Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В березні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 17.02.2011 року на користь відповідача з ј частки на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначає, що після стягнення з нього аліментів він одружився, від шлюбу має дитину [PERSON] , [INFO] . Крім власної дитини у нього на утриманні перебуває дочка дружини [PERSON] , [INFO] . З народження його дитина [PERSON] дуже часто хворіє та має хронічні хвороби та їй рекомендована операція, яка досі не проведена. Позивач не працевлаштований, однак має намір влаштуватись на роботу, крім того має слабке здоров`я та серцеве захворювання. Таким чином позивач стверджує, що на даний час у нього змінився матеріальний та сімейний стан, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач відсутній, в позовній заяві просить справу розглянути у його відсутності. У судовому засіданні відповідачка відсутня, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти зменшення розміру аліментів, просить судові витрати залишити за позивачем, оскільки відповідач самостійно утримує спільну дитину сторін, а позивач аліментів майже не сплачує. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що рішенням\~Щорського районного\~суду Чернігівської\~області від\~17.02.2011\~року стягнуто\~з \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~на користь\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~ малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини доходу\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~30%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~21\~січня 2011\~року до\~досягнення дитиною\~повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частинами 7, 8\~ст. 7 СК України\~передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 52 Конституції України\~передбачено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів відповідно до\~ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як вбачається з матеріалів справи після стягнення з позивача аліментів він 11.06.2013 року одружився з [PERSON] (а.с.9), від вказаного шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Крім спільної дитини у позивача на утриманні перебуває дочка дружини [PERSON] , [INFO] (а.с.11). [PERSON] , [INFO] хворіє та має хронічні хвороби та їй рекомендована операція, яка досі не проведена (а.с.24-28). Позивач має слабке здоров`я та серцеве захворювання (а.с.12-23). Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, які відповідають засадам виваженості, розумності та справедливості в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов зменшивши розмір аліментів до 1/6 частини. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті\~суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50% слід залишити за позивачем враховуючи розмір заборгованості по аліментам. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист 2-46/11\~ виданий Щорським районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2011 року до досягнення дитиною повноліття, роз`яснивши Голосіївському районному відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що у випадку наявності заборгованості за вказаним виконавчим листом заборгованість не скасовується.

Outcome: approved