Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

В жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ -БАНК» ( далі ПАТ «АКЦЕНТ -БАНК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, щодо сплати кредиту та відсотків за користування ним представник позивача просить суд стягнути з відповідача 41 569,30 гривень заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, оскільки знаходиться в зоні АТО просить суд не стягувати суму штрафу та пені. Суд вважає за можливе розглянути справу без не з'явившихся сторін на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» та [PERSON] був укладений договір № б/н, де відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 10-26). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», « Тарифами банку» складає між позивачем та відповідачем договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 10). Згідно із розрахунком заборгованості відповідач станом на 06.10.2016 року має заборгованість перед банком в сумі 41569,30 гривень, яка складається з наступного : 5386,81 грн. - заборгованість за кредитом; 30926,81 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та по комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина); - 1955,68 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с.6-8). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. В зв'язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки та пеня в розмірі 50,00 гривень, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення пені у розмірі 2750,00 грн., нарахованої за період з 18.04.2014 по 06.10.2016 р.,та штрафів відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина) та 1955,68 грн - штраф (процентна ставка), то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно копії паспорта відповідачки станом на 30.09.2016р. відповідачка зареєстрована у [ADDRESS]. Місто Ізюм Харківської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня та штрафи нараховані за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на її стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved