Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

До канцелярії Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області «Про визнання права власності в порядку спадкування» (а.с. 2-3). У позовній заяві позивач прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 4,1329 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Яковлівської сільської ради, КСП ім. Ілліча, Лозівського району Харківської області, кадастровий номер 6323988500:02:000:0392 в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. За час свого життя син позивачки - [PERSON], не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та виготовити на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку, фактично користувався нею. [PERSON] за життя та на час смерті проживав разом з Позивачкою за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований за вказаною адресою і після його смерті вона фактично вступила у володіння та управління зазначеною земельною ділянкою, що підтверджується довідкою видною Яковлівською сільською радою від 12.08.2014 року. Далі вказує, - враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, вона не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я тому змушена звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову (а.с. 43). Представник відповідача, Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 49). Представник відповідача, Територіальної громади Яковлівської сільської ради Лозіського району Харківької області, в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить слухати справу у його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позову(а.с. 49). Оскільки, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що [PERSON] є матір*ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с 13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.15). Його батько - [PERSON], з яким Позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі, помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення торгового сільськогосподарського виробництва площею 4,1329 гектарів у межах згідно з планом, що розташована та території Яковлівської сільської ради, КСП ім.. Ілліча, Лозівського району Харківської області, спадкоємцем якої він став на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2012 року, після смерті свого діда [PERSON], 1947 року народження, який помер [INFO], та яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 098671, виданого 25 травня 2004 року Лозівською райдержадміністрацією Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 285 (а.с. 16-20). Позивач являється спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її сина. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має. [PERSON] при її звернені до 1-ї Харківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» № 914/02-31 від 24.02.2014 року (а.с.21-22). Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі смерті власника нерухомого майна, який за життя не оформив право власності та не провів його реєстрацію, питання визначення належності цього нерухомого майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. На теперішній час позивач не має можливості провести реєстрацію права власності спадкодавця на земельну ділянку, так як він помер, що позбавляє можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отже, у позасудовому порядку свої спадкові права позивач захистити не може, а тому позивачка змушена звернутись до суду за визнанням за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до положення ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Постанова Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 N7 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" в пункті 20 роз'яснює, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а відповідно до ст. 1262 названого кодексу, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю встановлені в судовому засіданні та підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved