Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій [PERSON] на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 05 серпня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №48. На обґрунтування своїх вимог у заяві посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 05 серпня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали постійні сварки між ними через різні погляди на подружнє життя та зловживання відповідачем спиртними напоями, які негативно впливають на психічний стан дитини, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила судовий розгляд провести без її участі, позовні вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Білоцерківська" та не стягувати з відповідача на її користь судовий збір. Не заперечувала проти винесення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.15). Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, даючи їм оцінку в сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 05 серпня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №48. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії I-КИ №354093 від 18.11.2016 року (а.с. 7). Оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Позивач не виявила намірів примирення, наполягала на розірванні шлюбу, стверджуючи, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, в зв'язку з чим суд переконаний в тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонам роз'яснюється, що згідно ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved