Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на його користь заборгованість з виплати процентів за договорами банківського вкладу № 2630/102/155698 від 29 січня 2014 року, № 2630/102/152947 від 11 січня 2014 року в розмірі 435\~250 грн. 35 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти по договору банківського вкладу № 2630/102/155698 від 29 січня 2014 року в розмірі 5\~300\~000 гривень, по договору № 2630/102/152947 від 11 січня 2014 року в розмірі 50\~000 грн., всього 5\~350\~000 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача упущену вигоду, заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми; зобовязати відповідача розірвати договори банківського вкладу № 2630/102/155698 від 29 січня 2014 року та № 2630/102/152947 від 11 січня 2014 року. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, на заочний розгляд справи згоден. Відомості про поважність причин неявки в судове засідання представника відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 січня 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № 2630/102/152947. Відповідно до умов договору банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 50\~000 грн. на строк з 11 січня 2014 року по 31 січня 2015 року зі сплатою щомісячно банком вкладнику 22,7% річних за зазначений період. Факт сплати [PERSON] банку зазначеної суми грошових коштів підтверджується квитанцією № 9898 від 14 січня 2014 року. 29 січня 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/102/155698. Відповідно до умов договору банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 5\~300\~000 грн. на строк з 29 січня 2014 року по 18 лютого 2015 року зі сплатою щомісячно банком вкладнику 23,2% річних за зазначений період. Факт сплати [PERSON] банку зазначеної суми грошових коштів підтверджується квитанцією № 3833 від 29 січня 2014 року. Згідно п. 2.2 статті 2 частини 2 договору № 2630/102/155698 від 29 січня 2014 року та договору № 2630/102/152947 від 11 січня 2014 року проценти, нараховані відповідно до п 1.2 статті 1 частини 2 вказаних договорів, сплачують вкладнику окремо від суми вкладу готівкою через касу банку за його вимогою щомісячно 29 та 11 числа відповідно, кожного календарного місяця. 26 серпня 2014 року [PERSON]І, звернувся до начальника відділення № 52 ПАТ «Міський комерційний банк» з заявою, в якій просив виплатити йому через касу відділення № 52 ПАТ «Міський комерційний банк» або іншого зручного для нього відділення банку проценти за вказаними договорами, які перераховані на поточний рахунок та рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжного картки, оскільки зняти або іншим чином розпоряджатись грошовими коштами (процентами) з поточних рахунків, операції за якими здійснюються з використанням платіжної карки, немає можливості через відмову банком в транзакціях. ПАТ «Міський комерційний банк» в своїй відповіді від 03 вересня 2014 року зазначило, що відсотки за депозитними договорами [PERSON] має можливість знімати у відділенні, в якому обслуговується за наявності готівкових коштів в касі банку. Банк робить все можливе для виконання своїх зобовязань за договорами, але ситуація ускладнюється тим, що на даний момент існують певні проблеми з підкріпленням кас відділень готівкою та нестабільною політичною ситуацією в країні. Що викликає панічні настрої населення щодо знаходження коштів в банківських установах. Згідно виписки за договором № 007-0049349-Ф/14-DEP за період з 01 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 року, станом на 25 вересня 2014 року вихідний залишок за вищезазначеними договорами складає 435\~250 грн. 35 коп. На час розгляду справи ПАТ "Міський комерційний банк" [PERSON] спірні грошові кошти не повернули. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В той же час, відповідно ст. 2 ЗУ Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В силу ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача спірних грошових коштів, переданих за договором банківського вкладу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 5\~300\~000 грн. за договором 2630/102/155698 від 29 січня 2014 року та 50\~000 грн. за договором № 2630/102/152947 від 11 січня 2014 року. Разом з цим, з відповідача на користь позивача слід стягнути невиплачені проценти за вказаними договорами в сумі 435\~250 грн. 35 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, інфляційні збитки за договором № 2630/102/155698 від 29 січня 2014 року становлять 1\~431\~000 грн. (5\~300\~000 х 110,8% (індекс інфляції за березень) 5\~300\~000 = 572\~400 грн.; 5\~300 000 х 114,0% (за квітень) 5\~300\~000 = 742\~000 грн.; 5\~300\~000 х 102,2% (за травень) = 116\~600 грн.), а за договором № 2630/102/152947 від 11 січня 2014 року 16\~150 грн. (50\~000 х 105,3% індекс інфляції за лютий) 50\~000 = 2\~650 грн.; 50\~000 х 110,8% 50\~000 = 5\~400 грн.; 50\~000 х 114,0% 50\~000 = 7\~000 грн.; 50\~000 х 102,2% 50\~000 = 1\~100 грн.) Разом з цим, 3% річних за весь час прострочення за договором № 2630/102/155698 від 29 січня 2014 року складає 49\~660 грн. 27 коп. (5\~300\~000 х 3% / 365 х 114 (час прострочення), а за договором № 2630/102/152947 від 11 січня 2014 року 542 грн. 47 коп. ( 50\~000 х 3% / 365 х 132). Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved