Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим будинком та його виселення. В обгрунтування позову вказала, що вона являється власником житлового будику № 23, розташованого по вул. Високівська в с. Некраші Черняхівського р-ну Житомирської обл. В даному будинку проживає її колишній чоловік [PERSON] Проживаючи в будинку [PERSON] зловживає спиртними напоями, проявляє хуліганську поведінку, застосовує до неї фізичну силу. Своєю поведінкою відповідач порушує її право на проживання в будинку, що також впливає на психіку дитини, та загрожує їх із сином життю і здоровю. Відповідач не бере участі у веденні господарства, у вихованні та утриманні сина, аліменти не сплачує. Натомість відповідач має місце проживання, де і зареєстрований: вул. Затишна (Боженка) 14, с. Некраші Черняхівського району Житомирської області. У звязку з цим просила усунути перешкоди в користуванні житловим будинком за адресою: Житомирська обл. Черняхівський р-н с. Некраші, вул. Високівська 23, шляхом визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим будинком та висилити його. Також просила стягнути з відповідача понесений нею судовий збір у сумі 704,80 грн. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов не визнав, вказав, що під час шлюбу з позивачкою, вони за батьківські кошти придбали спірний будинок, права власності на даний будинок він не має, зареєстрованим місцем проживання має іншу адресу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. 23.10.2007 року шлюб між ними розірвано (а.с.10). У відповідності до свідоцтва про право власності та довідки Оліївської сільської ради №93 від 17.04.2018 року [PERSON], позивачка по справі, є власником житлового будинку №23, розташованого по вул. Високівській с. Некраші Черняхівського р-ну Житомирської обл. (а.с. 7). [PERSON], відповідач по справі, проживає в спірному будинку без реєстрації, є бувшим членом сімї позивача, не є власником спірного будинку, систематично зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, добровільно залишити житлове приміщення не бажає. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії паспорта відповідача та інформаційної довідки Оліївської сільської ради №14 від 24.05.2018 року зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є вул. Зарічна 14, с. Некраші Черняхівського району Житомирської області (а.с.19,28). \~ \~ \~ \~05.03.2018 року [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, що підтверджується постановою Черняхівського районного суду Житомирської області (а.с12). Вказані обставини належними та допустимими доказами відповідачем не спростовано. Відповідно до ч.1ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до положень\~ст.109\~ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 157\~ЖК України передбачено, що членів сім'ї власника будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У відповідності з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985р №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України"при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116\~ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Вказані обставини та аналіз наведених вище норм чинного законодавства України дає підстави зробити висновок, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом виселення особи з житлового будинку без надання їй іншого житлового приміщення. З огляду на викладене, враховуючи, що права власника мають бути захищені судом, а також те, що заходи, які застосовувались до відповідача згідно постанови суду не дали позитивного результату, відповідач і надалі порушує правила співжиття, вчиняє насильство в сімї, що робить неможливим проживання з ним в одному будинку позивача, а тому, вимоги [PERSON] про усунення перешкод у праві користування житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком та його виселення з житлового будинку, підлягають задоволенню, як основані на законі, що надасть можливість позивачці розпоряджатися та користуватися своїм будинком на власний розсуд. Крім того, у відповідності із\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved