Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про виділ майна в натурі із спільної сумісної власності. З урахуванням уточненних позовних вимог [PERSON] просив визнати за ним, [PERSON] право власності на гаражі площею 50.0 кв. м. та 13,0 кв. м., що складає 13/100 всіх приміщень гаражів, що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60; гаражі площею 64,4 кв. м та 64,5 кв. м, що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60; автомобіль [NUMBER]. Визнати за [PERSON] право власності на інше майно, а саме: квартиру № 6, що знаходиться в м. Житомирі по вул. Офіцерській №11 та автомобіль ВАЗ-21703, державний номер [NUMBER]. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на гаражі площею 50,0 кв. м та 13,0 кв. м, що складає 13/100 всіх приміщень гаражів, що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60; гаражі площею 64,4 кв. м та 64,5 кв. м, що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60; автомобіль [NUMBER]. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на квартиру № 6, що знаходиться в м. Житомирі по вул. Офіцерській №11 та автомобіль [NUMBER]. Стягнути на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості частки майна з депозитного рахунку суду. Стягнути з [PERSON] понесені судові витрати, повязані зі сплатою судозого збору та витрат на проведення експертизи. За зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ майна в натурі із спільної часткової власності [PERSON] просила задовольнити зустрічний позов. Виділити їй, [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON]. ? частину приміщення гаражу, площею 64,4 кв.м. (гараж 1-4), що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60, і належить на праві приватної власності [PERSON]. Виділити в натурі [PERSON]: ? частину автомобіля ВАЗ 21703. д.н.з. [NUMBER]. що належить на праві приватної власності [PERSON] інше майно, зазначене у первісній позовній заяві [PERSON] від 23 грудня 2013 р. Стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості частки [PERSON]. Стягнути з [PERSON] судові витрати. У судовому засіданні позивач та відповідачка наполягали на задоволені заявлених позовних вимог. Суд, вислухавши позицію учасників процесу, дослідивши висновки експертиз, матеріали справи, встановив. Рішенням рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15.03.2013 р. по справі № 0609/2-538/12 поділено спільно набуте майно подружжя та визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на ? частку спільного майна подружжя за кожним з них: квартири № 6, що знаходиться в м. Житомирі по вул. Офіцерській, 11; гаражів площею 50 м?, 13 м?, що складає 13/100 частин всіх приміщень гаражів, що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60; гаражів площею 64,4 м?, 64,5 м?, що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60; автомобіля [NUMBER]; автомобіля [NUMBER]. (Т. 1 а. с. 41-44). Як встановлено в ході судового розгляду, на час розгляду справи в суді сторони фактично користуються наступним майном: [PERSON] приміщеннями гаражів 50 м?, 13 м?, 64,4 м?, 64,5 м?, за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60; автомобілем ВАЗ-21703, автомобілем JAC. [PERSON] квартирою № 6 за адресою: м. Житомир, вул. Офіцерська, 11. Однак, в матеріалах судової справи міститься письмова вимога від 30.08.2013 р. відповідача [PERSON] до позивача [PERSON] про встановлення порядку користування належним їй майном, на яку відповіді надано не було. (Т. 1 а. с. 51). На утриманні у відповідача [PERSON] перебуває одна неповнолітня дитина (донька), з якою вони проживають за адресою: [INFO], що не оспорювалось сторонами. Враховуючи зміст позовних та зустрічних вимог, пояснення учасників судового розгляду, відсутність спору щодо виділення відповідачу квартири, суд приходить до висновку про виділ в натурі [PERSON] квартири № 6 за адресою: м. Житомир, вул. Офіцерська, 11. В справі судом неодноразово призначались судові експертизи з метою визначити вартість оспорюваного майна, яке сторони бажають виділити. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.03.2014 р. за клопотанням позивача у справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза та судова автотоварознавча експертиза з метою визначення ринкової вартості квартири, приміщень гаражів та автомобілів. (Т. 1 а. с. 55). Згідно висновку експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] № 570/885/14-25 від 12.12.2014 р., ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 410 869 грн.; ринкова вартість приміщень гаражів площею 64,4 м?, 64,5 м?, 50 м?, 13 м? за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60 складає 482 491 грн. (Т. 1 а. с. 143-168) Згідно висновку експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] № 633/14-25 від 08.09.2014 р., загальна ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21703, державний номер [NUMBER] складає 75 542 грн.; загальна ринкова вартість автомобіляь [NUMBER] складає 44 824 грн. (Т. 1 а. с. 121-124). При вирішенні справи по суті, суд бере дані судові висновки до уваги, однак, не використовує ринкову вартість визначену експертами через проведення в подальшому у справі експертиз із аналогічних питань. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.12.2015 р. за клопотанням відповідача у справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза з метою визначення ринкової вартості приміщень гаражів та встановлення можливих варіантів поділу цих приміщень. (Т. 1 а. с. 222-223). Згідно висновку судового експерта [PERSON] № 658/02.16 від 10.12.2015 р. дійсна ринкова вартість приміщень гаражів за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60 становить 1\~071 960 грн. (Т. 1 а. с. 226-252). У висновку зазначено, що вартість 1 м? в цьому приміщенні становить 208 дол. США, а загальна вартість приміщення визначена експертом в еквіваленті 39\~915 дол. США. Відповідаючи на поставлені в ухвалі питання, експертом надано висновок про можливість окремого використання приміщень за трьома варіантами із можливістю компенсації одним із співвласників частки іншого співвласника: 1) Використання приміщень 50 м? та 13 м? окремо від приміщень 64,4 м? та 64,5 м?. Необхідно провести ремонтно-будівельні роботи: закрити прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-4, 1-3 та 1-4). 2) Використання приміщень 64,5 м?, 50 м?, 13 м? окремо від приміщення 64,4 м?. Необхідно провести ремонтно-будівельні роботи: демонтувати сходи, які забезпечують прохід на другий поверх в приміщення 1-2; закрити прорізи між приміщеннями 1-2 та 1-4, 1-3 та 1-4, 1-1 та 1-4; облаштувати сходи на 2-й поверх в приміщення 1-2 ззовні або зробити пройму в перекритті між першим поверхом та другим в приміщенні 1-1). 3) Використання приміщень 50 м? та 64,5 м? окремо від приміщень 64,4 м? та 13 м?. Необхідно провести ремонтно-будівельні роботи: демонтувати сходи, які забезпечують прохід на другий поверх в приміщення 1-2; закрити проріз між приміщеннями 1-2 та 1-4, 1-1 та 1-4; облаштувати сходи на 2-й поверх в приміщення 1-2 ззовні або зробити пройму в перекритті між першим поверхом та другим в приміщенні 1-1. Враховуючи, що у справі лише один раз визначались варіанти поділу приміщень гаражів, з огляду на необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт та їх обсяг і можливу вартість в кожному із варіантів, суд приходить до висновку про можливість розділу приміщень гаражів за першим варіантом висновку судового експерта [PERSON] № 658/02.16 від 10.12.2015 р. На думку суду, перший варіант розділу є економічно обгрунтованим, найменш витратним та найбільш вигідним для сторін. В ході судового розгляду позивач [PERSON] пояснив, що використовує приміщення гаражів у підприємницькій діяльності, яку здійснює за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60. Також, як він вважає, розділ приміщень призведе до втрати корисної площі виробничих та складських приміщень та зупинить процес виробництва. Однак, позивач не надав жодних підтверджень, що розділ приміщень вплине негативно на його підприємницьку діяльність та завдасть йому істотної шкоди. Відповідно до зазначеного варіанту розділу, позивачу [PERSON] залишаються приміщення загальною площею 128,9 м?, площа яких, на думку суду, є достатня для здійснення позивачем підприємницької діяльності одноособово. Враховуючи що доказування не може грунтуватись на припущеннях, суд не може категорично сприймати доводи позивача, які не підтверджені належними засобами доказування. При вирішенні справи по суті, суд використовує даний висновок судового експерта в частині встановлення варіантів поділу приміщень гаражів. В частині визначення ринкової вартості приміщень гаражів, суд враховує її для підтвердження дійсної ринкової вартості за наступною судовою будівельно-технічною експертизою. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2016 р. за клопотанням позивача призначалась судова будівельно-технічна експертиза та судова автотоварознавча експертиза з метою визначення дійсної ринкової вартості квартири, приміщень гаражів та автомобілів. Підставою для проведення експертизи було визначення ринкової вартості майна на різні дати та необхідність визначення вартості майна на час розгляду справи. (Т. 2 а. с. 33-34) Згідно висновку судового експерта [PERSON] № 1490 від 11.11.2016 р., ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21703, реєстраційний номер [NUMBER] становить 101\~853,87 грн. (Т. 2 а. с. 69-74) Згідно висновку судового експерта [PERSON] № 1491 від 23.11.2016 р., ринкова вартість автомобіля JAC 1020KR HFC, реєстраційний номер [NUMBER] становить 62\~338,79 грн. (Т. 2 а. с. 51-68) В судовому засіданні сторони не оспорювали вартість транспортних засобів за останніми висновками експерта, не заявляли клопотань про необхідність виклику в судове засідання судового експерта [PERSON] та призначення у справі повторної судової автотоварознавчої експертизи. Враховуючи це, суд при вирішенні справи по суті, вважає ринкову вартість автомобілів встановленою та використовує зазначену вартість, оскільки вона більш актуальна, ніж попередній висновок судового експерта від 2014 р. Згідно висновку судового експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України» [PERSON] № СЕ-4401-1-761.16 від 23.03.2017 р., загальна ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 489 392 грн., що еквівалентно на дату оцінки 18 177 дол. США. Згідно цього ж висновку, загальна ринкова вартість приміщень гаражів площею 64,4 м?, 64,5 м?, 50 м?, 13 м? за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова (вул. Баранова), 60 складає 1\~047 000 грн., що еквівалентно на дату оцінки 38 944 дол. США. Експерт дійшов висновку, що вартість приміщень гаражів площею 50 м? та 13 м? становить 358\~029 грн., що еквівалентно 13 293 дол. США, вартість 1 м? становить 211 дол. США. Вартість приміщень гаражів площею 64,4 кв.м. та 64,5 кв.м. становить 688\~971 грн., що еквівалентно 25 651 дол. США, вартість 1 м? становить 199 дол. США. (Т. 2 а. с. 86-108). Питання щодо можливості окремого використання приміщень гаражів та варіанти їх розділу перед судовим експертом [PERSON] не ставились. Представник відповідача в судовому засіданні погодився із наданим висновком судового експерта, оскільки, на його думку, вартість приміщень гаражів за другою та третьою експертизою майже співпадають. В судовому засіданні позивач [PERSON] не погодився із наданим висновком судового експерта та зазначив, що вартість квартири та приміщень гаражів не відповідає дійсності. Суд звертає увагу, що 16.09.2016 р. позивач [PERSON] заявив клопотання про проведення у справі судової будівельно-технічної експертизи саме експертами ТОВ «Судова незалежна експертиза України», з висновком якої він згодом не погодився. Позивач надав суду в якості доказу звіти про незалежну оцінку ПП «Бюро оцінки «Фенікс» від 21.06.2017 р., згідно яких вартість квартири є вищою, а приміщень гаражів нижчою від вартості, визначеної судовими експертами. Також, позивач заявив клопотання про призначення повторної експертизи та комісійної експертизи, у проведенні яких судом відмовлено з підстав, зазначених у відповідних ухвалах. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. N 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. Дослідивши матеріали трьох судових будівельно-технічних експертиз, суд робить висновок, що вартість приміщень гаражів, зазначених у висновках судових експертів № 658/02.16 від 10.12.2015 р. та № СЕ-4401-1-761.16 від 23.03.2017 р. збігається та є майже ідентичною. Суд враховує ринкову вартість майна, яка є найбільш актуальною на дату вирішення справи по суті, та при обчисленнях використовує висновки судового експерта [PERSON] № 1490, № 1491 від 23.11.2016 р. та судового експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України» [PERSON] № СЕ-4401-1-761.16 від 23.03.2017 р. Суд враховує, що у справі неможливо досягти рівності у вартості часток майна, яке виділяється тій чи іншій стороні по справі. Враховуючи наявність відповідного висновку експерта, при визначенні варіантів розділу приміщень гаражів, суд використовує висновок судового експерта [PERSON] № 658/02.16 від 10.12.2015 р. Інші висновки експертів суд бере тільки до уваги під час вирішення справи по суті позовних вимог. Надані позивачем звіти про незалежну оцінку та довідку про вартість нерухомості в мережі інтернет, суд не може врахувати як належний доказ, тому використовує його в інформаційних цілях. При остаточному визначенні варіанту встановлення виділення майна із спільної часткової власності в натурі, суд враховує всі обставини справи, надані сторонами докази та інтереси кожної із сторін. 19 липня 2016 р. позивачем [PERSON] на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомир перераховано 20 452 (двадцять тисяч чотириста пятдесят дві грн.) з метою компенсації вартості частки відповідача [PERSON] в майні, що є предметом судового розгляду. (Т. 2 а. с. 23-25). Таким чином, позивач надав свою згоду на можливу компенсацію та здійснив відповідні дії для сплати таких коштів іншому співвласнику. Погоджуючись з висновками перших судових експертиз, позивач в подальшому відмовився компенсувати відповідачу більшу суму, ніж ту, яку вніс на депозит суду. В судових засіданнях представник відповідача [PERSON] заявляв, що погоджується на відповідну грошову компенсацію з врахуванням відповідних актуальних ринкових цін та останніх висновків експертів. Суд робить висновок, що сторони досягли згоди на здійснення компенсації в межах суми, яка перебуває на депозитному рахунку суду. В судових дебатах позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просили суд виділити позивачу приміщення гаражів 64,4 м?, 64,5 м?, 50 м?, 13 м? за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 60, за розрахунками суду загальною вартістю 1 047 000 грн. Відповідачу [PERSON] просили виділити квартиру № 6 за адресою: м. Житомир, вул. Офіцерська, 11, автомобілі ВАЗ та JAC, за розрахунками суду загальною вартістю 653 584,66 грн. В такому випадку, сума компенсації, яку має сплатити позивач на користь відповідача, за розрахунками суду становить 196 707,67 грн. Дана сума грошових коштів на час ухвалення рішення у справі не внесена на депозитний рахунок суду. Представник відповідача [PERSON] просив суд із врахуванням судових експертиз виділити відповідачу квартиру та приміщення гаражів площею 50 м? та 13 м?, за розрахунками суду загальною вартістю 847\~421 грн. Позивачу [PERSON] просив виділити приміщення гаражів 64,4 м?, 64,5 м?, автомобілі «ВАЗ» та «JAC», за розрахунками суду загальною вартістю 853 163,66 грн. В такому випадку, сума компенсації, яку має сплатити позивач на користь відповідача, за розрахунками суду становить 2 871,33 грн. Дана сума грошових коштів на час ухвалення рішення у справі перебуває на депозитному рахунку суду, згода сторін на компенсацію сторонами надана. Суд бере до уваги, що згідно постанови від 09.08.2017 р. державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомир, у звязку із невиконанням позивачем [PERSON] зобовязань зі сплати аліментів на користь повнолітнього сина [PERSON] виникла заборгованість та накладено арешт на автомобілі [NUMBER] та JAC 1020KR HFC д.н.з. [NUMBER]. Також, дане майно оголошено державним виконавцем у розшук. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд приходить до висновку про неможливість виділити в натурі відповідачу [PERSON] арештованих транспортних засобів, які забезпечують виконання в примусовому порядку аліментних зобовязань позивача [PERSON] При обранні варіанту виділу майна в натурі та розділу приміщень гаражів, суд враховує, що запропонований відповідачем варіант є найбільш оптимальним, наближеним до рівності часток кожного із співвласників, найменш витратним. При цьому, суд не відступає від рівності часток на користь одного чи іншого співвласника. Враховуючи вищевикладене, використовуючи висновки судових будівельно-технічних та автотоварознавчих експертиз, суд вважає за можливе виділити із спільної часткової власності: [PERSON]: приміщення гаражів 1-2 та 1-4 площею 64,4 м? та 64,5 м? вартістю 688\~971 грн., за адресою: м. Житомир, вул. Баранова (вул. [PERSON]), 60; автомобіль ВАЗ 21703, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 101\~853,87 грн.; автомобіль JAC 1020KR HFC, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 62\~338,79 грн., а всього майна на загальну суму 853 163,66 грн. [PERSON]: приміщення гаражів 1-1 та 1-3 площею 50 м? та 13 м? вартістю 358 029 грн., за адресою: м. Житомир, вул. Баранова (вул. [PERSON]), 60; квартиру [ADDRESS] вартістю 489 392 грн. , а всього майна на загальну суму 847\~421 грн. Стягнути з [PERSON] та користь [PERSON] грошову компенсацію вартості частки, що не виділяється в сумі 2\~871,33 грн. Судом встановленол що вказане майно було придбане за час перебування у шлюбі. Тому до нього застосовуються норми ст. 60, 69, 70, 71 СК України. За положеннями ч.1 ст.70, ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.71 СК України\~у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 25\~Постанови № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст. 71 СК України\~щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної власності). Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частина друга цієї статті встановлює, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Частиною третьою цієї статті передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ ЦПК України «Перехідні положення», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017). Згідно положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України). Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ч. 1 ст. 110 ЦПК України). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. (ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України). На підставі викладеного, в межах заявлених сторонами вимог, з урахуванням принципів справедливості, змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: approved