Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування уточнених вимог заявник послався на те, що його дружина [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з ним, [INFO] у м. Луганську Луганської області народила дитину чоловічої статі, про що отримала лікарське свідоцтво про народження № 151 від 07 листопада 2019 року. Оскільки він з дружиною є громадянами України, реєструвати народження дитини він бажає у державних органах України, тому просить встановити факт народження [INFO] дитини чоловічої статі у м. Луганську Луганської області, Україна від матері [PERSON] . Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, у заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з`явився, від заінтересованої особи надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, справу вирішити на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнає, обставини, викладені у заяві, підтверджує, також просить справу розглянути за її відсутності. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27.11.2019 було залучено у якості заінтересованої особи [PERSON] .. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено наступні обставини. У відповідності до копії паспорту заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] є громадянами України (а.с. 3-4, 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 грудня 2011 року заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с.6). [INFO] заінтересована особа [PERSON] народила дитину чоловічої статі, про що їй було видано медичне свідоцтво про народження № 151 від 07 листопада 2019 року (а.с.7). Заявником на підтвердження заявлених вимог надано суду також копії обмінної карти пологового будинку, копії медичних досліджень [PERSON] та фотокартки дружини і новонародженої дитини (а.с. 10-29, 31-33). Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації народження відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 19 листопада 2019 року заявнику було відмовлено у державній реєстрації народження дитини, оскільки ним на підтвердження факту народження дитини надано медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 (а.с.30). Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Власне ім`я дитини визначається за згодою батьків. Власне ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. По-батькові дитині присвоюється за власним іменем батька. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч.1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням є громадянином України з моменту народження. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи є лише підставою для їх одержання. Таким чином, медичне свідоцтво про народження № 151 від 07 листопада 2019 року не створює правових наслідків, але в той же час воно містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", відповідно до якого діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Згідно ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. У зв`язку з викладеними обставинами, суд вважає за необхідне встановити факт народження дитини чоловічої статі, [INFO] у м. Луганську Луганської області, Україна, від матері [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Крім того, заявник не має іншої можливості з незалежних від неї обставин отримати легітимне свідоцтво про народження його дитини, окрім, як звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження, що буде мати правові наслідки для реєстрації у встановленому законодавством України порядку реєстрації народження дитини і в подальшому видачі свідоцтва з цього приводу. Відповідно до ч. 4 абз. 1 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved