Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що [INFO] року помер батько [PERSON], мати [PERSON] померла раніше [INFO] року. Після смерті батька відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] Позивач є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично вступила в управління спадковим майном. Оскільки сестра та брат на дане спадкове майно не претендують, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок. [PERSON], до початку судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Представник Сторонибабської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, позов визнають, заперечень щодо такого, не мають. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Свідоцтвом серії [NUMBER], повторно 01.06.2018 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 98 від 17.12.1992 року. Як встановлено, спадкодавець заповіту не залишив. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Оскільки сестра позивачки [PERSON] та [PERSON] відмовляються від спадщини після смерті батька в користь сестри, про що подали письмові заяви від 13.08.2018 року, позивач є єдиним спадкоємцем до даного майна. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті батька, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, несе витрати по утриманню та обслуговуванню будинку. До спадкового майна належить житловий будинок [ADDRESS], інвентаризаційна вартість якого, згідно технічного паспорту, виготовленого [PERSON] станом на 11.09.2018 р, на замовлення позивачки, становить 116476 гривень, відповідає технічним нормам забудови та придатний для проживання. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, ні за заповітом, ні за законом немає. Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved