Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження [PERSON] дочки [PERSON], [INFO] Заява обґрунтована тим, що [INFO] [PERSON], перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме в Сімферопольському клінічному пологовому будинку № 2 народила дитину жіночої статі, однак цей факт не був належним чином зареєстрований, у зв'язку з тим, що 01.11.2017 року у реєстрації народження дитини відділом РАЦС відмовлено у зв'язку з тим, що документи, видані на території АР Крим є недійсними і не створюють правових наслідків на території України. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, його представник - [PERSON] також у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав вимоги, просив розглянути справу у його відсутності. Представник заінтересованої особи -Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, будучи повідомленим про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явився, надав телефонограму, в якій просив розглянути справу у їх відсутність. За таких обставин суд розглядає справу без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч.3 ст.235 ЦПК України). Судом встановлено, що заявниця має дочку, яка народилася [INFO] у Сімферопольському клінічному пологовому будинку № 2, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження [NUMBER] від 09.03.2017 року (а.с. 15-16). Крім того, відділом реєстрації народження м. Сімферополь Департаменту запису актів цивільного стану видано свідоцтво про народження [PERSON], батьками якої є [PERSON], [PERSON] (а.с. 17) та довідку про народження [PERSON] [INFO] (а.с. 18). Відповідно до копії паспорту [NUMBER] заявник [PERSON] є громадянином України фактично зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Мати дитини [PERSON] теж є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту [NUMBER] фактично зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану було видано 26.09.2015 свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України »тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як вбачається з відмови у проведенні державної реєстрації народження, яка надана відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.11.2017 р. № 1916-15.3-04-04, пред'явлені: свідоцтво про народження [NUMBER], видане Відділом реєстрації народжень м. Сімферополь Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 15.03.2017 року. Заявником на підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Видані документи заповнено російською мовою та не мають юридичної сили на території України. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України. На підставі викладеного,

Outcome: approved