Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

В березні 2017 р. позивач, комунальне підприємство «Харківводоканал», звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення\~ з неї заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення суми 4509,84 грн. за період з 01.10.2012 р. по 31.01.2017 р. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 27.04.2017 р. вищезазначена позовна заява КП «Харківводоканал» повернута позивачу, уз звязку із тим, що відповідач не зареєстрований на території Київського району м. Харкова. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 15.08.2017 р. скасована ухвала Київського районного суду м. Харкова від 27.04.2017 р., а питання щодо відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до того ж суду першої інстанції. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2017 р. позовна заява КП «Харківводоканал» була залишена без руху, а позивачу запропоновано сплатити судовий збір та надати суду копію позовної заява з копіями доданих до неї матеріалів для вручення відповідачу. 07 вересня 2017 р. вимоги суду позивачем були виконані у повному обсязі. 11 вересня 2017 р. на виконання ч.3 ст. 122 ЦПК України суддею був направлений запит до ГУ ДМС України в Харківській області щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON], на який 04.10.2017 р. судом була отримана відповідь про відсутність відомостей щодо реєстрації відповідача в м. Харкові та Харківської області. 28 вересня 2017 р. на вимогу судді Апеляційного суду Харківської області вказана справа була направлена до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. 25 жовтня 2017 р. справа була повернута Апеляційним судом Харківської області до Київського районного суду м. Харкова. Після надходження справи з Апеляційного суду Харківської області суддею були направлені неодноразові запити до КП «Жилкомсервіс» дільниця № 19 щодо перевірки інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на що 28.12.2017 р. отримана позитивна відповідь. 28.12.2017 р. ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова відкрите провадження у справі за позовною заявою комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 24 січня 2017 р. до канцелярії суду представник позивача [PERSON] подала клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у порядку спрощеного провадження. В судове засідання представник позивача не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у встановлений судом строк свій відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав. В судове засідання відповідач повторно не зявився, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, судом вживались заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що за адресою [ADDRESS], відкрито абонентський особовий рахунок №507638 на імя відповідача [PERSON] Також, в матеріалах справи міститься довідка надана КП «Жилкомсервіс» дільниця № 19 про те, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Тобто, відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, які надає КП "Харківводоканал" відповідно до ліцензії. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб'єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води. Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безпреривно, належної якості та підлягає оплаті. Відповідно до п. 18 ч.1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення …» розрахунковим період для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У відповідності зі ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем. Як вбачається з розрахунку, наданого КП «Харківводоконал» відповідач в період з 01.10.2012 р. по 31.01.2017 р. не сплатив суму заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 3674,09 грн., яка на час розгляду справи погашена не була. Наданими послугами водопостачання та водовідведення відповідач користувався, зі скаргами у зв'язку із ненаданням послуг не звертався. Всупереч ст. 60 ЦПК України відповідачем не було надано будь-яких доказів, які свідчать про те, що позивач не надає такі послуги. У випадку небажання сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, відповідач не був позбавлений можливості відмовитись від цієї послуги КП «Харківводоканал», однак не скористався даною можливістю та не звертався до КП «Харківводоканал» з будь-якими заявами щодо якості надання послуг водопостачання або відключення від постачання води. Доказів на підтвердження того, що відповідач не користувався послугами КП «Харківводоканал» суду не надано. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01.10.2012 року по 31.01.2017 року за послуги водопостачання та водовідведення від суми заборгованості, що склала 3674,09 грн. були нараховані 3% річних в розмірі 108,69 грн. та інфляційні в сумі 727,06 грн. Дані вимоги відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору на загальну суму 3200 грн. (а.с. 24, 48), відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. \~\~\~\~

Outcome: approved