overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що 29 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 115. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] син [PERSON], які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з нею. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними склалися різні погляди на життя, вони різні по характеру, в результаті чого між ними часто виникали непорозуміння, які призводили до скандалів. Крім того вони вратили одне до одного взаємні почуття любові та поваги як подружжя. Протягом тривалого часу вони фактично не підтримують жодних подружніх стосунків. Вважає, що спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, оскільки сімейні відносини остаточно розірвані та відновлені бути не можуть. Наданий строк для примирення бажаного результату не дав, а тому їхній шлюб носить формальний характер. Після розірвання шлюбу просить неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]», а також стягнути з відповідача понесені нею витрати по справі, а саме 551 грн. 20 коп. сплаченого нею судового збору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і суду пояснив, що дійсно 29 липня 2010 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] син [PERSON], які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з позивачкою. В них дійсно склалися різні погляди на життя, а тому згідний на розірвання шлюбу, оскільки наданий строк для примирення бажаного результату не дав. Не заперечує, щоб неповнолітніх дітей від шлюбу залишити на вихованні матері. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2017 року сторонам було надано три місяці для примирення та налагодження подружнього життя. Однак наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав, так як сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально. Неповнолітніх дітей від шлюбу: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] слід залишити проживати разом з матір'ю [PERSON], оскільки сторони дійшли спільної згоди відносно визначення місця проживання дітей. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити її шлюбне прізвище "[PERSON]". У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути судові витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., згідно доданої квитанції. На підставі ст.ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] предявила позов в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу , мотивуючи тим, що 03.06.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 590 . Від шлюбу у них 16.09.2007 року народився син [PERSON] . Причиною розірвання шлюбу послужило те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через невідповідність характерів. Між ними постійно виникали сварки та конфлікти. У зв»язку з цим вони припинили спільне проживання і протягом останніх трьох років не підтримують сімейні відносини . Син залишився проживати разом з нею , спору щодо його подальшого місця проживання немає. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Шлюб носить формальний характер. Просить постановити рішення про розірвання шлюбу, неповнолітнього сина [PERSON] просить залишити проживати з нею , а після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище Дущак і стягнути з відповідача в її користь 551,20 гривень судових витрат. Позивач в судове засідання не з"явилася. Від неї поступила заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав , не заперечує проти розірвання шлюбу . Суд, вислухавши пояснення відповідача , дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , що мають істотне значення. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 01.02.2017 року сторонам було надано три місяці для примирення . Наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав , так як сторони не вживають заходів для примирення . Неповнолітню дитину від шлюбу слід залишити проживати з матірю, оскільки сторони дійшли спільної згоди відносно визначення місця проживання дитини. З відповідача слід також стягнути по справі судові витрати на користь позивача пов"язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 гривень , згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 105 ч.3,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] предявила позов в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим , що 21.09.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області , актовий запис № 191. Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , який проживає разом з нею . Причиною розірвання шлюбу послужило те, що між ними часто виникали непорозуміння та конфлікти , відповідач принижував її честь та гідність , не брав жодної участі у формуванні сімейного бюджету. У грудні 2016 року відповідач застосовував до неї фізичну силу після чого покинув її з дитиною . Просить постановити рішення про розірвання шлюбу, дитину просить залишити проживати з нею, а після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище "Дадак" і стягнути з відповідача в її користь 640,00 гривень судових витрат. В судове засідання позивач не з*явилася. Згідно заяви справу просить розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що мають істотне значення. Неповнолітю дитину від шлюбу з врахуванням інтересів самої дитини , та відсутності у сторін спору щодо її місця проживання , слід залишити проживати з матірю. З відповідача слід також стягнути по справі судові витрати , а саме на користь позивача 640 грн. сплаченого нею по справі судового збору , згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 105 ч.3,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] предявила позов в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 28.05.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 54. Від шлюбу у них 13.11.2005 року народився син [PERSON], 02.05.2008 року народилася дочка [PERSON], 16.12.2010 року народився син [PERSON], які проживають з нею. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Відповідач останніх чотири місяці не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не дбав про матеріальне забезпечення, систематично влаштовував сварки, проявляв неповагу до сім"ї, ухилявся від виконання сімейних обов"язків. З серпня 2014 року і по даний час вони не підтримують жодних сімейних стосунків як сімейна пара і спільно не проживають. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не вживають заходів для збереження шлюбу. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб, укладений 28.05.2005 року з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, неповнолітніх дітей від шлюбу просить залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Муканова», стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Справу просить розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що мають істотне значення. Сторони спільно не проживають на протязі тривалого часу, за наданий судом строк примирення між ними не відбулося, шлюб існує формально. Неповнолітніх дітей від шлюбу слід залишити проживати з матірю [PERSON], оскільки сторони дійшли спільної згоди відносно визначення місця проживання дитини. На підставі ст.ст. 105 ч.3,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] предявила позов в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що 16 лютого 1985 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі ЗАГС Надвірнянського райвиконкому, про що цього ж дня в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 14. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що між ними склалися різні погляди на життя, вони різні по характеру, в результаті чого між ними часто виникали непорозуміння, які призводили до скандалів. Вони вратили одне до одного взаємні почуття любові та поваги як подружжя. Протягом тривалого часу вони фактично проживають окремо та не підтримують жодних подружніх стосунків. Вважає, що спільне проживання та збереження сімї неможливе, оскільки сімейні відносини остаточно розірвані та відновлені бути не можуть, а тому їхній шлюб носить формальний характер, а також те, що надання терміну на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються вже протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак від неї поступила письмова заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, шлюб між нею та [PERSON] розірвати, залишити їй шлюбне прізвище "Кібаш" та стягнути з відповідача понесені нею витрати по справі, а саме 640 грн. 00 коп. сплаченого нею судового збору згідно доданої квитанції. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, однак від нього поступила письмова заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності та не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що мають істотне значення. Сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити її шлюбне прізвище Кібаш. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути судові витрати повязані з оплатою судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. згідно доданої квитанції. На підставі ст.ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2005 року. За час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Вона працює в Яремчанській міській лікарні на посаді старшої медсестри, її середньомісячний дохід складає близько 2500,00 грн. З жовтня 2014 року відповідач почав проживати окремо від неї та дочки. Він не бере участі в вихованні дочки, матеріальної допомоги не надає, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить позовну заяву задоволити, стягнути з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, справу просить розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. За час спільного проживання у них народилася: дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом селищної ради смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище сторін, неповнолітньої дитини, те, що відповідач інших утриманців немає, суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2008 року. За час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги не надає. Відповідач офіційно не працює, але має заробітки. Він самоусунувся від утримання сім'ї, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить позовну заяву задоволити, стягнути з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, справу просить розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. За час спільного проживання у них народилася: дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом Волосівської сільської ради Івано-Франківської області, довідкою від 28.01.2014 року. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище сторін, неповнолітньої дитини, те, що відповідач інших утриманців немає, працює на тимчасових роботах і має не постійний, мінливий дохід, суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2009 року. За час спільного проживання в них народився син [PERSON] [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги не надає. Відповідач офіційно не працює, але має заробітки. Він самоусунувся від утримання сім'ї, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, збільшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень щомісячно на дитину до досягнення ним повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати в користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень щомісячно на дитину до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. За час спільного проживання у них народився: син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, довідкою від 19.02.2014 року. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище сторін, неповнолітньої дитини, те, що відповідач інших утриманців немає, працює на тимчасових роботах і має не постійний, мінливий дохід, суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved