Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі у них з відповідачем [INFO] року народився син [PERSON], який навчається в Філії Побузької Загальноосвітньої школи 1-111ст. «Пушківська загальноосвітня школа - дошкільний навчальний заклад», та на даний час проживає з позивачем. 08 лютого 2008 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Син [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачкою з 2008 року в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 19 травня 2005 року його батьком являється [PERSON]. Вона самостійно та повністю матеріально забезпечує свого сина всім необхідним для його нормальної життєдіяльності. Натомість відповідач ніякої участі у вихованні сина не приймає, матеріально не забезпечує, аліменти не сплачує, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам. Сума заборгованості по аліментам на час подання позову складає 59135,50 грн.. З моменту розірвання шлюбу відповідач дитину не відвідує, шкільним життям не цікавиться, жодного разу не надав матеріальної допомоги, не цікавиться здоров»ям та оздоровленням сина. Так поведінка відповідача свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] . Стягнути з відповідача судові витрати. В судове засіданні позивач [PERSON] не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, а саме виклик відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Голованівського районного суду з опублікуванням оголошення про виклик відповідач, який вважається повідомлений про дату час і місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України . Представник третьої особи служби у справах дітей Голованівської РДА в Кіровоградській області Руда\~І.В. в судове засідання не з?явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не з'явились, суд, відповідно до ст.247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.2005 року, виданого Молдовською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], [PERSON],(а.с.6 ). Шлюб між [PERSON], та [PERSON] розрізано 08.02.2008р. свідоцтво про розірвання шлюбу від 19.03.2008 року, серії [NUMBER], (а.с.5). З відповідача [PERSON] Голованівським районним судом було стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі ? частини на утримання сина [PERSON], [INFO], про що було видано виконавчий лист №2-350-07 від 10.09.2007 року, за яким рахується заборгованість по аліментам за період з 01.02.2018 по 01.08.2018 року в розмірі 59 135, 50 грн., (а.с.8), тобто відповідач [PERSON] аліменти на утримання сина не сплачує. Згідно довідки Філії Побузької Загальноосвітньої школи 1-111ст. «Пушківська загальноосвітня школа - дошкільний навчальний заклад» №119 від 14.06.2018року [PERSON] навчається в 8 класі філії Побузької Загальноосвітньої школи 1-111ст. «Пушківська загальноосвітня школа - дошкільний навчальний заклад». Батько [PERSON] не приймає участі у навчанні і вихованні дитини, не відвідує сина у школі, не спілкується з класним керівником та не цікавиться життям [PERSON], (а.с.11). Згідно довідки Побузької селищної ради №323 від 01.08.2018року [PERSON] проживає в смт Побузьке Голованівського району разом зі своїм сином [PERSON] та сім»єю, (а.с.12). З Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 01.08.2018р. вбачається, що [PERSON] проживає разом з чоловіком [PERSON], синами [PERSON], [PERSON] у двох кімнатній приватизованій квартирі, власником якої є [PERSON]. [PERSON] та чоловік [PERSON] виховують двох синів, здійснюють за ними належний нагляд. Умови проживання сім»ї добрі, створені умови для виховання і розвитку дитини, (а.с.13). Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO] Голованівької районної державної адміністрації №01-32/69/1 від 20.07.2018р. слідує, що мати дитини [PERSON] та батько дитини [PERSON] розлучені. Син [PERSON] проживає біля матері [PERSON].в [ADDRESS]. Мати [PERSON] здійснює за ним догляд, займається його вихованням, утримує. Дитина [PERSON] навчається в 8 класі , за час навчання батько [PERSON] не приймає участі у вихованні та навчанні дитини, не відвідує сина у школі, не спілкується з класним керівником та завідувачем філії. Умови проживання сім»ї [PERSON] добрі. Згідно пояснень громадян [PERSON] та [PERSON] встановлено, що батько дитини [PERSON] не піклується про свого сина, не відвідує його , на надає матеріальної допомоги. Згідно довідки виданої відділом ДВС Головного ТУЮ в Кіровоградській області має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 55922,00 грн.. А тому доцільно, в інтересах дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] жителя с.Молдовка Голованівського району Кіровоградської області відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], (а.с.9-10). Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України). Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року (набрала чинність для України 27.02.1991 року) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Згідно положення п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаєть позивач, як на підставу своїх вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню, не піклується про нього, не забезпечує їх необхідним харчуванням, одягом та належним медичним доглядом. Встановивши наявність умисного ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитина, суд приходить до висновку про необхідність захисту інтересів дитини. Мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми, саме рішення суду про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат. Як вбачається з наданої квитанції від 02.08.18 р., позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., виходячи з розміру, встановленого ст. 4 Закону України "Про судовий збір" . Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] сплачений судовий збір , а саме в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., на користь [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved