Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] , право власності на який набула на підставі договору дарування від 25.11.2010, посвідченого нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори Львівської області Коцюмбасом С.Й. В даному будинку зареєстровані та фактично проживають вона та її син [PERSON] . Також, в будинку зареєстрований, однак жодного дня в ньому не проживав відповідач [PERSON] Відповідач фактично проживає в [ADDRESS] . та є власником 1/4 частини даної квартири. Факт непроживання та відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження від 06.09.2018, який був складений комісією Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області. Відповідач в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, вона одна здійснює догляд за будинком та оплачує комунальні послуги. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований у належному їй будинку, в неї постійно виникають труднощі з оформленням субсидії на оплату комунальних послуг. Оскільки відповідач не є співвласником спірного будинку, вибув на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, не бере участі в оплаті комунальних послуг, також не несе інших витрат по утриманню будинку, має у власності інше житло, вважає, що він втратив право на користування житловим будинком та підлягає зняттю з реєстрації. 12.06.2017 представник відповідача адвокат Жук Г.В. подала заперечення на позовну заяву зазначаючи, що [PERSON] з 13.01.2014 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі "Львівська виправна колонія (№48)". Згідно з ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Відповідач протягом тривалого часу не проживає у будинку за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з відбуттям покарання у виді позбавлення волі, тому за ним у будь-якому випадку зберігається право на користування визначеним жилим приміщенням. Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області про призначення проведення повторного авторозподілу судової справи у зв`язку із закінченням повноваження першого періоду призначення на посаді судді [PERSON] та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Карпин І.М. та призначена до розгляду в поряду спрощеного провадження. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 08.08.2019 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі, за місцем реєстрації не з`являвся, має у власності частину квартири у м. Львові , де фактично проживає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов своєї довірительки підтримав, дав пояснення аналогічні доводам викладеним в позовній заяві, просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Представник відповідача [PERSON] на розгляд справи повторно не з`явилася, в черговий раз подала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Враховуючи те, що представник відповідача неодноразово подає клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі, суд вважає за можливе з дотриманням вимог ст. 223 ЦПК України проводити судовий розгляд у відсутності відповідача та його представника на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , на підставі договору дарування від 25.11.2010, посвідченого нотаріусом Новояворівською державної нотаріальної контори стала власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №28258008 від 06.12.2019. Також судом встановлено, що в результаті зміни номерації будинків та присвоєння вулиць в с.Молошковичі Яворівського району Львівської області було змінено номер будинку, який на праві власності належить [PERSON] з [ADDRESS] без назви вулиці на [ADDRESS] . Згідно з довідкою Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області №706 від 03.09.2018 в житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , який є братом позивача. З копії паспорта [PERSON] вбачається, що в с.Молошковичі Яворівського району Львівської області він прописаний з 01.12.1999, зареєстрований з 11.07.2003. Відповідно до акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] за даною адресою не проживає. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння. Відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної власності належить частина квартири у [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 30.09.1997, виданого Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці. В клопотаннях адресованих суду відповідач [PERSON] зазначає, що проживає у м.Львові. Відповідач [PERSON] житлом за місцем реєстрації не користується, звільнившись з місць позбавлення волі не повернувся до місця реєстрації, будь-яких перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинив. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між позивачем як власником житлового будинку та відповідачем на право користування житловим приміщенням, позивач у зв`язку з реєстрацією відповідача позбавлена можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися вищезазначеним будинком, чим обмежуються її права як власника згаданого об`єкта нерухомості, тому суд вважає, що відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved