Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

В січні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Чортківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О.В. про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначається, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно заповіту [PERSON] 1/4 частину вказаного житлового будинку він заповів позивачці. 18 березня 2011 року до майна померлого [PERSON] за заявою позивачки Чортківською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 167/2011. [INFO] померла [PERSON] , яка була дружиною [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельної ділянки за кадастровим номером 6125510100:01:011:0849 площею 0,0572 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . Згідно заповіту [PERSON] також все своє майно вона заповіла позивачці. 21 березня 2019 року до майна померлої [PERSON] за заявою позивачки приватним нотаріусом Долібою О.В. була заведена спадкова справа № 108/2019. В грудні 2019 року позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вище вказане нерухоме майно, однак нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтв через відсутність документів, що змусило звернутися до суду Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача Чортківської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, в суд поступила заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Доліба О.В. в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, про слухання справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 03.10.1998 Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області, стверджується належність документа [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Чортків Тернопільської області. [INFO] помер [PERSON] у віці 87 років в м. Чорткові Тернопільської області, про що 11 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області складено відповідний актовий запис №12 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] у віці 92 років в м. Чорткові Тернопільської області, про що 05 березня 2019 року Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено відповідний актовий запис №59 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Спадкова справа №108/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Долібою О.В. 21 березня 2019 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Чортківською районною державною нотаріальною конторою Тернопільської області «08" квітня 2013 року, зареєстрованим у реєстрі за №117, відповідно до якого спадкодавець заповіла все належне їй майно у користь позивачки. Станом на 26 грудня 2019 року інші заяви не надходили, а також свідоцтва про право на спадщину не видавались. Спадкова справа №167/2011 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена Чортківською районною державною нотаріальною конторою 18 березня 2011 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Чортківською державною нотаріальною конторою Тернопільської області „02" січня 1992 року, зареєстрованим у реєстрі за №1-18, відповідно до якого спадкодавець заповів належну йому 1/4 частину житлового будинку за [ADDRESS] у користь позивачки. Оскільки за життя спадкодавцям належало згадане майно, це не позбавляє спадкоємця права на спадкування майна померлих. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Видача свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Враховуючи наведене та відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавців за заповітом, задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на вказане майно. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача і повернення йому з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved