Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернувся арбітражний керуючий ліквідатор Кредитна спілка «Україна» [PERSON] до Котовського МР ДВС ГТУ в Одеській області та наполягав на скасуванні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АН №355175, 17.04.2009 та АН № 365655 від 04.03.2009 року винесені відділом ДВС Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; на скасуванні скасувати арешту реєстраційний номер 8317398 зареєстрований 22. 12. 2008 року за №8317398 реєстратором Перша одеська державна нотаріальна контора згідно заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна, 31/4- 3333, 19. 12. 2008, СУ УМВД України в Одеській області; на знятті арешту та заборони відчуження з нерухомого майна власником якого є «Україна» Кредитна спілка, а саме нежитлової [ADDRESS]; на виключенні нежитлової будівлі [ADDRESS] власником якої є Кредитна спілка «Україна» з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. В судовому засіданні [PERSON] на позовних вимогах наполягав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2009 року позовну заяву [PERSON] задоволено частково, договір внеску (вкладу) члена кредитного союзу на депозитний рахунок [NUMBER] по програмі «Ювілейний» від 13 жовтня 2008 року, укладений між Кредитним союзом «Україна» та [PERSON] розірвано, стягнено з Кредитного союзу «Україна» на користь [PERSON] 70000,00 грн. боргу за умовами договору, 700,00 грн. державного сита та 30,00 грн. ІТЗ, сплачених [PERSON], а всього 70730,00 грн. Також, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області № 2-543/2009 від 08 квітня 2009 року у вказаній цивільній справі задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на незавершений будівництвом торгівельний павільйон, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить Кредитній спілці «Україна». Кредитна спілка «Україна» є власником нежитлової будівлі розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна [NUMBER] від 11.05.2016 року. Кредитну спілку «Україна» визнано банкрутом, Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.03.2016 р. по справі №21-32-2/44-10-2632 призначено ліквідатора [PERSON], свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №1140 від 14.06.2013 р. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.03.2016 року призначено ліквідатором Кредитної спілки «Україна» арбітражного керуючого [PERSON]. Так, [PERSON] звернувся в Котовського міжрайонного відділу державної виконавчої служби, про що отримав відмову від 03.06.2016 №8816/02-35/14, де йому повідомили, що у виконавчі провадження в рамках яких були накладені арешти на майно Кредитної спілки «Україна», згідно постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження АН № 365655 від 04.03.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8558143 та АН № 355175 від 17.04.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9093909 були завершені та передані для зберігання до архіву. Згідно положень «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 року №2274/5 термін зберігання завершених виконавчих проваджень та книг обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, становить 3 роки. Тому зняти арешт не можливо. Станом на 03.06.2016 року відкритих виконавчих проваджень про стягнення з Кредитної спілки «Україна» заборгованостей на виконанні у відділі не має. Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута. Окрім цього, ч.1 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зазначається, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Відповідно до ч.3 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута. На підставі вищенаведеного, знаходження майна боржника, визнаного банкрутом, під арештом суперечить вимогам ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", і обмежує ліквідатора в проведенні ліквідаційної процедури, перешкоджає виконанню ліквідатором своїх обов'язків та задоволенню вимог кредиторів у строки та в порядку, що встановлені законом, а тому є підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих Котовським міськрайонним судом Одеської області відповідно до ухвали від 08 квітня 2009 року. Згідно ст.. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. На даний момент подальше існування накладеного арешту не є доцільними, оскільки це позбавляє власника майна, розпоряджатись ним, тому суд вважає що його необхідно скасувати. Враховуючи викладене і

Outcome: approved