Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до територіальної громади Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в особі Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в якій просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON], яка на момент смерті проживала в [ADDRESS], терміном на три місяці. Позивачі в обґрунтування позовної заяви зазначили, що [INFO] померла їхня матір Іванісова Катерина Петрівна, жителька [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 5,8743 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської, яка належна особисто померлій [PERSON] Також, до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності бувшого ВАТ «Підсереднє», зареєстрованого с. Підсереднє Великобурлуцького району Харківської області, розміром 6,49 умовних кадастрових га без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER], виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 21 червня 2000 року на ім'я [PERSON], зареєстрованого 24 червня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER]. Оскільки вищезазначене право на земельну частку (пай) належало [PERSON], який помер [INFO], його спадкоємцем стала дружина [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, оскільки мешкала та була зареєстрована на день смерті [PERSON] разом із ним, однак не встигла оформити своїх спадкових прав щодо спадкового майна. На момент смерті [INFO] [PERSON] проживала одна. Після смерті матері позивачі зверталися до службових осіб Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та їм було роз'яснено, що оскільки вони сини своєї матері то земельні ділянки в будь-якому випадку будуть належати їм. Про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори чи завірення такої заяви у сільській раді також ніхто не роз'яснював. Було лише наголошено, що спадщину можна не переоформляти, оскільки орендну плату все одно вони будуть отримувати. Тільки у 2018 році працівники Підсереднянської сільської ради роз'яснили їм необхідність оформлення спадщини в нотаріальному та судовому порядку. Після звернення до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області у 2018 році з наміром оформити спадок, що відкрився після смерті їх батьків, позивачам було відмовлено на підставі пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрився після смерті їхньої матері [PERSON] За викладених обставин [PERSON] та [PERSON] просять суд визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не з'явився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином (а.с.49). На адресу суду сільський голова направив листа, в якому вказав, що сільська рада не має заперечень до вказаного позову, просять розглядати справу без їх участі, з позовною заявою згодні (а.с.32). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника відповідача. Суд всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 постанови "Про практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] у віці 69 років, про що 23 травня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 10, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.09). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Підсереднє», розміром 6.49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до довідки про укладення шлюбу № 34 (а.с.14) у померлого [PERSON] була дружина [PERSON], яка [INFO] померла у віці 69 років, про що 05 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 14, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.08). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 5,8743 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджено державним актом серії [NUMBER] (а.с.10). За життя [PERSON] заповіту не склала. Відповідно до довідки виконавчого виданої виконавчим комітетом Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 15 листопада 2018 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до довідки від 15 листопада 2018 року за вих. № 816, виданої виконавчим комітетом Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області [PERSON], [INFO] народження на день смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS](а.с.15). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними синами померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.12) та про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.13). Як встановлено в судовому засіданні, у встановлений законом строк [PERSON] та [PERSON] не подали до Великобурлуцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки після поховання матері вважали, що фактично прийняли спадщину бо є її синами і користувалися нею, а саме: щорічно, на протязі 2005-2018 р.р., отримували орендну плату за оренду спадкового майна, тому із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась. Також, позивачі вказали, що мають незадовільний стан здоров'я, що також перешкоджало їх звернутись до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом спадкового майна після померлої матері [PERSON], яке складається з земельної ділянки, 5,8743 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності бувшого ВАТ «Підсереднє», зареєстрованого с. Підсереднє Великобурлуцького району Харківської області, розміром 6,49 умовних кадастрових га без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), проте постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області їм було відмовлено в прийняті спадщини, оскільки вони пропустили встановлений закон шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.17). Відповідач у справі - Підсереднянська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області в заяві за № 156 від 21 травня 2019 року, підписаною повноважною особою - Підсереднянським сільським головою Шевченком М.О. з прикладенням печатки, відповідач визнав позов та не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] (а.с.49). Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Суд повинен поряд із застосуванням норм матеріального права керуватись нормами процесуального права (ст.ст. 263, 265 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.4 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки на даний час заяв про відмову від спадщини позивачі не подавали, спадщина не визнана судом відумерлою, позивачі в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не можуть. Обставини, на які посилаються позивачі як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері Іванісової К.Ф., заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивачів щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано, крім того, відповідачем позов визнано, заперечень він не має. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.п.2,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. З урахуванням вищенаведених вимог закону, визнання позову відповідачем, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України. Дев'яносто днів є достатнім строком для подання позивачем відповідної заяви, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved