Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

В лютому 2016 року заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області Гулько А.В. в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на лікування. Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі № 149/3092/15-к від 14.01.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за те, що перебуваючи на проїжджій частині біля домогосподарства [ADDRESS], в ході виниклої суперечки на побутовому ґрунті, яка переросла у бійку, умисно наніс [PERSON] удар кулаком в область обличчя та ногою в область черевної порожнини, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в щелепно-лицьовому відділенні Комунальної установи «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І.Пирогова» (надалі КУ «ВОКЛ ім. М.І.Пирогова») з 07.08.2015 по 16.08.2015, відповідно заклад охорони здоров'я ніс витрати на його лікування. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров!я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, тобто загальна вартість на лікування [PERSON], за весь час його перебування в лікарні складає 2502 грн. 54 коп. (278,06 грн. х 9 ліжко-днів = 2502,54 грн.) У судовому засіданні прокурор Калинівської міжрайонної прокуратури Атаманова Г.І., підтримала позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, та просить стягнути солідарно витрати на лікування на користь лікувального закладу з [PERSON] та [PERSON]. Від Вінницької обласної ради та Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова надійшли письмові заяви в яких просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та у випадку неявки відповідача не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляли, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Враховуючи, що судові повістки направлені відповідачам за зареєстрованою у встановленому порядку адресою їхнього місця проживання, тому судовий виклик, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається вручений [PERSON] та [PERSON] належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів про права та взаємовідносини сторін, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено наступне: Відповідно до повідомлення Вінницької обласної ради департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації від 24.11.2015 року № 01-1-23/2951, гр. [PERSON], [INFO], знаходився в щелепно-лицьовому відділені з 07.08.2015 року по 16.08.2015 року з діагнозом: Перелом нижньої щелепи. Хворим було проведено 9 ліжкових-днів, та загальна сума завданих лікарні витрат складає - 2502 грн. 54 коп.(а.с.7) Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про стягнення солідарно з відповідачів грошових коштів за перебування потерпілого на лікуванні.

Outcome: approved