Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] який був зареєстрований 30 серпня 1997 року Міловським відділом РАЦС Луганської області. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають двох дітей дочку [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Які на час подачі позовної заяви мешкають з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось оскільки вони останнім часом не знаходять між собою порозуміння. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, послалась на вище означені обставини та пояснила, що не бажає жити разом з відповідачем який зловживає спиртними напоями, створює у родині негативну обстановку, виникають постійні сварки. Був засуджений за нанесення тілесних ушкоджень її та дітям. Просила залишити після розірвання шлюбу жити неповнолітнього сина з нею, а також залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак був належно повідомлений про час, місце розгляду справи про причину неявки до суду не повідомив яку слід вважати неповажною. Виникли підстави розглядати цивільну справу у заочному порядку, позивачка цьому не заперечувала наполягала на подальшому розгляді справи без участі відповідача, якому відомо час та місце розгляду справи, однак навмисно не з'являється до залу судового засіданя. З таких підстав за ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених вимог, оскільки: Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України "Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення." Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 серпня 1997 року в Міловському районному відділу реєстрації актів громадського стану актова запис №27, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловік [PERSON], дружина [PERSON]. (а.с.3) Як слід з свідоцтв про народження сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та повнолітню дочку [PERSON] [INFO]. (а.с.9-11) З копії паспорту вбачається, що позивачка [PERSON] відповідач [PERSON] є громадянами України. (а.с.4-8) Згідно вироку від 08 серпня 2017 року відповідач [PERSON] був засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт за скоєння злочину відносно позивачки [PERSON] та своїх дітей дочки [PERSON] та сина [PERSON] яким завдав легкі тілесні ушкодження знаходячись у стані алкогольного сп'яніння. (а.с.25) Таким чином було встановлено, що позивачка не бажає знаходитись у шлюбі з відповідачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і це має істотне значення для позивача, проживання дитини після розірвання шлюбу суд вважає залишити жити з позивачкою, оскільки відповідач ні як не зреагував не в своїх запереченнях, не думкою яку повинен довести у судовому засіданні на яке не з'явився і тільки позивачка довела, що дитина у весь час знаходяться з нею і вона надає її умови для життя та виховання, прізвище залишити шлюбне «[PERSON]» вимоги позивачки законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved