Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В жовтні 2015 року ПАТ „ВТБ Банк" м. Києва звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 14 липня 2015 року становить 95 533,35 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 09 січня 2013 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № R53400379821В, за умовами якого, в той же день останньому було надано кредит у розмірі 95 000 грн. на строк до 09 січня 2018 року або достроково у випадках, передбачених цим договором, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25 % річних. В забезпечення виконання зобовязань відповідача в той же день укладено договір поруки із відповідачем [PERSON], за умовами якого поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність з боржником за повернення заборгованості по кредиту. Відповідач не виконує належним чином зобовязання з повернення грошових коштів, внаслідок чого, у відповідності до умов кредитного договору, йому нараховувалися відсотки за користування кредитом та пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів по кредиту. Відповідачі в порушення умов кредитного договору не виконали свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості, що призвело до порушення прав та інтересів банку, тому позивач звернувся до суду. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Представник позивача до суду подала заяву, якою підтримала обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог, які просила задовольнити повністю. Крім цього просила розглянути справу без її участі на підставі наявних в справі доказів та даних, не заперечила проти заочного рішення. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 січня 2013 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № R53400379821В, за умовами якого, в той же день останньому було надано кредит у розмірі 95 000 грн. на строк до 09 січня 2018 року або достроково у випадках, передбачених цим договором, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25 % річних. В забезпечення виконання зобовязань відповідача в той же день укладено договір поруки із відповідачем [PERSON], за умовами якого поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність з боржником за повернення заборгованості по кредиту. Відповідач не виконує належним чином зобовязання з повернення грошових коштів, внаслідок чого, у відповідності до умов кредитного договору, йому нараховувалися відсотки за користування кредитом та пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів по кредиту. Згідно п.п. 1.1., 4.1., 4.6., 5.3.1., 5.3.6. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в строк та у порядок, встановлені цим договором. У відповідності до вимог п.п. 1.1, 3.3., 3.4., 4.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в п. 3.3. цього договору. Пунктом 4.2. договору визначено, що проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 07 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти - з 08 числа (включно) попереднього місяця по 07 число (включно) поточного місяця. У відповідності до вимог п. 7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожний день прострочення в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожне порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Пунктами 5.2.1., 5.3.6., кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту та сплатити нараховані проценти у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, в тому числі несплати платежів, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно п. 5.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту, протягом 30 календарних днів, з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення або в інші строки, передбачені умовами цього договору. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу норм ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Зі змісту листів від 20 липня 2015 року за № 6056/1-2-14 та від 27 серпня 2015 року за № 7264/1-2-50 вбачається, що позивач вимагав від відповідачів погасити кредитну заборгованість в повному обсязі, однак вимога залишилась без виконання. У відповідності до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. В силу ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконує, тому станом на 14 липня 2015 року становить 95 533,35 грн., з яких: 68 075, 01 грн. - заборгованість за кредитом з урахуванням 3 % річних за несвоєчасну сплату кредиту; 8 758, 81 грн. - заборгованість за процентами з урахуванням 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів; 10 610, 22 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені; 8 089, 31 грн. - нарахована пеня. Стосовно заявленого позивачем розрахунку кредитної заборгованості, суд виходить з положень ч. 3 ст. 61 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд визнає наявною кредитну заборгованість в частині пред'явленого розміру в сумі 95 533,35 грн., яка неспростована відповідачем належними та допустимими доказами. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором № R53400379821В від 09 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством „ВТБ Банк" м. Києва; договором поруки від 09 січня 2013 року, графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунок вартості супутніх послуг; випискою з особового рахунку позичальника; розрахунком заборгованості; листами-вимогами про здійснення повернення кредиту та сплату нарахованих процентів, штрафів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали у визначені кредитним договором строки взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів позивачу, який відповідно до умов кредитного договору вправі достроково стягнути неповернутий кредит, проценти за користування кредитом, а також пеню та інфляційні втрати за порушення умов погашення кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved