Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву б/н від 30 травня 2018 року. Відповідач отримала кредит у розмірі 198400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Договору власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, яким є короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надано відповідачу набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування, серед яких є: Internet-banking Приват24; MobileBanking; Контактний Центр Банку; Цілодобову службу "Консьєрж-сервіс" та до пристроїв самообслуговування, через які клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку. Для погашення кредиту Банк надав відповідачу інструменти передбачені договором, а саме п. 2.1.1.12,3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх Банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором він виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а остання в порушення норм закону та умов договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями у зв`язку з чим, станом на 11 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 169573 гривні 22 копійки, в тому числі: заборгованість за кредитом - 155784 гривні 97 копійок та заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом - 13788 гривень 25 копійок. Посилаючись на вказані обставини та те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 155784 гривні 97 копійок, що становить заборгованість лише за тілом кредиту та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2336 гривень 77 копійок. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2021 року відкрито провадження у справі, учасників якої повідомлено, що розгляд її здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, правом на подачу відзиву не скористалась . Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За згодою позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 30 травня 2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 198400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua та складають договір про надання банківських послуг (а.с. 20). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 20 зворот). У вказаному формулярі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «Приватбанку» заповнена інформація про персональні та контактні дані [PERSON] , натомість відомостей про вид платіжної картки, яку отримала відповідач, базової процентної ставки за користування кредитом анкета-заява не містить, таким чином в ній не врегульовано порядок нарахування заборгованості за кредитом. Як вбачається з довідки про надані платіжні картки, на підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договору №б/н, остання отримала картку: № [NUMBER] від 17 січня 2019 року з терміном дії до травня січня 2022 року (а.с.19). З моменту отримання відповідачем вказаної платіжної картки кредитний ліміт змінювався, що стверджується довідкою про зміну умов кредитування картки виданої АТ КБ ПриватБанк» на ім`я [PERSON] (а.с. 18). До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи (а.с.23-68). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, станом на 11 жовтня 2020 року становить 169573 гривні 22 копійки, в тому числі: заборгованість за кредитом - 155784 гривні 97 копійок та заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом - 13788 гривень 25 копійок (а.с. 6-9). Даний розрахунок заборгованості суд визнає достовірним та правильним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України. Таким чином, з вказаного розрахунку вбачається, що станом на 11 жовтня 2020 року позивачем нараховано заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом. Разом з тим, оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, відтак банк просить стягнути з позичальника лише заборгованість за тілом кредиту, що становить 155784 гривні 97 копійок. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, частина перша статті 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При системному аналізі зазначених норм чинного цивільного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку, що Анкета-заява відповідача разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами Банку, дійсно складають кредитний договір, який вважається укладеним 30 травня 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , оскільки саме в цей день вона була ознайомлена із фінансовими умовами надання кредиту у зв`язку з чим до відносин, які склалися між сторонами підлягають застосуванню норми ст.ст. 1054-1056-1 Параграфа 2 ЦК України (Кредит). Статтею 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. Так ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони в укладеному між ними кредитному договору погодили, що відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів об`єктивно підтверджується наданою суду випискою з карткового рахунку відповідача (а.с. 10-17), він не спростований останньою та об`єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Враховуючи приписи вищезазначених норм ЦК України та положення Договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь боргу за кредитним договором у розмірі 155784 гривні 97 копійок. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч.2 ст.16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Оскільки відповідач несвоєчасно сплачує кошти по кредитному договору, заборгованість по їх сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2336 гривень 77 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved