overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] рішенням суду визнаний недієздатним, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів страждає на психічне захворювання, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні прокурор, представник психіатричного закладу, зацікавлена особа заяву підтримали, просять ухвалити рішення про госпіталізацію хворого до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 234 ч.2 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2011 р. [PERSON] визнано недієздатним, над ним встановлено опіку. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] має погіршений психічний стан, неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Приймаючи до уваги, що [PERSON] визнаний судом недієздатним, над ним встановлено опіку, він страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, а його лікування можливе лише в стаціонарних умовах, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в примусовому порядку до психіатричного закладу, задовольнивши заяву головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] Заява мотивована тим, що [PERSON] рішенням суду визнаний недієздатним, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів страждає на психічне захворювання, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні прокурор, представник психіатричного закладу, зацікавлена особа заяву підтримали, просять ухвалити рішення про госпіталізацію хворого до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 234 ч.2 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2006 р. [PERSON] визнано недієздатним, над ним встановлено опіку. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] має погіршений психічний стан, спостерігається висока вірогідність скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе та оточуючих, лікування якого можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Приймаючи до уваги, що [PERSON] визнаний судом недієздатним, над ним встановлено опіку, він страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, а його лікування можливе лише в стаціонарних умовах, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в примусовому порядку до психіатричного закладу, задовольнивши заяву головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Головний лікар Краматорської психіатричної лікарні Севастьянова Л.Л. звернулась до суду із заявою про продовження заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні лікар-психіатр підтримав заяву головного лікаря КЛПУ "Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" Севастьянової Л.Л., пояснив, що 12.04.2007 року рішенням Краматорського міського суду були призначені заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. 22.10.2007 року заходи медичного характеру були продовжені. 17.04.2008 року рішенням Краматорського міського суду амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку була припинена, у зв'язку із поліпшенням психічного стану. У 2013 року втретє [PERSON] госпіталізувався у цілодобовий стаціонар. Після виписки на прийом до лікаря - психіатра не з'являвся, підтримуюче лікування приймати відмовлявся, зловживав алкоголем, висловлював маячні ідеї, був агресивним, погрожував батькам фізичною розправою. 26.07.2013 року рішенням Краматорського міського суду йому були призначені заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За останній час стан хворого значно не змінився. Просив продовжити [PERSON] заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. [PERSON] в судове засідання доставлений не був у зв'язку з погіршенням психічного стану. Представник [PERSON] - представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради Сабада М.Є., не заперечувала проти задоволення даної заяви. Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву, не заперечувала проти задоволення заяви та продовження заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] згідно з протоколом КЕК лікарів-психіатрів № 2 від 10.01.2014 року, потребує продовження заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки у структуру психічного розладу входять симптоми, які обусловлюють антисоціальну поведінку у випадку загострення хвороби. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] варто продовжити заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Головний лікар КУ «ООПЛ №2» [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію особи [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу у примусовому порядку для лікування в умовах стаціонару. Згідно висновку комісії-лікарів психіатрів від 28.08.2017 р. №177 встановлено, що [PERSON] хворіє на параноїдальну шизофрені, галюцинаторно-параноїдальний синдром у зв'язку з чим лікарі зробили висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, для лікування. Представник психіатричного закладу [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити заяву головного лікаря КУ "ООПЛ №2". Прокурор Ковальчук С.