Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 20.12.2017 року уклала з ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» договір про надання послуг №20122017/121 з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. 22.12.2017 року нею було перераховано 16600,00 грн. 12.06.2018 року відповідач запропонував їй написати заяву на повернення сплачених нею коштів, оскільки не виконав умови договору. 13.06.2018 року вона надіслала заяву про повернення коштів, 03.07.2019 року надіслала претензію про повернення коштів у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором, однак на дане звернення відповідач не відреагував. Таким чином, були порушені її права, як споживача. Також позивач зазначає, що відповідач здійснював діяльність з посередництва при працевлаштуванні за кордоном без наявності належної ліцензії, що відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» , що є підставою для визнання недійсним договору. Просить визнати договір про надання послуг №20122017/121 від 20.01.2017 року - недійсним, стягнути з ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» грошові кошти в розмірі 16600,00 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Позивач [PERSON] , до суду не явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. (а.с.45) Відповідач ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП», двічі, повторно, підряд до суду свого представника не направили, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. (а.с.35,41,43,44,50) Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору № 20122017/121 від 20.12.2017 року про надання послуг укладеного між ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» та [PERSON] , здобувач доручає, а виконавець приймає на себе всю роботу з організації отримання працевлаштування здобувача в державі Норвегія, за контрактом 12 місяців. Здобувач зобов`язується оплатити послуги виконавця в міру виконання робіт. Відповідно до п. 2.2. даного договору, виконавець бере на себе зобов`язання на підставі поданих здобувачем документів провести попередні переговори із зарубіжними роботодавцями або їх представниками, щодо кандидатури здобувача. Підготувати документи для подачі у посольство Норвегії. Відповідно до п. 2.13 вказаного договору вбачається, що виконавець зобов`язаний надати повний об`єм послуг здобувачу у строки, що не перевищують 10 робочих неділь. У разі несвоєчасного надання послуг, повернути усі сплачені кошти у повному обсязі, що були отримані за сплату послуг виконавцеві. Згідно з п. 3.2. здобувач зобов`язується оплатити роботу виконавця в розмірах і терміни, передбачені в п. 4. З п. 4.2. оспорюваного договору вбачається, що перший реєстраційний платіж у розмірі 500 євро, згідно з міжбанківським курсом продажу валюти ПАТ КБ «ПриватБанк» на дату сплати, що сплачується здобувачем на банківський рахунок виконавця в момент підписання цього договору. (а.с.13-15) Згідно копії квитанції №0,0,923984172,1 від 22.12.2017 року [PERSON] сплатила перший реєстраційний внесок у розмірі 16600,00 грн., отримувач ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» код отримувача 40376484. (а.с.16) Згідно копії заяви [PERSON] від 13.06.2018 року, остання звернулася до ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» про повернення їй коштів у сумі 16600,00 грн. (а.с.17) Згідно копії претензії від 03.07.2019 року, [PERSON] надіслала її ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП», яку останні отримали 11.07.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення. (а.с.18-20) Згідно переліку суб`єктів господарської діяльності, що мають ліцензію на посередництво у працевлаштуванні за кордоном станом на 03.09.2019 року, ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» має ліцензію на працевлаштування в Польщі за спеціалізацією водій. (а.с.25) Згідно ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина третя статті 16 ЦК України). Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним. Як вбачається зі змісту позовних вимог, до теперішнього часу зобов`язання відповідача за спірним договором не виконані й отримані від позивача грошові кошти не повернуті. Крім того, позивач вказує, що укладений договір порушує його права як споживача, а умови цього договору не відповідають Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідач укладаючи із позивачем оспорюваний договір не мав належної ліцензії та на протязі обіцяного часу не вчинив жодних дій які б свідчили про намагання виконати умови договору. Згідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», посередництво у працевлаштуванні на роботу за кордоном підлягає обов`язковому ліцензуванню. Згідно ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Згідно ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Постановою КМУ від 16.12.2015 року № 1060 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном (далі Ліцензійні умови). Згідно з п.п. 11-13 Ліцензійних умов невід`ємним додатком до договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном є завірена ліцензіатом копія погодженого проекту трудового договору з іноземним роботодавцем. Ліцензіат зобов`язаний надавати клієнту достовірну інформацію відповідно до вимог законодавства. Виконання умов договору між ліцензіатом і клієнтом про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном оформляється актом наданих послуг, який підписується обома сторонами. Ліцензіат не має права отримувати від клієнтів плату за послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном до дня отримання останнім підписаного іноземним роботодавцем примірника трудового договору (контракту наймання) та підписання акта наданих послуг. Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Згідно ч. ч. 1, 2ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Пунктом 7 ч. 1ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Згідно ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Відсутність належної ліцензії на здійснення діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном та відсутність додатку до договору, а саме копії погодженого проекту трудового договору з іноземним роботодавцем є обмеженням визначених пунктами 3, 6 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.509 ЦК України принципів свободи договору, справедливості, розумності та добросовісності та ведення чесної підприємницької практики. Згідно ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір про надання послуг №20122017/121 від 20.01.2017 укладений між [PERSON] та ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» є недійсним, оскільки на момент його укладання останні не мали ліцензії на посередництво у працевлаштування на роботу в Норвегії. Так як [PERSON] було сплачено грошові кошти у сумі 16600,00 грн. ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП» згідно вище вказаного договору, однак останній умови договору не виконав, кошти [PERSON] не повернув, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 16600,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved