Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилалась на те, що з метою укладення договору про надання житлово-комунальних послуг для обслуговування житла звернулася до ПП «Житлосервіс», надавши при цьому документ, який підтверджує її право власності на квартиру [ADDRESS]. Проте при розгляді документів було встановлено, що у договорі дарування квартири від 20 лютого 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] та в її паспорті громадянина України є розбіжності щодо написання її імя. Так, в свідоцтві про її народження, паспорті громадянина України, а також у всіх інших документах, її імя зазначено, як «Мартіна». Натомість, в договорі дарування її ім»я вказане як «Мартина». Оскільки вона не може вчиняти будь-які дії щодо належного їй на праві власності нерухомого майна та розпоряджатися нам на власний розсуд, просила суд встановити факт належності їй договору дарування. Справа слухалась у відсутність сторін по справі, які в судове засідання не зявилися незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від заявниці [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила слухати справу у її відсутність. Заяву підтримала та просила її задовольнити. Також від представника заінтересованої особи ПП «Житлосервіс» - [PERSON] надійшла заява про слухання справи у її відсутність. Вирішення заяви залишила на погляд суду. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] з метою укладення договору про надання житлово-комунальних послуг для обслуговування житла звернулася до ПП «Житлосервіс», надавши при цьому документ, який підтверджує її право власності на квартиру [ADDRESS]. Проте при розгляді документів було встановлено, що у договорі дарування квартири №2 від 20 лютого 2006 року, укладеного між Лук»яном Г.С. та малолітньою [PERSON], від імені та в інтересах якої діяла її законний представник мати [PERSON]»ян А.Г., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] наявна описка щодо написання ім»я заявниці. Замість її ім»я, яке вказане у свідоцтві про народження, паспорті громадянина України «Мартіна», у договорі дарування квартири її ім»я зазначено як «Мартина». (а.с.4). В подальшому договір дарування із вказаною опискою був зареєстрований в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації (а.с.5). Як розяснив пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті у зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Із досліджених в судовому засіданні копій свідоцтва про народження та паспорта громадянина України заявниці вбачається, що її імя зазначено як «Мартіна» (а.с.6,7). Таким чином, оскільки вказана помилка у договорі дарування квартири щодо написання імені заявниці, не дає їй змоги розпоряджатися своїм майном та вчиняти відносно нього будь-які дії, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved