Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Генічеської міської ради Херсонської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. В обгрунтування позову зазначено: [INFO] померла [PERSON] , про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, а саме право на земельну частку (пай) розміром 8,67 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 16.03.1999р. серія ХС №0039292. Померлою, 03.12.1998 року було складено заповіт, посвідчений Сокологірненською сільською радою Генічеського району Херсонської області, згідно з яким спадкоємцем земельної ділянки площею 8,73 га, яка знаходиться на території Сокологірненської сільської ради є - [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] у зв`язку з наступним: Так спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] є [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем за законом якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за законом якої був її син [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем за законом якого є його дружина [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом на право спадщини за законом після смерті мого чоловіка [PERSON] виданого 23.12.2014р. державним нотаріусом Бернацькою Н.Г. після смерті чоловіка позивача - [PERSON] . Однак у Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло до [PERSON] в порядку спадкування, не було включено право на земельну ділянку, яку успадкував, але не оформив свої спадкові права померлий [PERSON] , оскільки за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що вона має право на отримання спадщини померлої [PERSON] , спадкоємцем якої за заповітом є [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем за законом якого була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за законом якої був її син [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, померлі, за час свого життя не здійснили державну реєстрацію прав на земельну ділянку та не виготовили державний акт на право власності на земельну ділянку, що унеможливлює прийняття спадщини в позасудовому порядку. Тому, позивач змушена звернутися до суду для визнання права на спадщину. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за нею, [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 8,67 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) від 16.03.1999р. серія ХС №0039292 в порядку спадкування після смерті [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові, тому просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки як встановлено в судовому засіданні позивач дійсно є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки спадкоємці попередніх черг на даний час померли, але за час свого життя не здійснили державну реєстрацію прав на оспорювану земельну ділянку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона тривалий час знайома з родиною [PERSON] і їй відомо, що позивач разом із своїм покійним чоловіком [PERSON] проживали однією сім`єю разом з його батьками [PERSON] , [PERSON] та бабусею - [PERSON] . [PERSON] за своє життя працювала у колгоспі і як усі члени колгоспа мала право на земельну ділянку пай. На даний час [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] померли, тобто інших спадкоємців після смерті [PERSON] крім позивача не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що родина [PERSON] , до якої входили її чоловік [PERSON] , свекор та свекруха [PERSON] , [PERSON] та бабуся - [PERSON] проживали однією родиною. На даний час [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] померли, тобто інших спадкоємців після смерті [PERSON] крім позивача не має. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку ( пай) серія ХС № 0039292 від 16.03.1999 року, відповідно до якого вона має право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності колективної сільськогосподарської асоціації пайовиків « Світанок» розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Згідно заповіту від 03.12.1998 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну частку (пай) у колективній власності колективної сільськогосподарської асоціації пайовиків « Світанок » розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 26.12.2005 року - [PERSON] помер [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні спадкоємицею [PERSON] була його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . А після її смерті спадкоємцем був її син [PERSON] , який помер [INFO] ( свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.12.2014 року спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4,1165 гектарів та належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 036648 від 11.02.2004 року, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємицею якого була його дружина [PERSON] , померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємицею якої був її син [PERSON] , який також прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права. Як з`ясовано в судовому засіданні до складу спадщини не ввійшла земельна ділянка пай) у колективній власності колективної сільськогосподарської асоціації пайовиків « Світанок » розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів, на яку мала право [PERSON] , оскільки за своє життя вона не встигла оформити своє право власності. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набула майнове право на земельну частку (пай), то, відповідно, і спадкоємець, а саме [PERSON] - позивач у справі, набула відповідне майнове право в порядку спадкування на земельну частку (пай). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», зокрема, пункту 11, «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю». Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Сертифікату на право на земельну частку (пай); реєстрація права власності на земельну ділянку. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Враховуючи той факт, що позивач як спадкоємець за законом не має іншої можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] суд вважає, що позовні вимоги повністю доведені в судовому засіданні, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved