Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі - заявник, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - заінтересована особа-1, АТ КБ «ПриватБанк»), фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - заінтересована особа-2, ФОП [PERSON] ), звернулося до Печерського районного суд м. Києва із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, в якій просить суд зобов`язати АТ «КБ «ПриватБанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю, відносно ФОП [PERSON] шляхом надання роздруківки реєстру електронних платіжних документів про рух грошових коштів по рахункам № [NUMBER] , № [NUMBER] , які належать ФОП [PERSON] , із зазначенням назви та коду ЄДРПОУ контрагентів, дати, суми операцій та призначення платежу за період часу з 01.01.2016 року до 31.12.2017 року. В обґрунтування заяви ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що до нього, як контролюючого органу, на підставі Порядку подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.08.2015 року № 721, від АТ «КБ «ПриватБанк» надійшли відомості про відкриття ФОП [PERSON] рахунків № [NUMBER] , № [NUMBER] . Відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік та наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.09.2018 року № 5248-п заплановано проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП [PERSON] з 08.10.2018 року, тривалістю 10 робочих днів за період часу з 03.07.2015 року до 31.12.2016 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Для вручення наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.09.2018 року № 5248-п та пред`явлення направлення на перевірку № 11771 від 08.10.2018 року було здійснено вихід за адресою реєстрації (місця проживання) ФОП [PERSON] : [ADDRESS] . Під час виходу було встановлено, що ФОП [PERSON] за місцем реєстрації (місцем проживання) відсутній, про що складено акт про відсутність за місцезнаходженням та неможливість вручення на перевірку ФОП [PERSON] від 08.10.2018 року № 59634/04-36-13-05/ [NUMBER] . Запитом № 13217 від 08.10.2018 року на встановлення місцезнаходження платника податків вищевказана інформація була передана до оперативного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області для встановлення місця перебування ФОП [PERSON] . З метою визначення питання щодо правомірності господарських операцій, здійснених ФОП [PERSON] , для обчислення належних до сплати сум податків, ГУ ДПС у Дніпропетровській області просить розкрити відносно ФОП [PERSON] інформацію, яка містить банківську таємницю. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.06.2019 року заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зазначено строку виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання. 09.07.2021 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.06.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області подано заяву про усунення недоліків та клопотання про заміну сторони. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2021 року в порядку окремого провадження відкрито провадження у цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», фізичної особи-підприємця [PERSON] , про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, та судове засідання призначено на 05.10.2021 року. 05.10.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 17.11.2021 року. 21.10.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. 17.11.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 14.12.2021 року. В судове засідання 14.12.2021 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Як визначено у ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: [ADDRESS] . Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.09.2018 року № 5248-п призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП [PERSON] з 08.10.2018 року, тривалістю 10 робочих днів за період часу з 03.07.2015 року до 31.12.2016 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та 14.09.2018 року останньому направлено повідомлення. Для вручення наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.09.2018 року № 5248-п та пред`явлення направлення на перевірку № 11771 від 08.10.2018 року було здійснено вихід за адресою реєстрації (місця проживання) ФОП [PERSON] : [ADDRESS] . Під час виходу було встановлено, що ФОП [PERSON] за місцем реєстрації (місцем проживання) відсутній, про що складено акт про відсутність за місцезнаходженням та неможливість вручення на перевірку ФОП [PERSON] від 08.10.2018 року № 59634/04-36-13-05/ [NUMBER] . За таких обставин, ГУ ДПС у Дніпропетровській області просить зобов`язати АТ «КБ «ПриватБанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю, відносно ФОП [PERSON] шляхом надання роздруківки реєстру електронних платіжних документів про рух грошових коштів по рахункам № [NUMBER] , № [NUMBER] , які належать ФОП [PERSON] , із зазначенням назви та коду ЄДРПОУ контрагентів, дати, суми операцій та призначення платежу за період часу з 01.01.2016 року до 31.12.2017 року. Підставою для розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності; з`ясування наявності та розміру доходів платника податків - ФОП [PERSON] для визначення сум його податкового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. ФОП [PERSON] відкрито рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] в АТ «КБ «ПриватБанк». Отже, відомості про банківські рахунки ФОП [PERSON] та відомості про обсяг та обіг коштів по рахунках у разі відкриття таких у АТ КБ «ПриватБанк» є банківською таємницею. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правової норми слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Як визначено у п. п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Згідно з п. 73.4 ст. 73 ПК України, інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 року, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі № 752/19172/18 та від 28.05.2020 року у справі № 761/13288/19. Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.04.2019 року у справі № 761/43384/16-ц. За положеннями пп. пп. 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.35 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; вживають заходів до виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, щодо відповідності законодавству. Як визначено у пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; Аналогічне положення закріплене у п. 75.1. ст. 75 ПК України, відповідно до якого, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Як визначено у п. 77.4 ст. 77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Згідно з п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. Як визначено у пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема, повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця. Проте, ФОП [PERSON] про зміну місця проживання не повідомив. Запитом № 13217 від 08.10.2018 року на встановлення місцезнаходження платника податків вищевказана інформація була передана до оперативного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області для встановлення місця перебування ФОП [PERSON] . Таким чином, ГУ ДПС у Дніпропетровській області позбавлено можливості провести документальну планову виїзну перевірку ФОП [PERSON] . Оскільки суд встановив, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області вчинило визначені законом дії для проведення документальної перевірки, однак проведення цієї перевірки було неможливими з незалежних він нього причин, заява ГУ ДПС у Дніпропетровській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відносно ФОП [PERSON] про рух коштів на рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350, п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved