Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Тютюнниківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок № 2 по вул. Чуднівській в с. Судачівка, Чуднівського району, так як даний будинок належав на праві власності [PERSON], яка померла 21.03.2014 року і після смерті якої відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в звязку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як єдиним спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від 09.10.2014 року № 1234 документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо власника будинку № 2 по вул. Чуднівській в с. Судачівка не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обовязкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON] була єдиним членом колгоспного двору згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від 09.10.2014 року № 1235, виданої на підставі записів у погосподарській книзі № 23 за 1991-1995 роки (особовий рахунок № 1028), і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набула право власності на все майно колгоспного двору, до складу якого входив і будинок № 2 по вул. Чуднівській в с. Судачівка. Даний будинок розташований на земельній ділянці, на яку [PERSON] був наданий дозвіл на приватизацію згідно рішення 18-ї сесії 21-го скликання Тютюнниківської сільської ради від 26.11.1993 року, але державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України позивачка є спадкоємцем щодо майна померлої згідно заповіту останньої, посвідченого Тютюнниківською сільською радою 23.02.1994 року. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] 21.03.2014 року позивачка прийняла спадщину згідно заповіту в установленому законом порядку (відповідно до ст.ст. 1234,1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлій житло, подавши заяву в нотаріальну контору та отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.06.2015 року на грошовий вклад. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, не має. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли, що випливає із змісту постанови державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 17.06.2015 року.. На підставі викладеного,

Outcome: approved