Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

В лютому 2020 року позивач в інтересах малолітніх звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 30.10.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту на підставі якого банк надав кредит в сумі 195044,77 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між останніми 30.10.2007 року укладено договір іпотекиу відповідності до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - садовий будинок [ADDRESS] . На виконання зобов`язань [PERSON] протягом багатьох років виплачувала банку тіло кредиту та суму процентів за користування кредитом, проте внаслідок економічної кризи та стрімкого зростання курсу долара по відношенню до гривні [PERSON] втратила таку можливість. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] , як родичка померлої розпочала процедуру оформлення опікунства над її малолітніми дітьми, та на даний час є опікуном [PERSON] .. 22.01.2020 року ТОВ «Кей-Колект» без будь-яких попереджень та погоджень, в порушення вимог законодавства, без дозволу органу опіки та піклування переоформили на себе права власності на спірний будинок, чим порушили майнові права двох малолітніх дітей, для яких будинок був єдиним житлом та позбавив спадкоємців за законом будь-яких прав. 23.01.2020 року прибувши до свого будинку позивач та неповнолітні діти не могли потрапити всередину, а представники ТОВ «Кей-Колект» повідомили, що вони є новими власниками будинку та показали відповідні документи на право власності. Позивач вважає, що перехід права власності на будинок, реєстрація якого відбулась після смерті боржника, є незаконним, а рішення та запис про право власності повинно бути скасоване в судовому порядку. 10 лютого 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження за правилами загального позовного провадження. 10 лютого 2020 року судом винесено ухвалу про часткове задоволення заяви позивача про накладення арешту. 02 березня 2020 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 10 червня 2020 року постановлено ухвалу про задоволення клопотання позивача про витребування доказів. 11 серпня 2020 року постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про відвід судді. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснив, що малолітні є єдиним спадкоємцями [PERSON] , яка померла на час прийняття оскаржуваного рішення. Представник відповідача ТОВ «Кей Колект» Парубець Є.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив через безпідставність та необґрунтованість, поданий відзив підтримав. Державний реєстратор Гостомельської селищної ради Київської області Кирилова Н.М. в судове зсідання не з`явилася, заяв, клопотань суду не подала. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи. 30 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р., зареєстровано в реєстрі №14162. Згідно витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно №18501496 від 14.04.2008 виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що садовий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 30.10.2007 року. Відповідно договору про надання споживчого кредиту №1124378300 від 30 жовтня 2007 року укладеного між Акціонерним товариством інноваційний банк «Укрсиббанк» та [PERSON] останній надано кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 200000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1010000 грн., за курсом НБУ на день укладення договору, а [PERSON] зобов`язалася належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п.1.2.2. договору про надання споживчого кредиту, [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 30.10.2037 року. Відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,90% річних. 30 жовтня 2007 року в забезпечення виконання умов вищевказаного договору між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме садовий будинок [ADDRESS] . 27 лютого 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого Виконкомом Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, серії [NUMBER] , від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду від 04 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого згідно свідоцтва про народження виданого 28.07.2016 року виконавчим комітетом Великодмитровицької сільської ради є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї №481/02-33/02-10 від 16.07.2017 року виданої Старобезрадичівською сільською радою Київської області у будинку [ADDRESS] проживають без реєстрації місця проживання три особи: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києв-Святошинського району Київської області, актовий запис 689, серії [NUMBER] . Заочним рішення Обухівського районного суду Київської області від 22.11.2019 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області №18 від 31.01.2020 року надано малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено над ним опіку та призначено [PERSON] опікуном. 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки. Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5076822 від 22.01.2020 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Гостомельської селищної ради Київської області Кирилової Н.М. проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на садовий будинок, що розташований [ADDRESS] за ТОВ «Кей Колект». Як вбачається з довідки державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області №720/02-14 від 11.08.2020 року єдиними спадкоємцями за законом, які відомі нотаріальній конторі та які прийняли спадщину після смерті [PERSON] відповідно до п.4 ст.1268 ЦК України, є її малолітні діти [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа заведена 30.06.2016 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо рішення про державну реєстрацію права власності на садовий будинок на підставі договору іпотеки. Виходячи зі змісту статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною п`ятою статті 3 вищевказаного Закону визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Згідно ст.37 Закону України «Про іпотеку» , іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»). Як вбачається з тексту договору іпотеки від 30.10.2007 №14172, а саме п.4.5 звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку». Назва розділу 5 вказаного договору вказана як «Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя». Відповідно до п.5.2. договору, позасудове врегулювання здійснюється одним і наступних способів звернення на предмет іпотеки: 5.2.1. передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; 5.2.2. отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Вказаний чинний договір про іпотеку зазначає лише дві підстави позасудового врегулювання, а саме: на підставі окремого договору між сторонами про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки. Таким чином, сама наявність слова «застереження», що міститься в договорі іпотеки не є застереженням у розмінні ст.36 Закону України «Про іпотеку», а лише визначає один із двох можливих способів звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом укладення відповідних договорів. Як вбачається із зазначених умов, сторони за договором іпотеки від 30.10.2007 р. дійшли згоди, що право на продаж заставленого майна виникає виключно на підставі окремого договору. Як встановлено судом окремий договір про передачу права власності на предмет іпотеки Іпотекодержателю між ТОВ «Кей-Колект» та [PERSON] не укладався. В зв`язку з цим ТОВ "Кей-Колект" порушено вимоги договору іпотеки в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. За таких обставин, при відсутності окремого договору у ТОВ «Кей-Колект» були відсутні підстави для звернення до державного реєстратора із заявою про перереєстрацію права власності на спірний садовий будинок за ТОВ «Кей-Колект», а у державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області були відсутні правові підстави для прийняття рішення №50763822 від 22.01.2020 року про реєстрацію права власності на садовий будинок [ADDRESS] за ТОВ «Кей-Колект». Крім того, 3 червня 2014 року прийнято Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким заборонено протягом його дії стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Загальна площа спірного садового будинку, який був предметом іпотеки становить 181,6 кв.м. Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи іншого житла у [PERSON] не було, а відповідно немає і у її малолітніх дітей. Житло, що знаходиться по [ADDRESS] та закріплене за [PERSON] на праві користування належить його опікуну [PERSON] . Крім того, як встановлено під час розгляду справи в матеріалах реєстраційної справи на садовий будинок [ADDRESS] , яку судом було витребувано у державного реєстратора містяться документи, на підставі яких державний реєстратор Кирилова Н.М. прийняла рішення про реєстрацію права власності на спірний будинок. Серед вказаних документів відсутні докази того, що ТОВ «Кей-Колект» відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» надсилав [PERSON] письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання. Разом з тим, [PERSON] звертаючись до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] повноважень для захисту інтересів останнього не надала, а тому її вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Outcome: approved