Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

до суду надійшла заява представника заявника [PERSON], згідно якої вона просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Березовець Ливенського району Орловської області, в м. Єнакієве Донецької області [INFO] року. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] року померла мати заявника, громадянка України [PERSON], [INFO], яка при житті проживала у [ADDRESS]. За фактом смерті було видане свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 22 листопада 2016 року недержавного зразка, що посвідчує факт смерті. Оскільки громадянка [PERSON] померла [INFO] року на території, що Верховною Радою України визнана тимчасово окупованою, заявник не має належних медичних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті на території України. 03.08.2017 року [PERSON] звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області з проханням зареєструвати факт смерті [PERSON], померлої [INFO] року та видати йому свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявного свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті виданим на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України а саме відповідної формі,визначеній наказом Міністерства охорони здоров я України від 08.08.2006 №545 « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», заявнику було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті необхідно йому для державної реєстрації смерті та оформлення недоотриманої пенсії [PERSON], померлої [INFO] року, та отримання в державному органі України свідоцтва про смерть, і за цих обставин заявник змушений звернутися до суду. Представник зацікавленої особи, Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану,в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти заяви не заперечував, просив ухвалити рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с.23). Представник зацікавленої особи, Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з'явилася, надала до суду клопотання, згідно якого просив справу розглядати без участі представника управління, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.22). Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 9.04.1948 року, серія [NUMBER], заявник [PERSON] народився [INFO] року у м. Єнакієве Донецької області, про що в книзі записів актів громадян 9.04.1948 року зроблено відповідний запис за № 26, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно до довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 1151) від 21.11.2016 року, виданої Єнакіївським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я ДНР, [PERSON] померла [INFO] року у віці 94 роки, причина смерті - атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про поховання № [NUMBER], виданого комунальним підприємством адміністрації м. Єнакієве «Ритуал», [PERSON] була похована 21 листопада 2016 року на кладовищі Волинцевське, розташованого у м. Єнакієве по вул. Нежданова, ділянка № 10, про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян зроблено відповідний запис 21.11.2016 року за № [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Заявник вказує, що [PERSON] померла в м. Єнакієве Донецької області, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, він отримав свідоцтво про смерть (серії [NUMBER], видане 22.11.2016 року Єнакіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР), однак отримане свідоцтво перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки воно видане на тимчасово окупованій території, де органи влади України не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, відповідно до листа № 15.14-93-3126 від 3.08.2017 року, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, та роз'яснено, що форма документа, який було пред'явлено заявником для підтвердження факту смерті [PERSON], а саме свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 22.11.2016 року, виданого в м. Єнакієве Донецької області, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (а.с.8). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання в державному органі України свідоцтва про смерть, оформлення недоотриманої пенсії [PERSON] Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою. В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті [PERSON] Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює факт смерті [PERSON] [INFO] року у м. Єнакієве Донецької області. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved