Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовомдо [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна та просило стягнути суму у розмірі 3 417, 11 USD, що еквівалентно 95 885,13 грн. та 20 848,32 грн., а також понесены судовы витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що в кінці березня 2020 року позивачем було проведено перевірку щодо факту помилково виплачених грошових коштів померлого клієнта [PERSON] клієнту-спадкоємцю [PERSON] . В результаті проведеної перевірки було виявлено, що 12.03.2020 року до відділення «Кристал» Вінницької філії звернувся відповідач та надав Свідоцтво про смерть його сина [PERSON] та Свідоцтво про право на спадщину за Законом на 1/2 власності померлого [PERSON] . Вище вказані документи було прийнято банком та заведено в комплекси для обробки. Після обробки наданих документів було встановлено, що загальна сума спадку після смерті [PERSON] становить сума 6 834,23 USD та сума 41 696,65 гри. 16.03.2020 року відповідач повторно звернувся до АТ КБ Приватбанк з приводу з`ясування суми спадку та отримання своєї частки грошових коштів, як спадкоємець. Після обробки заявки щодо отримання спадкового майна відповідачеві помилково було виплачено на картку [NUMBER] - суму 6 834.23 USD, та на картку [NUMBER] - суму 41 696,65 грн., а саме виплачено кошти в розмірі 100% спадку замість 50%, як передбачено Свідоцтво про право на спадщину за Законом. Після виявлення вищезазначеної помилки позивачем було проведено перемовини з відповідачем та додатково скореговано на адресу відповідача лист-повідомлення щодо надмірно виплачених йому коштів у сумі 3 417,11 USD та 20 848,32 грн. і запропоновано їх повернення. Однак, відповідач в добровільному порядку та в категоричній формі відмовляється повернути надлишково отриману суму спадкового майна. У зв`язку з вищезазначеними, відповідачем безпідставно отримано суму у розмірі 3 417,11 USD (еквівалент 95 885,13 грн.) та 20 848,32 грн., і на даний час не повернув АТ КБ «Приватбанк» отримані кошти, тому за таких обставин вони підлягають стягненню з останнього в судовому порядку. Ухвалою суду від 19.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження провадження з повідомленням (викликом) осіб. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. 22.02.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою суду від 23.02.2021 року заяву про збезпечення позову повернуто позивачу. 29.03.2021 року представник позивача повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 29.03.2021 року задоволена та забезпечено позов шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених вимог в сумі 3\~417,11 дол. США та 20\~848,32 грн, які обліковуються на рахунках [NUMBER] ( [NUMBER] ), [NUMBER] ( [NUMBER] ), [NUMBER] ( [NUMBER] ), відкритих в АТ КБ «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, МФО № 305299, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001) на ім`я [PERSON] (ІПН: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . 08.07.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі на просив відмовити з наступних підстав. Під час оформлення належної йому частки спадку, яка складає Ѕ майна, менеджер по обслуговуванню банківських операцій повідомила, що існує проблема із зберіганням другої частини спадкового майна, тому вона оформить на нього всю спадщину. З чим відповідач не погодився і йому запропонували поділити спадщину відповідно до розмірів часток кожного спадкоємця, які зазначені у свідоцтві про право на спадщину за Законом та оформити їх на депозитні вклади до вирішення менеджерами по обслуговуванню банківських операцій вказаної проблеми. Да даний час інший спадкоємець, мій внук [PERSON] отримав частину спадщини в грошових коштах. За дорученням їх отримала його бабуся - [PERSON] . Претензій з боку внука щодо неотримання частини спадщини немає. Таким чином, стягнення коштів з відповідача є безпідставним. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову у повному обсязі з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , про що 17.09.2019 року складено відповідний актовий запис 2688 (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2020 року, спадкоємцем Ѕ частки майна [PERSON] , 1964 року народження, який помер [INFO] є його батько [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). З виписки по карткових рахунках [PERSON] , вбачається, що останньому 16.03.2020 року зараховано на особистий рахунок грошові кошти у сумі 6\~834,23 дол. США. Після чого 23.03.2020 року було відкрито депозитний рахунок на суму 6\~064,00 дол. США. У свою чергу 23.03.2020 року було відкрито два депозитних рахунка і суму 6\~064,00 дол. США було розділено по 3\~380,00 дол. США та 2\~684,00 дол. США. (а.с.5). Також, із Виписки по картковому рахунку вбачається, що 16.03.2020 року [PERSON] зараховано на картковий рахунок 41\~696,65 грн., як виплату спадкоємцю по ордеру (а.с.7). Листом від 09.04.2020 року відповідача [PERSON] повідомлено, що 16.03.2020 року йому виплачено грошові кошти на загальну суму 41\~696,65 грн та 6\~834,23 дол. США. Таким чином, [PERSON] помилково виплачено 100% спадщини, в свою чергу, він мав право на Ѕ частку від розміру спадщини, у зв`язку з чим АТ КБ "Пр«ватбанк" просило здійснити повернення надмірно виплачених коштів у сумі 3\~417,11 дол. США та 20\~848,32 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що переказ спадкових коштів у розмірі 100% позивачем був здійснений помилково, а тому АТ КБ «Приватбанк» звернулося до відповідача [PERSON] з проханням повернути помилково перераховані кошти. У свою чергу відповідач суду пояснив, що ним дійсно отримано 1/2 частину спадкового майна, інша частка у розмірі Ѕ належить його внуку [PERSON] [PERSON] також отримав частину спадщини через свого представника по дорученню. Претензій від внука щодо Ѕ частини спадщини немає. Суд звертає увагу, що будь-який доказів на підтвердення того, що інший спадкоємець [PERSON] отримав частку спадщини відповідачем не надано, за таких обставин суд критично відноситься до доводів відповідача. Таким чином, на момент розгляду справи в суді встановлено, що відповідачем сума безпідставно набутих коштів не повернута в повному обсязі та становить 3\~417,11 дол. США та 20\~848,32 грн. З`ясувавши обставини справи, судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, а саме зобо`язання з безпідставного набуття. Відповідно до положень тивно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказані правовідносини застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають, в тому числі, за вiдсутності правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Верховний Суд у своїй постанові від 17.04.2019 року по справі № 759/1206/17 зазначив, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі від 16.01.2003 статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. У ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, відповідач на спростування правомірності набуття від позивача спірних коштів не скористався своїм правом щодо надання належних та допустимих доказів, а тому відсутні підстави вважати, що грошові кошти в розмірі 3\~417,11 дол. США та 20\~848,32 грн. є правомірно набутими, а також враховуючи той факт, що відповідачем визнано нарахування позивачем 100% спадкових коштів, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 2\~270,00 гривень на користь позивача.

Outcome: approved