Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції, Управління пенсійного фонду України в м. Рівне, ПАТ «УкрСиббанк» про визнання права власності, зняття арешту з автомобіля, виключення автомобіля з акту опису та арешту майна. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконанні відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження боржником по якому є [PERSON] в рамках якого накладено арешт на все майно, що належить її чоловіку [PERSON] з яким вона перебуває у шлюбі з 25.10.2000 року. Автомобіль марки ВАЗ 111330 д.н.з. [NUMBER] № кузова [NUMBER], 2006 року випуску бежевого кольору придбаний [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 06-07/01 від 06.07.2006 року у ТзОВ «БНН» за 46900 грн., є майном набутим подружжям за час шлюбу, отже належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вважає, що при прийнятті рішення державним виконавцем про накладення арешту на все майно, що належить [PERSON] порушується її право як співвласника ? частини автомобіля. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила, просила визнати за нею право власності на ? частину автомобіля марки ВАЗ 111330, д/н [NUMBER], № кузова [NUMBER], 2006 року випуску бежевого кольору та повернути їй надмірно сплачений судовий збір в розмірі 220 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний виконавець відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Адамчо В.С. позовні вимоги не визнав, підтримав подані на позов заперечення, пояснив, що автомобіль є неподільною річчю, тому виділити позивачу у власність ? автомобіля неможливо. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - представник Управління пенсійного фонду України в м. Рівне не з'явився, подав до суду заперечення в яких просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає, просив відмовити в задоволенні позову. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - представник ПАТ «УкрСиббанк» не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, 25.10.2000 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 10, прізвище дружини після одруження - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження видане Берестівської сільською радою Дубровицького району серії [NUMBER]. 06.07.2006 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу № 06-07/01 з ТзОВ-фірма «БНН» автомобіля ВАЗ 111830 за 46900 грн. Також судом встановлено, що на виконанні відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 44909900 від 30.07.2012 року про стягнення боргів з [PERSON] Для забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів, постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 29028066 від 03.10.2011 року та № 38257939 від 23.07.2013 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] Згідно повідомлення ВРЕР ВДАІ з обслуговування м. Рівне та Рівненського району УМВС України в Рівненській області за [PERSON] зареєстрована право власності на автомобіль ВАЗ 111330, д/н [NUMBER]. Актом опису та арешту майна від 23.04.2014 року проведено опис та арешт автомобіля ВАЗ 111830, д/н [NUMBER]. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту - стаття 61 СК України. Статтею 73 СК України передбачено, що за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" (пункт16) вказано, що судам при вирішенні даної категорії справ, необхідно враховувати, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту. Статтею 321 ЦК України гарантується непорушність права власності, зокрема те, щоніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися, володіти своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права (п.1), припинення дії, яка порушує право (п.3) та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України). За таких підстав підлягає до задоволення позовна вимога позивача про визнання за нею права власності на ? частини автомобіля марки ВАЗ 111330, д/н [NUMBER], оскільки даний автомобіль придбаний в період шлюбу і є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Outcome: approved