С. в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] - матір [PERSON] в судовму засіданні підтримала заяву головного лікаря та просила госпіталізувати сина. Розглянувши надану суду заяву, та додані до неї документи, враховуючи думку представника медичного закладу, думку прокурора, проаналізувавши зібрані в справі матеріали та докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 28.08.2017 року №177 [PERSON] страждає на параноїдальну шизофренію, галюцинаторно-параноїдальний синдром на даний час представляє небезпеку для себе та оточуючих. У звязку з вищевикладеним потребує госпіталізації у психіатричний стаціонар без його згоди. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. При таких обставинах, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» маються всі підстави для госпіталізації хворого у психіатричний стаціонар без його згоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Головний лікар КУ «ООПЛ №2» [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію особи [PERSON], [INFO], яка визнана недієздатною, до психіатричного закладу у примусовому порядку для лікування в умовах стаціонару. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2010 р. по справі №2-о-93/2010 [PERSON],\~ [INFO], визнано недієздатною. Згідно висновку комісії-лікарів психіатрів від 12.09.2017 р. №195 встановлено, що на теперішній час стан [PERSON]\~ погіршився, у звязку з чим лікарі зробили висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, для лікування. Представник психіатричного закладу [PERSON]\~ в судовому засіданні просила задовольнити заяву головного лікаря КУ "ООПЛ №2". Прокурор Ковальчук С.С. в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації [PERSON]. Розглянувши надану суду заяву, та додані до неї документи, враховуючи думку представника медичного закладу, думку прокурора, проаналізувавши зібрані в справі матеріали та докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 12.09.2017 року №195 [PERSON] страждає глибокою розумовою відсталістю з емоційно вольовими порушеннями. У зв'язку з вищевикладеним потребує госпіталізації у психіатричний стаціонар без його згоди. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника,\~ якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. При таких обставинах, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» маються всі підстави для госпіталізації хворого у психіатричний стаціонар без його згоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Головний лікар КУ «ООПЛ №2» [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію особи [PERSON], [INFO], яка визнана недієздатною, до психіатричного закладу у примусовому порядку для лікування в умовах стаціонару. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 березня 2009 р. по справі №2-о-31/2009 [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. Згідно висновку комісії-лікарів психіатрів від 08.08.2017 р. №133 встановлено, що на теперішній час стан [PERSON]\~ погіршився, у звязку з чим лікарі зробили висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, для лікування. Представник психіатричного закладу [PERSON]\~ в судовому засіданні просила задовольнити заяву головного лікаря КУ "ООПЛ №2". Прокурор Ковальчук С.С. в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації [PERSON]. Опікун [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Розглянувши надану суду заяву, та додані до неї документи, враховуючи думку представника медичного закладу, думку прокурора, проаналізувавши зібрані в справі матеріали та докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 08.08.2017 року №133 [PERSON] страждає тяжкою розумовою відсталістю на резідуально - органической основе з вираженим емоційно-вольовими порушеннями, нерозвинуті навички самообслуговування. У звязку з вищевикладеним потребує госпіталізації у психіатричний стаціонар без його згоди. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника,\~ якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. При таких обставинах, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» маються всі підстави для госпіталізації хворого у психіатричний стаціонар без його згоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Головний лікар КУ «ООПЛ №2» [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію особи [PERSON], [INFO], який визнаний недієздатним, до психіатричного закладу у примусовому порядку для лікування в умовах стаціонару. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25 червня 2007 р. по справі №2-о-42/2007 [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. Згідно висновку комісії-лікарів психіатрів від 21.08.2017 р. №169 встановлено, що на теперішній час стан [PERSON] погіршився, у зв'язку з чим лікарі зробили висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, для лікування. Представник психіатричного закладу [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заяву головного лікаря КУ "ООПЛ №2". Прокурор Карцева І.Ю. в судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації [PERSON]. Розглянувши надану суду заяву, та додані до неї документи, враховуючи думку представника медичного закладу, думку прокурора, проаналізувавши зібрані в справі матеріали та докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 21.08.2017 року №169 [PERSON] страждає глибокою розумовою відсталістю. У зв'язку з вищевикладеним потребує госпіталізації у психіатричний стаціонар без його згоди. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. При таких обставинах, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» маються всі підстави для госпіталізації хворого у психіатричний стаціонар без його згоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Головний лікар Миколаївської обласної психіатричної лікарні №2 звернувся до суду із зазначеною заявою про госпіталізацію до психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], [INFO], у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу. У судове засідання представник лікарні не з'явився надав до суду заяву в якій підтримав свою заяву щодо потреби примусового лікування у психіатричному закладі в умовах стаціонару [PERSON]. [PERSON] за висновком лікарської комісії від 16 квітня 2018 року по психічному стану не може приймати участь у судовому засіданні в залі суду. Учасники судового розгляду не наполягали на обов'язковій участі відсутніх осіб, у зв'язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи за їх відсутності. Заслухав думку учасників судового розгляду, зокрема, думку прокурора, який вважає, що є всі підстави для задоволення судом такої заяви, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. При цьому, суд бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 16 квітня 2018 року за яким [PERSON] знаходиться у стані тяжкого психічного розладу, який представляє загрозу для свого життя та небезпеку для оточуючих, а у разі якщо йому не буде надана психіатрична допомога, то його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану може бути нанесена суттєва шкода. Згідно ст. 14, ст. 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Головний лікар Херсонської міської протитуберкульозної поліклініки звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до Н-Збур'ївську туберкульозну лікарню в примусовому порядку, посилаючись на те, що останній хворіє на заразну (відкриту) форми туберкульозу легень, є небезпечною для оточуючих, у зв'язку з чим хворий потребує лікування в умовах стаціонару, на що він згоди не дає. В судовому засіданні представник ХМПП підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у заяві. Зазначив, що [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. [PERSON] у судове засідання не з'явився. Прокурор вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Стаття 285 ЦПК України встановлює, що особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Судом встановлено, що за висновком ЛКК Херсонської міської протитуберкульозної поліклініки № 41 від 22.10.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в Херсонській міській протитуберкульозній поліклініці з приводу ВДТБ (05.11.2013 р.) легень (дисемінований) Дестр + МБТ+М+Ко+Резист 1(-) Гіст 0 Кат 1 Ког 4 (13) року та ухиляється від лікування й становить загрозу для оточуючих, порушуючи протиепідемічний режим, у зв'язку з чим він потребує лікуванню в умовах стаціонару в примусовому порядку, що підтверджується поясненнями представника ХМПП в судовому засіданні та матеріалами справи. За вказаних обставин, суд знаходить необхідним задовольнити заявлені вимоги, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] хворіє на ВДТБ (05.11.2013 р.) легень (дисемінований) Дестр + МБТ+М+Ко+Резист 1(-) Гіст 0 Кат 1 Ког 4 (13) року, ухиляється від лікування, становить загрозу для населення та потребує лікуванню в умовах стаціонару на що не дає своєї згоди. На підставі наведеного, підстав для відмови у задоволенні вимог заявника не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Головний лікар Херсонської міської протитуберкульозної поліклініки звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до Н-Збур'ївську туберкульозну лікарню в примусовому порядку, посилаючись на те, що останній хворіє на заразну (відкриту) форми туберкульозу легень, є небезпечною для оточуючих, у зв'язку з чим хворий потребує лікування в умовах стаціонару, на що він згоди не дає. В судовому засіданні представник ХМПП підтримав заявлені вимоги за підставами вказаними у заяві. Зазначив, що [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. [PERSON] у судове засідання не з'явився. Стаття 285 ЦПК України встановлює, що особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Судом встановлено, що за висновком ЛКК Херсонської міської протитуберкульозної поліклініки № 42 від 22.10.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в Херсонській міській протитуберкульозній поліклініці з приводу ВДТБ (17.04.2014 р.) легень (дисемінований) Дестр + МБТ+М+Ко+Резист 1(+) Н Гіст 0 Кат 2 Ког 2 (2014) року та ухиляється від лікування й становить загрозу для оточуючих, порушуючи протиепідемічний режим, у зв'язку з чим він потребує лікуванню в умовах стаціонару в примусовому порядку, що підтверджується поясненнями представника ХМПП в судовому засіданні та матеріалами справи. За вказаних обставин, суд знаходить необхідним задовольнити заявлені вимоги, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] хворіє на ВДТБ (17.04.2014 р.) легень (дисемінований) Дестр + МБТ+М+Ко+Резист 1(+) Н Гіст 0 Кат 2 Ког 2 (2014) року, ухиляється від лікування, становить загрозу для населення та потребує лікуванню в умовах стаціонару на що не дає своєї згоди. На підставі наведеного, підстав для відмови у задоволенні вимог заявника не встановлено.

Outcome: approved