Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з покійним [PERSON], [INFO]. 22 вересня 1999 року шлюб було розірвано. 21 липня 2003 року вони отримали у спільну сумісну власність по 1/2 частині житлового будинку за №31 по вул. Верховинській у смт. Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області. 19 січня 2014 року [PERSON] помер і вона залишилася проживати із дітьми у вказаному будинку. Згідно будинкової книги в даному житловому будинку крім неї та членів її сім"ї зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON]. Однак фактично відповідачі вже більше 6 місяців не проживають за місцем реєстрації. Вона неоднаразово усно вимагала від відповідачів виписатися з місця реєстрації, однак відповідачі не мають фактичної можливості оформити зняття з реєстрації, оскільки на житловий будинок, де вони фактично проживають відсутні документи про право власності. На підставі наведеного просила винести рішення за яким визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим будинком №31, що розташований по вул. Верховинській, в смт. Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилися. Однак відповідач, [PERSON] надіслав до суду електронною поштою клопотання, в якому зазначив, що він та [PERSON] більше шести місяців не проживають в будинку, що належить [PERSON], хоча там зареєстровані. Оформити реєстрацію за фактичним місцем проживання не має можливості, оскільки проживає у новозбудованому будинку родичів [PERSON], на який відсутні документи, що посвідчують право власності. Позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивачці на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частина житлового будинку №31, по вул. Верховинська, в смт. В. Бичків, Рахівського району, Закарпатської області. Інша 1/2 частина даного житлового будинку належала колишньому чоловікові позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 21.07.2003 року виконкомом Великобичківської селищної ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1353924, виданим 29.08.2003 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області. 19 січня 2014 року гр. [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №165216 від 20.01.2014 року. У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до будинкової книги, у житловому будинку №31 по вул. Верховинська в смт. В. Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, прописані також відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON] В ході судового розгляду відповідач [PERSON] визнав, що він та [PERSON] більше шести місяців не проживають у житловому будинку №31 по вул. Верховинська в смт. В. Бичків, Рахівського району, Закарпатської області. Ця обставина підтверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21 вересня 2015 року. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому, формальна наявність реєстрації місця проживання не є підставою для збереження права користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З цих норм вбачається, що, по-перше, саме власник визначає коло осіб, які будуть користуватися належним йому жилим приміщенням, а по-друге, право користуванням жилим приміщенням мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачка довела, що з відповідачами, договору найму житла не укладала, членом сім'ї позивачки, відповідачі [PERSON] та [PERSON], не являються, за місцем своєї реєстрації відповідачі не проживають, отже врахувавши всі зазначені обставини, суд вважає, що відповідачі втратили право на користування житловим будинком №31 по вул. Верховинська в смт. В. Бичків, Рахівського району, Закарпатської області. Суд вважає, що наведені в судовому засіданні обставини на підтвердження позовних вимог є доведеними, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного,

Outcome: approved