Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року, який рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.01.2018 року розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач мотивує тим, що всі обовязки щодо утримання та виховання дітей несе самостійно, діти проживають разом з нею, відповідач від свого обовязку щодо утримання ухиляється, ніякої матеріальної допомоги дітям не надає, участі у вихованні не приймає. Оскільки заробіток позивача недостатній для належного утримання дітей, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей (працює вантажником в ДП Санаторій Синяк), отримує дохід, позивач просить суд винести рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, подавши до суду письмову заяву (вх. № 2290 від 06.04.2018 року) про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (вх. № 2332 від 10.04.2018 року) про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо задоволення позову про стягнення з нього аліментів не заперечує. Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, враховуючи, що учасниками справи заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить слідуючого висновку. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом досліджено докази та перевірено матеріали справи, а саме: копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.01.2018 року (справа № 306/2190/17), відповідно до якого шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано; копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], 04.11.2011 року (серія І-ФМ № 216625, актовий запис № 27 від 08.11.2011 року), копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], 12.08.2007 року (серія 1-ФМ № 073398, актовий запис № 18 від 28.08.2007 року), копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], 29.04.2004 року (серія 1-ФМ № 174300, актовий запис № 12 від 12.05.2004 року), згідно яких в графі батько зазначено [PERSON], мати [PERSON]; довідка № 292 від 07.03.2018 року, видана виконкомом Сусківської сільської ради, відповідно до якої діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають з матірю [PERSON] (а.с. 4-8, а.с. 11). У відповідності до ст. 51, ст. 52 Конституції України - батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні. Ст. 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (із змінами в редакції Закону україни № 2037-VIII від 17.05.2017 року) - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України. Суд враховує норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Сьомого протоколу», які є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на вищенаведене, на підставі встановлених доказів в судовому засіданні, а також зважаючи на те, що відповідач не має заперечень щодо заявленої вимоги про стянення з нього аліментів на утримання дітей та позов визнає, і це не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дітей є підставними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Розмір аліментів слід визначити з 09 березня 2018 року у розмірі ? частки від доходу відповідача, що є достатнім для забезпечення належного утримання трьох дітей. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), тому суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 року. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved