Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернулося АТ «Державний ощадний банк» з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що між ВАТ «Державний ощадний банк України`та [PERSON] укладено кредитний договір №1337 від 05.07.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 66485,00 доларів США з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05.07.2022 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних на придбання квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05.07.2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., за реєстровим №1383, згідно з яким [PERSON] в якості забезпечення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №1337 від 05.07.2007 р., передав в іпотеку належне йому на праві особистої приватної власності нерухоме майно, двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,9 кв.м., житловою 29,8 кв.м., яка належила іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., 05 липня 2007 року, за реєстровим №1382. Рішенням Київського районного суду від 27.02.2013 року зі [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 52476дол.США72 цнт. Однак, рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною та станом на 02.08.2018 року складає по кредиту та процентам у розмірі 59942,06 дол. США. У листопаді 2013 року позивачеві стало відомо, що боржник [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - двухкімнатна квартира, загальною площею 48.9кв.м., житловою площею 29.8кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . та перебуває в іпотеці АТ «Державний ощадний банк». На підставі заяви кредитора АТ «Ощадбанк» булаз аведена спадкова справа №513/2014до майна померлого [PERSON] ,спадкоємцем померлогоє його мати [PERSON] , однак свідоцтво на спадщину на нерухоме майно їй не видавалось. Враховуючи те, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, але не оформила право власності, до неї перейшли всі права та обов`язки за іпотечним договором, тому АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою з метою захисту свого права та погашення заборгованості за кредитним договором. У свою чергу, [PERSON] звернулася до Київського районного суду з зустрічним позовом до АТ «Державний ощадний банк» про визнання зобов`язання припиненим, посилаючись на те, що кредитором - ПАТ «Ощадбанк» пропущено шестимісячний строк на звернення з вимогою до спадкоємців [PERSON] , що є безумовною підставою для втрати банком права вимоги до спадкоємців померлого [PERSON] за кредитним договором № 1337 від 05.07.2007 року та відповідно визнання зазначеного правочину припиненим. В судове засідання представник позивача з`явився, свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просив відмовити. Представник відповідача у судове засідання з`явилася, просила задовольнити зустрічну позовну заяву, у задоволенні первісної позовної заяви відмовити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, які надані суду, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І, за реєстровим №1383, згідно з яким, [PERSON] в якості забезпечення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №1337 від 05.07.2007р., передав в іпотеку належне йому на праві особистої приватної власності нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 48,9 кв.м., житловою - 29,8 кв.м., яка належила іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І 05 липня 2007 року, за реєстровим №1382. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05.07.2007 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І, за реєстровим №1383,згідно з яким, [PERSON] в якості забезпечення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №1337 від 05.07.2007р., передав в іпотеку належне йому на праві особистої приватної власності нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 48,9 кв.м., житловою - 29,8 кв.м., яка належила іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Поведьонковою І.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 05 липня 2007 року, за реєстровим №1382. Рішенням Київського районного суду від 27.02.2013 року стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 52476дол. США72 цнт. Однак, рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором залишаєтьсянепогашеною та станом на 02.08.2018 року складає по кредитом та процентам у розмірі 59942,06 дол. США. У листопаді 2013 року позивачеві стало відомо, що боржник [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - двухкімнатна квартира, загальною площею 48.9кв.м., житловою площею - 29.8кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та перебуває в іпотеці АТ «Державний ощадний банк». На підставі заяви кредитора АТ «Ощадбанк» була заведена спадкова справа №513/2014 до майна померлого [PERSON] ,спадкоємцем померлого є його мати [PERSON] , однак свідоцтво на спадщину на нерухоме майно їй не видавалось. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України, ст. ст. 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до ч.4,5 ст. 1268 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкокоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщидину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину(ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складs якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У разі переходу прав власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобовязання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Таким чином, спадкоємець [PERSON] набула усіх прав та обов`язків за іпотечним договором від 05.07.2007 року. Як зазначив Верховний суд України у своїх постановах від 02.03.2016 року у справі №6- 2І86цс15, від 12.04.2017 року по справі №676/1958/16-ц «Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадкове майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі норми ст.23 ЗУ «Про іпотеку» до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва, з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки. Кредитні зобов`язання, що забезпечені іпотекою, не припинилися, залишаються не виконаними. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст.1049, ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти . Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок держання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі переходу прав власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за ним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі на підставі рішення. Щодо твердження [PERSON] про пропуск шестимісячного строку на звернення з вимогою до спадкоємців [PERSON] , то, згідно з ч.1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавці про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Отже, [PERSON] , як спадкоємиця померлого сина [PERSON] , зобов`язана була повідомити АТ «Ощадбанк» про відкриття спадщини, тобто, виконати вимоги норми. Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли від дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Отже, цивільне законодавство містить умову, за наявності якої починається перебіг строку для подання кредитором вимог, і це саме прийняття спадщини спадкоємцями. Про те, що хтось прийняв спадщину померлого боржника [PERSON] , банк дізнався в листопаді 2013 року, про що і зазначено в заяві кредитора від 22.05.2014року. Слід зазначити, що Київським районним судом м. Одеси у справі №1512/735/2012 приймалися спроби щодо знаходження спадкоємців (правонаступників) померлого [PERSON] , які не призвели до позитивного результату, про що зазначено в ухвалі суду від 26.02.2014 року. Отже а ні у суду а ні у банку не було відомостей про спадкоємців, які прийняли спадщину, тому встановлений ст. 1281 ЦК строк порушено не було. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених доказів, суд вважає вимоги позивача законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, а у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України та згідно з Законом України "Про судовий збір", з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1921 грн. судових витрат.

Outcome: approved