Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до П'ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO] померла її мати [PERSON], після їхньої смерті відкрилася спадщина на належне їм майно по 1/3 частині житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Право власності на 2/3 частини вищезазначеного житлового будинку [PERSON] і [PERSON] набули при житті на підставі ЗУ Про власність». Проте, при житті [PERSON] і [PERSON] своє право приватної власності на вищезазначений житловий будинок не оформили відповідно до чинного законодавства. Позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлих [PERSON] і [PERSON], частину спадщини вона прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви у встановлений законом строк і оформивши її належним чином. Проте маючи намір оформити вищезазначений житловий будинок належним чином, вона звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Внаслідок вищезазначеної обставини - відсутності правовстановлюючо документу на 2/3 частини житлового будинку, який належав померлим [PERSON] і [PERSON] вона позбавлена можливості оформи спадщину належним чином і здійснити свої спадкові права, тому змушена звернутися із даним позовом в суд за захистом своїх прав. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримує, просить суд їх задовольнити та слухати справу у її відсутність. Представник П'ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області - сільський голова [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій повідомив, що позов визнає і просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] виданим 28.07.1997 року. [INFO] померла [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] виданим 19.02.2003 року. Позивачка [PERSON] являється дочкою померлих, що підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про одруження. Після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їм майно - по 1/3 частині житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], що підтверджується матеріалами технічного паспорту на житловий будинок. Право власності в рівних частках по 1/3 частини вищезазначеного житлового будинку у померлих виникло на підставі Закону України «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), згідно з яким, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, що підтверджується довідкою № 781 від 18.08.2015 року виданою П'ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області, згідно якої станом на 15.04.1991 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали частку в майні колгоспного двору, по [ADDRESS]. При житті померлі [PERSON] та [PERSON] не оформили своє право власності на даний будинок відповідно до чинного законодавства, що підтверджується довідкою - характеристикою № 259 від 09.11.2015 року, виданою КП «Бершадське РТБІ». Позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлих [PERSON] та [PERSON] і частину спадщини вона прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви у встановлений законом строк і оформивши її належним чином, що підтверджується копіями Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2003 року, довідкою виданою Бершадською державною нотаріальною конторою, а також довідкою № 998 від 03.11.2015 року виданою П'ятківською сільською радою Бершадського району. Маючи намір оформити спадщину належним чином [PERSON] звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 808/02- від 23.10.2015 року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved