сторонами суму договору, а [PERSON] в свою чергу, прийняла оплату за продані обєкти та передала позивачці усі наявні у неї документи. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч. 2 ст. 220 цього ж кодексу встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved