Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, 16.02.2005? шлюб між нею та відповідачем [PERSON] - розірвано. У період шлюбу народилася одна дитина - дочка, [PERSON], [INFO]. Наразі дочка [PERSON] є повнолітньою і навчається з 01 вересня 2014 року по теперішній час у ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені [PERSON]" на факультеті іноземних мов денної форми навчання. Враховуючи те, що дочка знаходиться на її утриманні, нею витрачаються значні кошти, зокрема на проїзд, харчування, одяг, книги, зошити, проживання, тощо. Відповідач, є працездатною особою, приватним підприємцем, інвалідом не являється. На підставі викладеного, просила винести рішення, яким стягувати зз [PERSON], на її користь, аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення\~ [PERSON] навчання в освітньому закладі, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. В своїх показах зазначила, що вона змушена була звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів, оскільки не має можливості самостійно оплачувати навчання повнолітньої дочки. Відповідач, як батько не допомагає дочці матеріально, хоча має таку можливість. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Зазначив, що він згідний платити аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісячно, на утримання своєї повнолітньої дочки на період її навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 16 лютого 2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ФМ №045841 від 16 лютого 2005 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], 14 жовтня1997 року народження, яка досягла повноліття, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №102295 від 14 листопада 1997 року. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Однак, статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. \~\~\~\~\~ \~ Аналогічне роз'яснюється п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, згідно якої обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба, у зв'язку з цим, у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Довідкою №1684 виданою 15.12.2017 виконкомом Квасівської сільської ради та актом обстеження житлово-побутових умов від 13.12.2017 стверджується той факт, що на утриманні позивача [PERSON] знаходиться повнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Прикарпатського національного університету імені [PERSON] №610 від 20 грудня 2017 року [PERSON] є студенткою4 курсу факультету іноземних мов денної, (платної) форми навчання. Також, в матеріалах справи наявний договір про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра від 20 серпня 2014 року, згідно якого загальна вартість освітньої послуги становить 44340 гривень. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, платною що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби [PERSON] в матеріальній допомозі батьків. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач, [PERSON], є працездатною особою, інших утриманців не має, являється приватним підприємцем, будь-яких доказів про те, що він не має змоги сплачувати аліменти суду не надавав. З огляду на викладене, враховуючи інтереси повнолітньої дитини, [PERSON], її матеріальне благополуччя, прагнення здобути освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, який позовні вимоги визнав, суд, вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки в сумі 1000 гривень, щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до двадцяти трьох років. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 04 січня 2018 року. Крім того, враховуючи те, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання вказаного позову, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В силу\~п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved