Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (теперішня адреса - [ADDRESS]) та юридично факту належності заповіту щодо зазначеної квартири. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON], який був близьким другом її покійної бабусі [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу [PERSON] належала квартира разом з надвірними будівлями, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS](теперішня адреса - [ADDRESS]). Згідно заповіту, складеного [PERSON] за життя, зазначену квартиру останній заповідав їй, [PERSON] У встановлений законом строк вона звернулась до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з розбіжностями написання прізвища спадкодавця в договорі купівлі-продажу квартири та заповіті з прізвищем зазначеним в свідоцтві про смерть, а саме: в договорі та заповіті прізвище особи вказане «[PERSON]», в той час як у свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]». Вона вважає, що написання прізвища в договорі та заповіті як «[PERSON]» є не що інше як помилковий переклад зазначеного прізвища з російської мови на українську. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду, позивач просить встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (теперішня адреса - [ADDRESS]) та юридичного факту належності йому заповіту на зазначену квартиру. Заявник та її представник в судовому засіданні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Від заінтересованої особи Олександрійської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Вивчивши матеріали справи, заслухавши свідків, пояснення представника заявника, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, ч. 1 ст. 1223, ст. 1233 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з п.5 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як зазначено в листі ВСУ від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, що посвідчують особу, наприклад: довідок про поранення чи перебування у госпіталі через поранення, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи безвісну відсутність у зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, довідки про реабілітацію тощо. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; - спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; - утриманці померлого для одержання пенсії; - прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; - інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Заінтересованими особами залежно від мети встановлення факту можуть бути: військкомати, органи внутрішніх справ, управління соціального захисту населення, управління Пенсійного фонду України, територіальна громада, фінансові органи, органи виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, навчальні заклади, ощадкаси, органи страхування тощо. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №34. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS] (теперішня адреса - [ADDRESS]), яка належала останньому на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28 серпня 1992 року Першою Олександрійською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №1-3067. Згідно заповіту, складеного [PERSON], який посвідчено 28 серпня 1992 року Першою Олександрійською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №1-3066, квартиру [ADDRESS] він заповідав заявнику - [PERSON]. Заявник звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак останній відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та заповіту на зазначену квартиру, оскільки в зазначених документах прізвище особи вказано «[PERSON]», тоді як, відповідно до свідоцтва про смерть помер «[PERSON]». Разом з тим, факт того що [PERSON] та [PERSON] є однією особою підтверджується довідкою голови квартального комітету №36 від 15 серпня 2017р., вих. №25, в якій зазначено, що [PERSON], [INFO], до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Крім того, згідно домової книги для реєстрації громадян, які проживають в квартирі [ADDRESS] за вказаною адресою починаючи з 1 вересня 1978 року був зареєстрований саме [PERSON], [INFO]. Як свідчить довідка начальника Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації № 001431 від 2 березня 2005 року квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 1992 року реєстраційний №1-3067, знаходиться в користування [PERSON]. Зазначений факт також підтверджується договорами на отримання житлово-комунальних послуг споживачем в квартирі [ADDRESS] а саме: договором №109868 про надання послуг з газопостачання від 24 жовтня 2007 року, договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, договором про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 70804 від 17 вересня 2014р., які було укладено саме з [PERSON]. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою підтверджується також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON], який проживав в квартирі [ADDRESS] мав прізвище саме «[PERSON]». Зазначений факт їм достовірно відомий, оскільки [PERSON] доводилась племінницею померлій [PERSON], з якою за вказаною адресою проживав [PERSON], а свідок [PERSON] була їх сусідкою і неодноразово бачила поштові конверти, які надходили на вказану адресу та які були адресовані саме [PERSON] Встановлення даного факту для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість оформити спадкування та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу та юридичного факту належності заповіту щодо квартири [ADDRESS] (теперішня адреса - [ADDRESS]) знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved