Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» м. Львів подано в суд позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Позивачем зазначено, що ДТЕК Ладижинська ТЕС, яка є відокремленим підрозділом АТ «ДТЕК Західенерго» відповідачам у відповідності до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, надаються житлово-комунальні послуги (центральне опалення, постачання води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів), за які має вноситись плата у відповідності до затверджених (погоджених) рішенням органу місцевого самоврядування тарифів. Відповідач належним чином не сплачує надані йому позивачем комунальні послуги, в зв'язку з чим за період з 01.03.2017 року по 01.07.2018 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 7921,58 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву згідно якої просив справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просила перенести судове засідання на іншу дату, у зв'язку з відрядженням строком на 3 місяці. Однак документів, які б підтверджували поважність неявки в судове засідання, суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] Між сторонами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, проте, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем. Згідно виписки з особового рахунка по квартирі [ADDRESS], станом на 01.07.2018 року значиться заборгованість по комунальним послугам в сумі 7921,58 грн.. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору та сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно з ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 14, 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, плата використання теплової та електричної енергії, газу, за водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартири (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифу пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. Відповідно до змісту ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, й одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Стаття 156 ЖК України покладає на власника та повнолітніх членів його сім'ї обов'язок по сплаті витрат по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території. Підстав для звільнення відповідачів від сплати нарахованої заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території судом не встановлено. Судом встановлено, що відповідач своєчасно не вносив плату за комунальні послуги, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 7921,58 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. При цьому суд вважає, що відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «ДТЕК Західенерго» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави для задоволення позову. Відповідно змісту ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з січня 2018 року становить 1762 грн.. В зв'язку з чим, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1762 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved