Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.07.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1809, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідачка [PERSON] має реєстрацію за вказаною адресою, проте з січня 2016 року там не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні квартири, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. В квартирі не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Позивачка просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник у судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Відповідачка не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі позивачки. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.07.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1809, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], а також витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37937121 від 22.07.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 24552663 від 22.07.2014 року встановлено, що [PERSON] є власником ? частки двокімнатної квартири [ADDRESS]. З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS], а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що повязані з володінням та користуванням цим майном. Згідно акту обстеження від 26.07.2017 року, проведеного головою комітету самоорганізації населення «Центральний», встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] зареєстрована в [INFO], однак не проживає з січня 2016 року по теперішній час. Свідки [PERSON] [PERSON] в своїх письмових поясненнях підтвердили факт відсутності відповідачки [PERSON] за спірною адресою з січня 2016 року. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачка не проживає в [INFO] більше року, вона втратила право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved