Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який був уточнений заявою від 13.10.2014 року, мотивуючи його тим, що ОСББ «Дружний» є балансоутримувачем будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Як зазначив позивач, відповідачі зареєстровані у квартирі № 57 зазначеного будинку, однак фактично мешкають за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] періодично з'являється у зазначеній квартирі, яка знаходиться в антисанітарному стані, та в якій знаходиться сміття та інші предмети смітника, комунікаційні прилади відсутні, в результаті чого страждають інші мешканці будинку. Відповідач [PERSON] була неодноразово попереджена про необхідність дотримання правил загального проживання, а у разі їх недотримання буде ставитися питання про її виселення. На зборах мешканців зазначеного будинку [PERSON] тричі виносились попередження та її було зобов'язано привести квартиру у належний стан, на що вона ніяк не відреагувала. Представник позивача ОСББ «Дружний» Федорова О.В., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги, у судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання 19.12.2014р. не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] доказів на підтвердження поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надала. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутність. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів. У судовому засіданні 28.10.2014р. відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, зазначаючи, що вона є інвалідом другої групи, має намір зробити ремонт у спірній квартирі. Також відповідач зазначала, що вже тривалий час не могла потрапити до спірної квартири, оскільки в неї відсутні ключи від під'їзду, а також через те, що на квартиру встановлено замок, від якого в неї також не має ключів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні проти позову заперечував з огляду на те, що позивачем не було надано документів, на підтвердження законності ведення відповідної діяльності позивачем, зокрема, статуту ОСББ та договору оренди житлового будинку [ADDRESS]. Допитані під час судового засідання у якості свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили суду, що відповідач [PERSON] має ключі від під'їзду будинку, за адресою: [ADDRESS], оскільки вони були їй передані особисто головою позивача - [PERSON] При цьому свідки зазначили, що: доступ до зазначеної квартири ніяким чином не обмежений, будь-який замок на вхідній двері відсутній. Свідки також пояснили суду, що відповідач [PERSON] та її чоловік вже тривалий час, понад 6 місяців, не мешкають в зазначеній квартирі, [PERSON] іноді з'являється в квартирі та приносить туди сміття; квартира перебуває в антисанітарному стані, в ній брудно, знаходиться сміття, комунікації відсутні, вікна розбиті. Декілька разів, внаслідок відкриття заглушок на батареї опалення, здійснювалося затоплення квартир, які знаходяться під квартирою № 57. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою, а й отже підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Добропільської міської ради № 5/57-33 від 23.12.2009 року житловий будинок у [ADDRESS], був переданий на баланс позивача. Як вбачається судом із долучених до матеріалів справи копії рішень виконавчого комітету Білозерської міської ради № 441/8 від 22.10.2008 року, № 19/3 від 14.10.2009 року, № 58 від 21.04.2010 року, до договору найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], були внесені зміни та у якості основного квартиронаймача було зазначено [PERSON]; після чого у вказаній квартири були зареєстровані його донька - [PERSON] та його зять - [PERSON] у якості піднаймачів. Разом із тим, основний квартиронаймач - [PERSON] помер 05.09.2012 року, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія особового рахунку № 42906 від 15.01.2014 року. Із долученої до матеріалів справи довідки № 13/92 від 12.09.2014 року та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно № 26145481 від 29 серпня 2014 року, судом вбачається, що відомості про право власності відповідачів на квартиру за адресою: [ADDRESS] - відсутні, а й отже зазначене житлове приміщення не належить будь-якому з відповідачів на праві приватної власності. Судом також встановлено, що на підставі протоколів зборів мешканців будинку [ADDRESS] від 30.01.2013 року, 05.12.2013 року, 09.04.2014 року, відповідача [PERSON] було зобов'язано привести до належного стану квартиру № 8, яка знаходиться в зазначеному будинку, оскільки житлове приміщення перебуває в антисанітарному стані, в квартирі знаходиться сміття та інші предмети смітника; комунікації відсутні, від чого страждають інші мешканці будинку. Крім того, внаслідок порушення відповідачем [PERSON] правил спільного проживання, були затоплені 6 квартир та пропала електроенергія. [PERSON] від пояснень відмовилась. Про зазначені обставини також свідчать долучені до матеріалів справи фотографії зазначеної квартири. Про зазначені обставини також свідчить долучена до матеріалів справи копія акту обстеження зазначеної квартири від 16.01.2014 року за підписом депутата Білозерської міської ради Склярова А.В. В акті також зазначено, що відповідач [PERSON] в квартирі не мешкає, а іноді з'являється для поповнення сміття з смітника, в квартирі відсутній унітаз, вікна розбиті. Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані під час судового засідання. Із долученої до матеріалів справи копії акту від 17.01.2014 року, який був складений мешканцями будинку [ADDRESS], судом вбачається, що відповідачі мешкають в квартирі № 78 зазначеного будинку, квартирна плата ними не сплачується. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Із долученої до матеріалів справи копії спадкової справи № 159/2012 після смерті [PERSON], який помер 28.02.2012 року, судом вбачається, що після смерті останнього залишилось лише майно у вигляді заборгованості по виплаті пенсії. Згідноакту від 17.01.2014р., складеного мешканцями будинку [ADDRESS], затвердженого головою АСББ "Гармонія", [PERSON] разом із чоловіком [PERSON], мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Беручі до уваги, що спірні правовідносини виникли з приводу порушення відповідачами правил користування житловим приміщенням, що не належить їм на праві приватної власності, суд у даному випадку застосовує норми Житлового кодексу УРСР, які передбачають наступне. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 97 ЖК УРСР, договір піднайму може бути достроково розірвано, якщо піднаймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, чи систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення піднаймачем плати за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги. У разі відмови звільнити займане приміщення після припинення договору піднайму піднаймач і члени його сім'ї підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Статтею 99 ЖК УРСР передбачено, що піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно положень ч. 1 ст. 116 ЖК УРСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Таким чином, судом було достеменно встановлено, що зазначену квартиру було передано відповідачам у користування на підставі рішень Білозерської міської ради. Відповідач [PERSON], систематично порушує правила співжиття в багатоквартирному будинку, що полягає у використанні квартири не за призначенням, оскільки в зазначеній квартирі вона не мешкає, нею в квартирі було розміщене сміття або воно не прибирається; при цьому, як вбачається судом із долученого до матеріалів справи акту обстеження зазначеної квартирі, відповідач руйнує/псує житлове приміщення, що полягає у відсутності комунікаційних систем (гарячого та каналізаційного трубопроводу, унатазу), а також псує квартири сусідів, що полягло у затопленні 6 квартир. Зазначений стан квартири робить неможливим проживання відповідачів разом із іншими мешканцями багатоквартирного будинку. Під час ухвалення рішення по справі суд також виходив з того, що надані позивачем письмові докази цілком узгоджуються із поясненнями свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зазначені обов'язки по дотриманню правил користування житловим приміщенням також покладені і на піднаймача - відповідача - [PERSON] А з урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновків, що бездіяльність [PERSON] щодо не приведення зазначеного житлового приміщення до належного стану, рівноцінна вчиненню дій, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК УРСР. Разом із тим заходи громадського впливу на відповідачів з боку Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружний» виявились безрезультатними, їх антигромадська поведінка продовжується, а й отже виселення [PERSON] та [PERSON] на вимогу позивача провадиться без надання їм іншого жилого приміщення. При цьому суд критично оцінює заперечення відповідача [PERSON] проти позову мотивовані тим, що вона є інвалідом другої групи, оскільки встановлення відповідачеві інвалідності не звільняє її від обов'язку використовувати надану у користування квартиру за призначенням та не порушувати правила співжиття. Твердження відповідача про неможливість потрапити до спірної квартири, оскільки в неї відсутні ключи від під'їзду та квартири, не підтверджені жодним чином та спростовуються показаннями свідків. Також не заслуговують на увагу заперечення представника відповідача, мотивовані ненаданням позивачем документів, на підтвердження законності ведення відповідної діяльності позивачем, зокрема, статуту ОСББ та договору оренди житлового будинку [ADDRESS], оскільки предметом розгляду даної справи є виселення відповідачів, у зв'язку із використанням ними квартири не за призначенням та систематичним порушенням правил співжиття. При цьому, позивач, як об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, діє в інтересах мешканців будинку [ADDRESS], зокрема, сусідів відповідачів, чиї права порушуються діями відповідачів щодо переданої ним користування квартири №57. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача також слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved