Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Громадянин [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Фін Стандарт» (далі [PERSON]» Укр Фін Стандарт») про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог, [PERSON] у позовній заяві вказав про те, що 25 вересня 2013 року він звернувся до [PERSON] «Укр Фін Стандарт» з приводу швидкого отримання коштів під низький відсоток. Під час розмови з консультантом, йому було пояснено, що він можу отримати потрібну грошову позику у розмірі 60 000 гривень. Також консультант натякнув на те, що він може понести певні витрати у зв'язку з оплатою першого внеску. Це пояснюється тим, що перший внесок є гарантією платоспроможності перед фірмою, яка кредитує. Консультант, до оплати першого внеску, з договором йому ознайомлюватись можливості не давала, пояснюючи це тим, що робота з договором буде проводитись під час його підписання та в тому випадку, якщо керівництво компанії надасть право на отримання кредиту та після оплати першого внеску. 25.09.2013 року між ним та представником [PERSON] «Укр Фін Стандарт» було укладено угоду № 001598. Цього ж дня, було підписано додаток №1 та додаток №2 до вказаного договору, та було розяснено, що оплативши суму першого внеску, він стане учасником системи «Укр Фін Стандарт», що дасть змогу отримати гроші у позику. На підтвердження оплати першого внеску в сумі 6\~000 гривень, позивачем, представнику відповідача, була передана квитанція. Після підписання договору та додатків до нього, позивач [PERSON]В, неодноразово прочитавши договір з додатками, так і не зрозумів суті послуг, що надає [PERSON] "Укр Фін Стандарт" та їх необхідність населенню. Грошові кошти йому пообіцяли перерахувати на банківський рахунок відділення «Приватбанку» в селищі Демидівка Рівненської області впродовж 5 днів, тобто місцем виконання договору мало бути селище Демидівка. В обумовлений термін гроші на рахунок не надійшли. При зверненні до офісу відповідача в місті Миколаїв, йому сказали і надалі чекати перерахунку, а також розяснили, що він зобов'язаний оплачувати чергові платежі згідно додатку №1 до 20 числа поточного місяця, незалежно від того, коли йому видадуть позику. На його вимогу видати грошову позику, працівником відповідача було чітко сказано, що треба сплачувати як можна більше платежів і чекати від них повідомлення про дату отримання грошей. В жовтні 2013 року [PERSON] було отримано повідомлення №1855/02 від 02.10.2013 року з [PERSON] «Укр Фін Стандарт» про те, що договір №001598 від 25.09.2013 року зареєстрований і позивач отримав персональний номер №00159800011044. Для отримання позики позивачем було сплачено:25.09.2013 року-6\~000 гривень першого внеску,17.10.2013 року-400 гривень,18.11.2013 року-400 гривень,19.12.2013року-400 гривень,17.01.2013 року-1200 гривень,18.02.2014 року-400 гривень,19.03.2013 року-400 гривень,18.04.2013 року-400 гривень, а всього 9\~600 гривень, що підтверджується квитанціями. Позивач вважає, що система «Укр Фін Стандарт» має ознаки «пірамідальної схеми», діяльність [PERSON] «Укр Фін Стандарт» з метою реалізації цієї схеми вводить споживачав в оману та є нечесною підприємницькою діяльністю, а договір, укладений з використанням нечесної підприємницької практики, є нікчемним правочином. Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просить звільнити його від сплати судового збору. Також, позивач просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до договору №001598 від 25.09.2013 року, укладеного між ним та [PERSON] «Укр Фін Стандарт» (місто Миколаїв проспект Миру,34/1, офіс №119,МФО 300023,ЄДРПОУ 38396386, р/р 26006010738620 в ПАТ «Укрсоцбанк») та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 9\~600 гривень, сплачені відповідно до умов нікчемного правочину. До Демидівського районного суду Рівненської області надійшла письмова заява позивача [PERSON] про розгляд справи 2.07.2015 року за його відсутності. [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.43). Згідно з нормами ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання на судовий розгляд 02.07.2015 року не зявивися, хоча про дату та час розгляду справи [PERSON] «Укр Фін Стандарт» було повідомлено належним чином, що підтверджується наявними у справі повідомленнями відділення поштового звязку щодо направлення судової повістки за адресою місцязнаходження юридичної особи (а. с. 41,42). Згідно з нормами ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця знаходження юридичної особи, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Про причини неявки в суд відповідач не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач на судовий розгляд справи не зявився і про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Фін Стандарт» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення грошових коштів, підлягає до задоволення в повному обсязі з постановленням заочного рішення з наступних підстав. Згідно з ч.5 ст.110 Цивільного процесуального кодексу України, позови споживачів про захист їх порушених прав, можуть предявлятися у суд за зареєстрованим місцем проживання. В матеріалах цивільної справи в наявності копія паспорта МЮ 143698 від 17.09.2007 року, з якого встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований за місцем проживання в [INFO] (а.с.4).Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] «Укр Фін Стандарт» підлягає до розгляду у Демидівському районному суді Рівненської області. Судом досліджено договір №001598 від 25.09.2015 року укладений між [PERSON]та представником [PERSON] «Укр Фін Стандарт», додатки №1 та додатки №2 до вказаного договору(а.с.5-8). 25.09.2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] «Укр Фін Стандарт» було підписано додаток №1 та додаток №2 до договору №001598 від 25.09.2015 року, згідно з якими він став учасником системи «Укр Фін Стандарт», що давало йому змогу отримати у позику грошові кошти у розмірі 60\~000( шістдесят тисяч) гривень(а.с.6-8). В подальшому, позивач [PERSON], отримав на свою адресу письмове повідомлення №1855/02 від 02.10.2013 року від відповідача «Укр Фін Стандарт» про те, що його договір зареєстрований і він отримав права замовника системи «Укр Фін Стандарт»(а.с.9). Зі змісту дослідженого договору встановлено, що окремі терміни у даному правочині відрізняються від загальновживаних понять у цивільному законодавстві України, що ускладнює для позивача можливість його тлумачення у відповідності з нормами ст.ст.213, 637 Цивільного кодексу України. Так, в досліджуваному судом додатку №2 до договору№001598 від 25.09.2015 року, який іменується як «Система Укр Фін Стандарт», поширена явна підміна основних понять та категорій цивільного законодавства, в результаті чого юридично не повязані між собою відповідними правовими наслідками терміни є штучно змішаними. Дані обставини виключають розуміння замовником, як стороною в договорі, змісту основних понять та категорій цивільного законодавства, унеможливлює реалізацію їх на практиці. Текстуальне закріплення окремих положень в додатку №2 до договору№001598 від 25.09.2015 року, який іменується як «Система Укр Фін Стандарт», є непослідовним та не дозволяє в повній мірі сприймати їх логічний зміст та юридичну термінологію. Крім того, сутність програми в договорі №001598 від 25.09.2015 року та додатках до нього, яка іменується як «Система Укр Фін Стандарт», визначена не конкретно, суперечливо, що не дає можливості позивачу, як стороні, скласти уявлення про справжній зміст регламентованого правочину, про його послідовність та наслідки вчинюваних дій. Норми ч.3 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказують на те, що інформація, яка надається клієнту, повинна забезпечувати правильне розуміння суті фінансової послуги, без навязування її придбання. Зміст окремих положень договору та додатків до нього, не надає можливості замовнику, як стороні правочину, зясувати справжнє розуміння щодо дій виконавця(«Укр Фін Стандарт) із залученими грошовими коштами учасників програми, яка іменується як «Система Укр Фін Стандарт». Відповідно до пункту №4 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на достовірну та доступну інформацію. Заплутані речення та суперечливі положення досліджуваного правочину, надають змогу відповідачу( [PERSON] «Укр Фін Стандарт»), приховати його справжній зміст. Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому, в умовах договору №001598 від 25.09.2015 року, укладеного між позивачем [PERSON] та [PERSON] «Укр Фін Стандарт», вбачаються ознаки здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності. Так, згідно з пунктом 1.3. додатку №2 до договору№001598 від 25.09.2015 року, який іменується як «Система Укр Фін Стандарт», предметом договору є надання замовнику (позивачу [PERSON]В.) виконавцем ([PERSON] «Укр Фін Стандарт») безвідсоткової позики (а.с.6). З інших умов договору та додатків до нього (ст.4 додатку №2 до договору №001598 від 25.09.2015 року, який іменується як «Система Укр Фін Стандарт») встановлено, що виконавець( [PERSON] «Укр Фін Стандарт»), організовує захід з розподілу грошового фонду замовників, тобто за кошти членів системи «Укр Фін Стандарт». При цьому, визнання права на одержання позики визнається не за всіма замовниками, а лише за тими, які мають найбільшу кількість проплат (платежів) (а.с.6). Таким чином, розподіл коштів між замовниками проходить по пірамідальній схемі, в порушення вимог пункту №7 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», коли один учасник програми за свої власні кошти, без вкладення коштів виконавця (відповідача [PERSON] «Укр Фін Стандарт») оплачує товар іншим учасникам програми. Відповідно до п.2 ч.1 , п.7 ч.3,ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає будь яку діяльність, що вводить споживача в оману, а також забороняється, як таке, що вводить в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір № 001598 від 25.09.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Фін Стандарт» та [PERSON], укладений з використанням нечесної підприємницької діяльності. Згідно з ч.5 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Норми ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України визнають нікчемними правочини, недійсність яких встановлена законом. Норми ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України вказують на те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю У разі недійсності правочину, кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Судом досліджено копії письмових банківських документів, зі змісту яких встановлено, що позивачем [PERSON] на рахунки [PERSON] «Укр Фін Стандарт» було сплачену грошову суму в кількості 9\~600 (девять тисяч шістсот) гривень (а.с.11-15). За подання позовної заяви до суду, позивачем [PERSON] не було сплачено судовий збір, у сумі 243(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят ) копійок, який встановлений Законом України «Про судовий збір». Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушеннями їх прав. Згідно з ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає , що з відповідача [PERSON] «Укр Фін Стандарт» необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 243(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят ) копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved