Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору - [PERSON] та [PERSON] в якій просила витребувати з чужого незаконного володіння об`єкт нерухомості, а саме: квартиру [ADDRESS] , на користь законного власника [PERSON] , відповідно до рішення Суворовського районного суду від 09.04.2004р. по справі №2-3190/2004р., у зв`язку з чим скасувати записи про державну реєстрацію: 17543188 від 21.11.2016р. та 18556923 від 13.01.2017р. Позов обґрунтовано тим, що 09.04.2004 р. Суворовським районним судом м.Одеси по справі №2-3190/2004г. було прийнято рішення, яким було визнано дійсним договір №4631 купівлі-продажу нерухомого майна, квартири [ADDRESS] , який був укладений 13 вересня 1994 року між батьком позивачки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] діючих від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON] , 1981 року народження та [PERSON] , 1984 року народження, зареєстрований на ОТБ в Журналі реєстрації біржових угод під реєстраційним №4631, засвідчений в Одеському МБТІ та РОН 25 жовтня 1994 року під реєстраційним №389 в реєстровій книзі на сторінці 95 кн. 86 пр. Визнано за [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. Вказане рішення набуло чинності 11 травня 2004 року. Оригінал рішення зберігається в архіві Суворовського районного суду міста Одеси в цивільній справі №2-3190/2004. Як зазначає позивачка, вищевказана квартира експлуатувалася її батьком, а після його смерті самою позивачкою, сплачувались необхідні комунальні послуги тощо. 16.01.2018 року позивачка [PERSON] звернулася із заявою за реєстраційним номером 26299543 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Однак, рішенням №59248782 від 18.01.2018р. позивачці [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] . Підстави відмови: при розгляді поданих документів здійснено пошук відомостей за об`єктом та встановлено, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: в державному реєстрі речових грав на нерухоме майно зареєстровано квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1090525851101, право власності належить іншій фізичній особі. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 111254175 від 22.01.2018 року - стало відомо, що 21.11.2016 року Державним реєстратором Іскровим Олегом Вікторовичем, Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», Одеська обл. було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності 17543188, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси №2- 7510/02 від 1707.2002 року, винесеного суддею Гандзий Н.В. Представник позивачки [PERSON] звернувся із адвокатським запитом до голови суду Приморського районного суду міста Одеси в якому просив надати інформацію надати наступну інформацію: - чи розглядалося Приморським районним судом, а саме суддею Гандзий Н.В., справа №2- 7510/02 за цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання прав власності; - чи знаходиться в архіві Приморського районного суду м. Одеси Рішення Приморського районного суду м. Одеси №2-7510/02 від 17.07.2002 року, яке постановлено суддею Гандзій Н.В.; - якщо Приморським районним судом м. Одеси, а саме суддею Гандій Н.В. розглядалася справа №2-7510/02 за цивільним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності - надати справу для ознайомлення та знаття копій з матеріалів справи. У відповідь на вказаний запит представником позивачки було отримано лист від Голови суду Приморського районного суду м. Одеси від 02.05.2018р., відповідно до змісту якого вбачається про те, що під вказаним у запиті номером цивільної справи №2-7510/02 та за вказаними сторонами, позовна заява до суду не надходила та не розглядалося. Позивачка [PERSON] набула право власності на майно на підставі рішення суду, проте вказане майно незаконно вибуло з володіння позивачки поза її волі, тому позивачка відповідно до вищевикладеного просить повернути її майно. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Прутян Д.С. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника [PERSON] в якій просив задовольнити позовні вимоги та розгляд справи провести у його відсутність. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Боровик А.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У судове засідання треті особи [PERSON] \~та [PERSON] \~ не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений судом належним чином, про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. В матеріалах справи міститься відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Боровик А.О. на позовну заяву [PERSON] в якій просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав (а.с. 66-69, т.1). Як зазначає представник відповідача адвокат Боровик А.О., 13.01.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 2-30. На підставі даного договору за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2017 року. Вищевказана квартира знаходилася в занедбаному стані, без ванни, без унітазу, без умивальника, одразу після її купівлі за сімейні кошти був здійснений капітальний ремонт, замінені металопластикові вікна, сантехніка, придбали меблі та повністю облаштували квартиру, згідно накладних на ремонтні роботи та матеріали було затрачено біля 7 000 долларів США. Позивач у своєму позові стверджує, що її батькові - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.1994 року зареєстрованому на Одеській товарній біржі належала спірна квартира. [INFO] батько помер. На підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.04.2004 року за позивачкою було визнано права власності на квартиру [ADDRESS] і поза її волею дана квартира вибула з володіння. На думку адвокат Боровик А.О. твердження вказані позивачкою в своєму позові не відповідає дійсності, оскільки по-перше, право власності відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України виникає після державної реєстрації у встановленому законодавством порядку, а позивачка своє право не зареєструвала, по-друге, відповідно до інформаційної довідки, яка була надана представником позивача, 21.11.2016 року за [PERSON] було зареєстровано прав власності на спірну квартиру, підстава виникнення: рішення Приморського районного суду м. Одеси за № 2-7510/02, від 17.07.2002 року, державний реєстратор - Іскров Олег Вікторович, Одеська філія державного підприємства «Департамент інституту судових економіко правових та технічних експертних досліджень». 06.12.2016 року був укладений договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] спірної квартири, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 2-1313, договори є дійсними і 13.01.2017 року укладений договір між [PERSON] та [PERSON] , тобто у встановленому законом порядку за [PERSON] було зареєстровано право власності. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси ві 19.06.2019р. залучено до\~участі у\~цивільній справі\~ за\~позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~скасування рішення\~ нотаріуса про\~державну реєстрацію\~прав власності,\~про витребування\~майна із\~чужого незаконного\~володіння,\~у якості\~третьої \~ особи,\~яка \~заявляє самостійні\~вимоги щодо\~предмету спору\~ - [PERSON] та [PERSON] (а.с.88). Вивчивши матеріали справи, суд вважає про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що 13 вересня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] діючих від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON] , 1981 року народження та [PERSON] , 1984 року народження, укладено договір №4631 купівлі-продажу нерухомого майна, квартири [ADDRESS] , що зареєстрований на ОТБ в Журналі реєстрації біржових угод під реєстраційним №4631, засвідчений в Одеському МБТІ та РОН 25 жовтня 1994 року під реєстраційним №389 в реєстровій книзі на сторінці 95 кн. 86 пр. (а.с.13,16, т.1). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а.с.9,10, т.1). 09.04.2004 р. рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позов [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсними договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задоволено (а.с.12, т.1). Визнано дійсним договір №4631 купівлі-продажу нерухомого майна, квартири [ADDRESS] , який був укладений 13 вересня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] діючих від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON] , 1981 року народження та [PERSON] , 1984 року народження, зареєстрований на ОТБ в Журналі реєстрації біржових угод під реєстраційним №4631, засвідчений в Одеському МБТІ та РОН 25 жовтня 1994 року під реєстраційним №389 в реєстровій книзі на сторінці 95 кн. 86 пр. Визнано за [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. Вказане рішення набуло чинності 11 травня 2004 року. (а.с.12, т.1). Судом встановлено про те, що 04.09.2008р. позивачка [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON] »[PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища (а.с.20-23, т.1). В матеріалах справи міститься рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2002р. по цивільній справі №2-7510/02 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання прав власності (а.с.11, т.1). Вищевказаним рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання прав власності задоволено. Визнано договору купівлі-продажу квартири, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , 23.03.1999р.. укладений на Одеській товарній біржі дійсним. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Судом встановлено про те, що представник позивачки [PERSON] [PERSON] адвокат Комендантов Г.Г. звернувся із адвокатським запитом до голови суду Приморського районного суду міста Одеси в якому просив надати інформацію надати наступну інформацію: - чи розглядалося Приморським районним судом, а саме суддею Гандзий Н.В., справа №2- 7510/02 за цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання прав власності; - чи знаходиться в архіві Приморського районного суду м. Одеси Рішення Приморського районного суду м. Одеси №2-7510/02 від 17.07.2002 року, яке постановлено суддею Гандзій Н.В.; - якщо Приморським районним судом м. Одеси, а саме суддею Гандій Н.В. розглядалася справа №2-7510/02 за цивільним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності - надати справу для ознайомлення та знаття копій з матеріалів справи (а.с.27-28, т.1). Згідно відповіді голови Приморського районного суду м. Одеси від 02.05.2018р. встановлено про те, що Приморським районним судом м. Одеси розглянуто запит з вх. № 44051/18 від 24.04.2018р., повідомлено про те, що згідно алфавітних покажчиків за 2002р., під вказаним номером цивільної справи №2-7510/02 та за вказаними сторонами, позовна заява до суду не надходила та не розглядалися. А тому, надати завірену належним чином копію рішення надати не можливо (а.с.29, т.1). При таких обставинах, суд не приймає до уваги вищевказане рішення Приморського районного суду м. Одеси як доказ, так як, вищевказаний позов до Приморського районного суду м. Одеси не надходив, і судом не постановлювалося рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання прав власності. З матеріалів справи вбачається про те, що позивачка [PERSON] звернулася із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахової В.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення реєстрації прав власності на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахової В.І. №59248782 від 18.01.2018р. позивачці [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.24, т.1). З вищевказаного рішення вбачається про те, що державним реєстратором Баховою В.І. було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, у зв`язку з тим, що при розгляді поданих документів здійснено пошук відомостей за об`єктом та встановлено, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: в державному реєстрі речових грав на нерухоме майно зареєстровано квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1090525851101, право власності належить іншій фізичній особі. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки № 111254175 від 22.01.2018 року вбачається про те, що 21.11.2016 року Державним реєстратором Іскровим Олегом Вікторовичем, Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», Одеська обл. було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності 17543188, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси №2- 7510/02 від 1707.2002 року, винесеного суддею Гандзий Н.В. (а.с.25-26,т.1). Також, з вищевказаної довідки вбачається про те, що 06.12.2016р. Державним реєстратором Савицька Олена Юліанівна, Третя одеська державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності: 17838902, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, серія та номер: 2-1313, виданий 06.12.2 видавник: Савицька 0.10. державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори; підстава внесення запису - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексній номер: 32744171 від 06.12.2016 11:41:11, [PERSON] , Третя одеська державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Крім того,\~13.01.2017р.\~Державним реєстратором\~Савицька Олена\~Юліанівна,\~Третя одеська\~державна нотаріальна\~контора,\~Одеський міський\~нотаріальний округ,\~Одеська обл.,\~було зареєстровано\~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] за\~ [PERSON] ,\~номер запису\~про право\~власності: 18556923, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер: 2-30, виданий 13.01.2017, видавник: Савицька 0.10. державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33418895 від 13.01.2017 12:44:09, [PERSON] , Третя одеська державна нотаріальна контора. Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Загальний перелік способів захисту суб`єктивних цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України). Стаття 387 ЦК України визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Як зазначено в п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. Згідно п.26 зазначеного Пленуму власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те,що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння, не з їхньої волі. Також варто зазначити, що у разі відчуження майна за відплатним договором відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункти 1-3 зазначеної статті). Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Під час розгляду вимог про витребування майна у його набувача мають бути враховані всі умови, передбачені ст. 388 ЦК (постанова Верховного Суду України від 6 грудня 2010 р., справа № 3-13гс10). У даному випадку [PERSON] придбав квартиру не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися, адже реєстрація права власності за [PERSON] . Судом встановлено про те, що квартира вибула із власності позивачки [PERSON] [PERSON] поза її волею. У відповідності із роз`ясненнями у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 N 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19,27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV ( 1952-15 ) "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору - [PERSON] та [PERSON] про скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав власності, про витребування майна із чужого незаконного володіння підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved