Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивачка вказала, що є власником будинку по вул. Сонячна, 4 в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області. У вказаному будинку, окрім неї, зареєстровані дочка [PERSON] та сестра [PERSON] Фактично понад один рік відповідачі не проживають у вказаному будинку, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна не мають. У звязку з цим у [PERSON] виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Тому вона просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом, а саме будинком по вул. Сонячна, 4 в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області. Позивачка [PERSON] подала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви, з яких вбачається, що позовні вимоги вони визнають, у звязку з неможливістю зявитися в судове засідання просять справу розглядати без їхньої участі. Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON] відповідачами позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Сонячна, 4 в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.12.2010 року та Витягом про державну реєстрацію прав № 28493853 від 24.12.2010 року. В будинку позивачки значаться зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї № 262 від 07.09.2018 року, виданою Колиндянською сільською радою Чортківського району. Актом про встановлення факту непроживання від 28 вересня 2018 року встановлено, що [PERSON] в с. Давидківці не проживає з 2003 року, та [PERSON] в с. Давидківці не проживає з 2001 року, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна в будинку не утримують. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~За таких обставин, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] без поважних причин не користується житлом понад один рік. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанції АТ КБ "Приватбанк" № 0.0.1151033245.1, код квитанції 1373-3771-4141-4994 від 5 жовтня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved