Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилаючись на ч. 3 ст. 1272 ЦК України просить визначити йому додатковий строк в три місяці для подачі заяви до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло його баба - [PERSON] та батько - [PERSON] мали у спільній власності квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , який являвся батьком позивача помер. На день смерті батько був зареєстрований в вищевказаній квартирі. Крім батька, за вказаною адресою була зареєстрована баба позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] , баба позивача [PERSON] не вспіла оформити спадщину, однак і не заявляла відмову від неї, тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] [INFO] баба [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . 20.05.2019 року він звернувся до Узинської нотаріальної контори Київської області щодо прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , однак отримав відмову в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вчасно не звернувся з заявою, оскільки ще з 2014 року проживав за вищевказаною адресою, тому вважав себе таким, що прийняв спадщину. Саме неправильне розуміння позивачем факту проживання разом з спадкодавцем не дало можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. 09.08.2019 року судом прийнято справу до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. 25.09.2019 року відповідач Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області звернулися до суду з відзивом на позов в якому просили відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. Відзив обґрунтований тим, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що з [INFO] р. - дати смерті своєї баби - [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , у позивача були об`єктивні перешкоди для реалізації свого права як спадкоємця, у зв`язку із чим, вважають, що позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу свої вимог і заперечень. Тому пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту у судовому порядку. 30.09.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. 23.10.2019 року представник позивача адвокат Коннова Н.І. звернулась до суду з заявою, в якій просила розглядати справу без її участі та позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання свого представника не направив, просили розгляд справи проводити за відсутності їх представника. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 3 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло виданого 09.12.2002 року Фастівським бюро технічної інвентаризації , квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] на праві спільної власності. [INFO] помер [PERSON] , який являвся батьком позивача [PERSON] , [INFO] . Відповідно копії довідки виданої Узинською міською радою 17.05.2019 року, [PERSON] , 1994 року народження, про те, що [PERSON] до дня смерті « [INFO] » був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за вищевказаною адресою разом були прописані члени сім`ї - мати [PERSON] , 1940 року народження. [INFO] [PERSON] померла, про що 23.12.2016 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З інформаційної довідки виданої Білоцерківським міськрайонним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області 05.07.2019 року за № 16.2-38/2479 вбачається, що у відділі наявний актовий запис про народження № 01 від 26.01.1963 року на [PERSON] , [INFO] (батько: [PERSON] , мати: [PERSON] ), складений виконкомом Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , 1994 року народження з 2014 року по даний час проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] . Проте, державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовив позивачцу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] - [PERSON] , оскільки останній вважається таким, що не прийняв спадщину, тобто не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк шість місяців з дня відкриття спадщини. Згідно вказаної постанови державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. від 20.05.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. Отже, інших спадкоємців після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] немає. Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Ст. 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач на день смерті спадкодавця фактично проживав з нею без реєстрації, та по теперішній час проживає за вказаною адресою, тому вважав, що прийняв спадщину та являється єдиним спадкоємцем за законом, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, тобто заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved