Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

ДП «Одеська залізниця» звернулося з позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь ДП «Одеська залізниця» матеріальну шкоду в розмірі 3547,68 грн. (три тисячі п'ятсот сорок сім грн. 68 коп.) та судові витрати. У судове засідання представник позивача надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, сповіщалася належним чином, причини неявки не повідомила. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов ДП «Одеська залізниця» обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що громадянка [PERSON] працювала у Пасажирському вагонному депо Миколаїв, яке є структурним підрозділом ДП «Одеська залізниця», на посаді провідника пасажирських вагонів, згідно контракту № 4284 від 01.07.2011р. Будучи по своїй правовій природі угодою між працівником та роботодавцем, контракт, як особлива форма трудового договору, може містити в собі додаткові, не передбачені законодавством підстави відповідальності сторін за невиконання його умов. 26.10.2013р. на шляху прямування поїзда №61 сполученням «Москва-Миколаїв» на дільниці Сухінічі-Брянськ проводилась перевірка поїзда ревізорами Московського регіонального відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту ВАО "ФПК". В ході перевірки в вагоні №13 (10062), черговим провідником була [PERSON], виявлено перевезення 2 (двох) безквіткових пасажирів, які проїжджали від ст. Москва до ст. Суземка. Держави-учасники СНД, в тому числі і Україна, уклали Угоду «Про економічну відповідальність за перевезення безквіткових пасажирів, надлишкової ручної поклажі, неоформленого багажу, вантажобагажу» (далі - Угода). Угода передбачає економічну відповідальність та порядок оформлення документів у випадках провозу безквиткових пасажирів поїзними бригадами однієї залізниці на території іншої залізниці. Безквитковим вважається пасажир, виявлений в пасажирському поїзді без проїзних документів, що дають право проїзду в даному поїзді, згідно п. 1.1 Угоди. Пунктом 2.1 Угоди зазначено, що підставою для економічної відповідальності залізниці є акт, складений ревізорами, які здійснюють перевірку поїзду. Працівниками Московського регіонального відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту ВАО «ФПК» у присутності провідника [PERSON] та начальника поїзда [PERSON], було складено акт №А 037058 від 26.10.2013 р. Посадка пасажирів до поїзду та їх перевезення провадиться на підставі Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти України від 01 травня 2007 року. Інструкцією провідника пасажирських вагонів № ЦЛ-0038, а саме п. 3.9.5. вказано, що на шляху прямування, у пунктах формування та обороту провідникам забороняється допускати у вагон сторонніх осіб, у т.ч. безквиткових пасажирів та осіб з надлишковою ручною поклажею. Згідно п 8.2.1. Інструкції провіднику пасажирських вагонів № ЦЛ-0038 провідник несе відповідальність за перевезення безквиткових пасажирів. Таким чином, відповідачкою були порушені умови п. 4 контракту № 4284 від 01.07.2011р., за що передбачено повна матеріальна відповідальність, згідно пунктів 13 та 14 контракту. За порушення скоєними провідником [PERSON] Московським регіональним відділенням Центром внутрішнього контролю та аудиту ВАО «ФПК», згідно п.5 Угоди «Про економічну відповідальність за перевезення безквіткових пасажирів, надлишкової ручної поклажі, неоформленого багажу, вантажобагажу» на ДП «Одеська залізниця» було накладено штрафні санкції у розмірі 400 швейцарських франків. ДП «Одеська залізниця» сплатила вищезазначені виставлені санкції, відповідно до Повідомлення (Авізо) від 17.02.2014р. № 60 за курсом 100 швейцарських франків 886,9205 грн., тобто 400 швейцарських франків складає 3547,68 грн. (три тисячі п'ятсот сорок сім грн. 68 коп.). З урахуванням вимог п.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ними трудових (службових) обов'язків. Відповідно до п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа яка відшкодовувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 19.11.2013 року відповідачку було звільнено з Пасажирського вагонного депо Миколаїв ДП «Одеської залізниці» за п. 8 ст. 36 КЗпП України, згідно наказу № ЛВЧДк-13/33-667/ос від 19.11.2013р. Як визначено пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судовому розгляду підлягають заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток, а також в розмірі, що не перевищує цей заробіток (перевищує, але законом встановлена відповідальність в межах середнього місячного заробітку), якщо відшкодування не може бути проведене за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати (наприклад, у випадку припинення працівником трудових відносин з даним підприємством, у зв'язку з закінченням строку на видання розпорядження про відрахування). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29.12.1992р. №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», ст.132 КЗпП України за шкоду заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники з вини яких її заподіяно несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому ніж цей заробіток розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту.

Outcome: approved