Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 19 березня 2017 року помер його батько [PERSON], який був зареєстрований та проживав до дня смерті в с. Требухівці Летичівського району і після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в с.Требцухівці вул. Котовського,18; грошові вклади в Ощадбанку України та інше майно, і він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Для оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса, однак йому було відмовлено у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Посилаючись на незнання того, що для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору встановлено строк 6 місяців та перебування на заробітках за кордоном до 10.09.2017 року, ним був пропущений строк для прийняття спадщини і тому [PERSON] просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Летичівського району в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті або за законом. В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, і відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд, в разі пропуску цього строку з поважної причини, може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved