Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулись в суд з позовом до Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, СВК "Хлібороб" Млинівського раойну, в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказала, що у 1969 році її покійному чоловіку, як працівнику колгоспу «Шлях до комунізму» було передано для проживання житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. З моменту передачі даного житлового будинку і по сьогодні вона з чоловіком відкрито, безперервно впродовж 44 років володіли даним будинком, так як проживали у ньому, сплачували комунальні послуги, проводили ремонти. На даний час постало питання визнання права власності на домобудівлю. Однак, приватизувати даний будинок неможливо, оскільки колгосп ліквідовано, будь-яких документів не збереглося, а сільська рада неправомочна вирішувати дане питання, так-як будинок не стоїть на її балансі. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов [PERSON] підтримали повністю з тих же підстав. Суду пояснили, що на час виділення чоловіку позивачки, який працював в колгоспі «Шлях до комунізму» даного будинку для проживання, документів на нього в колгоспі взагалі не було. Увесь цей час впродовж 44 років вона з чоловіком та після його смерті проживала в будинку, була там зареєстрована, сплачувала і сплачує на даний час всі комунальні платежі. Будь-яких документальних доказів про виділення, передачу їм житлового будинку не збереглося. Даний факт можуть підтвердити лише свідки. Тому, на підставі ст. 344 ЦК України, просить визнати за нею право власності на вище вказане майно . Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, Разом з тим, від Довгошиївської сільської ради та СВК «Хлібороб» Млинівського району надійшли заяви, в яких відповідачі вказали, що згідно ст. 174 ЦПК України, позов визнають повністю. Заперечень проти позову немають. Справу просять розглянути без їхньої участі (а.с.26) . За правилом ч. 1 ст.60 ЦПК України, обставини, визнані сторонами доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представників позивача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з пояснень представників позивача, з моменту передачі колгоспом «Шлях до комунізму» житлового будинку покійному чоловіку [PERSON], що знаходиться [ADDRESS], його сім»я, зокрема дружина [PERSON], відкрито , безперервно користувалися і по сьогодні користується даним будинком. (а.с.9) Крім цього [PERSON] сплачувала комунальні послуги (а.с. 6, 14-15 ), проводила ремонти . Після смерті чоловіка та ліквідації колгоспу продовжила в повній мірі відкрито володіти даним майном. Дана обставина повністю визнається відповідачами. Проте, будь-яких документальних доказів про виділення, передачу її покійному чоловіку житлового будинку не збереглось. З наявних у справі відомостей Рівненського ОБТІ, видно, що право власності на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] не зареєстровано. З матеріалів справи також видно, що питання про визнання вказаного житлового будинку безхазяйним майном не вирішувалось, так-як у ньому проживає [PERSON], будь-які записи, в тому числі щодо обтяжень, у державному реєстрі речових прав по будинку відсутні. ( а.с. 5,29) Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. З врахуванням наведеного, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем права власності на житловий будинок, оскільки відкрито, безперервно володіє житловим будинком більше десяти років, а тому таке право підлягає захисту. У зв'язку з цим суд вважає необхідним, визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 15, 328, 344, 392 ЦК України,

Outcome: approved