Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла [INFO] на території м. Луганська, яка є тимчасово окупованою територією України. У зв'язку з тим, що заявник звернувся до Відділу ДРАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві для здійснення реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть [PERSON]. відповідно до чинного законодавства України, проте йому було відмовлено із роз'ясненням того, що державою Україна не визнається документ, а саме свідоцтво про смерть [PERSON], видане 03.11.2015року Жовтневим відділом ДРАЦС Реєстраційної Служби Луганського МУЮ, [NUMBER], на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надали суду лист про розгляд справи за відсутності їх представника відповідно до фактичних обставин справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] та онуком [PERSON] (матері [PERSON]), що підтверджується свідоцтвами про народження. За даними паспорта [NUMBER], виданого 29.12.2000року Жовтневим РВУМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], уродженка м. Луганська, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 20.02.1976року. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 29.10.2015року, [PERSON] померла в м. Луганськ [INFO], причина смерті:правобічна гнійна пневманія. Крім того, є свідоцтво про смерть [PERSON], видане 03.11.2015року Жовтневим відділом ДРАЦС Реєстраційної Служби Луганського МУЮ, [NUMBER]. Згідно ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п.2 ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Згідно ч.2 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. № 2398-УІ державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст.4 цього Закону органами державної реєстрації актів цивільного стану є : центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно ст.17 Закону державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON], видане 03.11.2015року Жовтневим відділом ДРАЦС Реєстраційної Служби Луганського МУЮ, [NUMBER], тобто на тимчасово окупованій території України, є недійсним і не створює правових наслідків, а тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити державну реєстрацію її смерті, що є підставою для встановлення факту смерті в судовому порядку. Проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. За змістом ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки м. Луганськ, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], яка померла [INFO] у м. Луганськ на підставі доказів, що достовірно свідчать про її смерть. На підставі вищевикладеного ст.ст. 234, 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved