Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років. На обґрунтування позову [PERSON] пояснила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем та знаходяться на її утриманні. До досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років позивач працювати та отримувати доходи не може. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дружини. Справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обов`язковим проведенням підготовчого провадження, відповідно до ст.ст. 189, 196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання. Позивач [PERSON] про розгляд даної справи була повідомлена належним чином, судову повістку отримала особисто 18.01.2020 р. (а.с.29). Надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.30). Відповідач [PERSON] про розгляд даної справи також був повідомлений належним чином, судову повістку отримав особисто 16.01.2020 р. (а.с.28). Відповідач на адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі. В даній заяві зазначається про повне визнання позову (а.с.31). Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області 28 квітня 2018 року, актовий запис 08(а.с.4). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Батьком даної дитини в свідоцтві про його народження серії [NUMBER] записаний відповідач [PERSON] і останній ці обставини не оспорює. Дитини проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні і це підтверджується довідкою за вихід. № 364, виданою виконавчим комітетом Чорненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.7). Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, передбачений ст.180 СК України. При винесені рішення суд враховує обставини, вказані в ст.182 СК України і визначає їх розмір, відповідно до вимог ст.183 СК України, як цього вимагає позивач. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] проживає разом з малолітнім сином, який перебуває на її утриманні (а.с.7), на теперішній час позивач не працює, не має іншого доходу, крім виплат на дитину. Син сторін - [PERSON], [INFO] (а.с.5) на час розгляду справи ще не досяг трьох років. Відтак, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно статті 84 СК України - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач [PERSON] , в наданій до суду заяві 13.02.2020, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі (а.с.31). Відповідно до положень закріплених вст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вимоги ст.ст.180-182 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дружині - позивачу по даній справі, до досягнення сином трьох років, оскільки [PERSON] є працездатною особою, проживає окремо від дитини та дружини, не надає матеріальну допомогу своїй дружині, а тому з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 24 вересня 2021 року включно. Згідно частини 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач відповідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, доказів про понесення ним інших судових витрат не надано. Однак, частиною першою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved