Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей, в якому просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Через деякий час після розірвання шлюбу сторони намагалися поновити стосунки, однак їхні наміри не увінчалися успіхом. Від сумісного життя сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Після звільнення зі слідчого ізолятора відповідач запропонував позивачці проживати однією сім`єю, але вона відмовилася, оскільки попередньо вже намагалася проживати з ним заради дитини, але агресивна та зверхня поведінка колишнього чоловіка зводила нанівець всі намагання. Коли позивач чітко повідомила відповідача про те, що не бажає жити з ним спільно, він почав маніпулювати дітьми, в першу чергу, «зомбуючи» старшого сина [PERSON] . В присутності дітей відповідач ображав та принижував позивача, вдарив по голові, заявляв, що як жінка позивачка повинна його слухатися у всьому. Відповідач дає дитині великі суми коштів на дрібні витрати та постійно вводить його у коло спілкування зі своїми друзями. [PERSON] неодноразово забирав сина для прогулянок, святкування днів народжень своїх друзів та друзів дитини, однак, порушуючи домовленості сторін, ввечері не приводив сина додому, залишав дитину ночувати в квартирі, що орендує та відмовлявся повідомити позивачці адресу де знаходиться дитина, в грубій формі заявляв, що сам вирішить коли [PERSON] прийде додому і взагалі, де йому жити та з ким. Щодо недостойної поведінки [PERSON] позивач зверталася з відповідними скаргами до Вінницького відділу поліції. Крім того, позивач мала намір разом з дітьми та мамою поїхати в гості до своєї старшої сестри та її сім`ї у м. Санкт-Петербург на святкування Різдва та Нового 2020 року, але відповідач відмовився надати дозвіл на вказану поїздку разом з дітьми, вимагаючи "переписати" на нього квартиру та автомобіль. При обставинах, що склалися та для захисту прав та інтересів дітей, позивач звернулася до суду з позовними вимогами щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю. По справі судом були вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 року було відкрито провадження у даній справі №127/33631/19, призначено підготовче засідання (т. 1 а.с. 49). Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2020 року витребувано від Служби у справах дітей Вінницької міської ради висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з матір`ю чи з батьком дітей, а також від Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області копії звернень (скарг) протягом 2019-2020 р.р. [PERSON] до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області щодо неправомірних дій [PERSON] ; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (т. 1 а.с. 65-67). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2020 року клопотання позивача [PERSON] про об`єднання в одне провадження даної цивільної справи та цивільної справи №127/8429/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей - залишено без задоволення (т. 1 а.с. 140). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2020 року в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Бессараб Н.М. відмовлено (т. 2 а.с.147). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Вишаровська В.К. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві (т. 1 а.с. 1-4) та відповіді на відзив (т. 2 а.с. 1-9), просили позов задовольнити. Крім того, позивач [PERSON] суду пояснила, що вона забезпечена житлом, працює та отримує достатній дохід, має належні умови для проживання та виховання дітей. За час спільного життя відповідач принижував, ображав позивачку в присутності дітей, проявляв агресію. Сторони спільно не проживали, не підтримували шлюбних стосунків протягом 2012-2015 років, але потім помирились і продовжували проживати як сім`я, разом їздили на відпочинок. Відповідач [PERSON] перебував в слідчому ізоляторі з 22.07.2017 року по 20.06.2019 року, а 02.09.2019 року було винесено вирок. З моменту коли відповідач звільнився з місць позбавлення волі, позивач відмовилась відновити сімейні відносини і повідомила, що не бажає проживати разом із відповідачем, тому відповідач почав їй погрожувати, залякувати. Неодноразово [PERSON] приходив в квартиру до дітей, але потім відмовлявся покидати квартиру і влаштовував конфлікти, псував речі, тому позивачка викликала поліцію. Старший син [PERSON] близько двох місяців проживав із батьком [PERSON] , але за цей час його успішність в школі погіршилась, дитина не дотримувалася режиму, припинила відвідувати гуртки. Позивач не заперечує, щоб діти спілкувались із батьком, будь-яких перешкод в цьому вона не чинить, однак вважає, що діти повинні проживати разом із мамою. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Шикунова А.О. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 148-151). Відповідач [PERSON] суду пояснив, що в квітні 2010 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] . Подружні стосунки з позивачем [PERSON] вони припинили у вересні 2019 року. Весь час він працював, матеріально забезпечував дружину і дітей, придбав нову квартиру по [ADDRESS] , яку оформив на ім`я позивача. В цій квартирі залишились проживати діти з матір`ю. Але він продовжував спілкування, майже кожного дня приходив до своїх синів, повністю матеріально забезпечував, оплачував відпочинок дружини і дітей, забирав дітей до себе, з приводу чого позивач не заперечувала. В кінці лютого 2020 року старший син сказав йому, що мама хоче вивезти його з братом в м. Київ для проживання, тому звернувся з окремим позовом про визначення місця проживання дітей з ним. В березні 2020 року він випадково дізнався, що [PERSON] звернулась з даним позовом до суду про визначення місця проживання дітей із нею, хоча спору між ними з даного приводу ніколи не було. На даний час він також приймає участь у вихованні і матеріальному утриманні дітей, купує їм одяг, продукти, оплачує навчання та поїздки на відпочинок. Крім того, відповідач суду пояснив, що він матеріально забезпечений, працює за вільним графіком, має заощадження, орендує квартиру. Він любить дітей, вони сумують один за одним, якщо не бачаться. В судовому засіданні була заслухана думка дитини - [PERSON] у присутності представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. та у відсутність батьків і їх представників, який пояснив, що він любить обох батьків. На даний час він проживає з мамою та меншим братиком [PERSON] і в подальшому бажає проживати з мамою та молодшим братом, оскільки мама буває частіше вдома, смачно готує, він дуже любить гратися з братом, навчати його. Також повідомив, що бувають випадки, коли він проживав з батьком і мама проти цього не заперечувала. Малолітній [PERSON] , [INFO] , в силу свого віку не може висловити свою думку з приводу даного спору. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Остапець Н.М. в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву, в якій вказала, що підтримує наданий виконавчим комітетом Вінницької міської ради висновок від 17.09.2020 року про доцільність визначення місця проживання дітей із матір`ю. Просила розглядати справу та ухвалити рішення у її відсутність. Свідок [PERSON] , яка є подругою та кумою позивачки, суду пояснила, що позивач чудова мати для своїх дітей, постійно займається вихованням та розвитком дітей, матеріальним забезпеченням. Позивач працює перекладачем в ОБСЄ, раніше працювала викладачем іноземної мови в приватній школі. Про [PERSON] нічого не може сказати. Діти проживають з матір`ю, однак деякий час [PERSON] проживав з батьком, оскільки це було бажання дитини. Зі слів позивачки свідку відомо, що між сторонами дуже складі відносини, що квартира по [ADDRESS] належить [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. В 2016 році сторони проживали разом, на даний час вони проживають окремо. За час спільного проживання [PERSON] забезпечував сім`ю матеріально, неодноразово возив сім`ю на відпочинок. Між сторонами існує конфлікт з тих підстав, що вони не можуть дійти згоди щодо визначення годин побачень з дітьми, однак [PERSON] непоганий батько, він спілкується з дітьми, сплачує аліменти. [PERSON] чудова мати, займається вихованням, доглядом і забезпеченням своїх дітей. [PERSON] син [PERSON] деякий час проживав з батьком, однак на даний час діти проживають з матір`ю. [PERSON] дуже переживає, що батьки проживають окремо. Свідок [PERSON] , яка є класним керівником сина сторін - [PERSON] , суду пояснила, що вона навчає [PERSON] приблизно 3,5 роки. Коли [PERSON] навчався у першому та другому класі, вона не володіла інформацією про батька, оскільки на батьківські збори приходила лише мама. Протягом цих років хлопчик гарно навчався, все було чудово. В подальшому, в кінці другого класу вона дізналася, що батько [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі. В третьому класі [PERSON] почав «розпускати руки», його успішність знизилася. Потім батько приходив до школи, цікавився навчанням Сашка. Мати [PERSON] пояснювала, що можливо на дитину впливають непорозуміння, які виникають між батьками. Також свідку відомо, що в березні місяці третього класу, тобто коли розпочалося дистанційне навчання, [PERSON] перебував у батька, приблизно 1,5 місяці батько слідкував за навчанням [PERSON] , але успішність [PERSON] знизилася, а з середини квітня і до кінця травня батько найняв особу, щоб допомагала дитині у виконанні домашніх завдань. Останній місяць дитина спокійна, врівноважена, Сашко відмінник. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її син, а [PERSON] невістка. Сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей. У них не існує спору щодо визначення місця проживання дітей, оскільки її син [PERSON] завжди надавав згоду на виїзд дітей за кордон матір`ю, а діти є заручниками з`ясування відносин між батьками. Зазначила, що обоє батьків хороші, гарно ставляться до дітей. [PERSON] завжди піклувався про добробут сім`ї, забезпечував матеріально, возив на відпочинок, оплачував гуртки, купував все необхідне для школи. У вересні 2019 року [PERSON] викликала поліцію, вигнала [PERSON] з квартири, яку він купив. Онук [PERSON] якийсь час жив із батьком, однак казав, що хоче жити і з батьком, і з мамою. [PERSON] дуже переживав розрив батьків, він неодноразово казав, що бажає щоб батьки жили разом з ним та братиком. [PERSON] налаштовувала дитину проти батька, вчиняла скандали, перешкоджала бачитись з батьком. Восени 2020 року [PERSON] проживав разом з батьком, який повністю займався вихованням та утриманням дитини. Свідок пояснила, що [PERSON] хороша мати, однак вважає, що діти повинні проживати з батьком, який спроможний їх виховувати та забезпечувати. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її молодший брат. Одразу після весілля [PERSON] та [PERSON] проживали разом з мамою [PERSON] . В подальшому вони проживали в квартирі по [ADDRESS] , яку продали та купили трикімнатну квартиру по [ADDRESS] . [PERSON] не п`є, не курить, гарний батько для дітей, оскільки він їх забезпечує, займається вихованням, належно сплачує аліменти на утримання дітей. Діти його люблять. [PERSON] також гарна мати, вона любить дітей і гарно та відповідально до них ставиться. [PERSON] матеріально забезпечений, тому навіть у період, коли він перебував у місцях позбавлення волі, він надавав [PERSON] кошти на утримання сім`ї. Конфліктів між сторонами щодо місця проживання дітей ніколи не було, [PERSON] завжди давав дозвіл на виїзд дітей за кордон. [PERSON] неодноразово викликала працівників поліції до [PERSON] , тому що не бажала щоб останній приходив в квартиру коли йому заманеться. Старший син [PERSON] приблизно місяць проживав з батьком, а потім знову повернувся до матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що зі сторонами знайома приблизно 10 років, вони дружили сім`ями, спілкувались, відпочивали, останнього разу їздили разом на море у вересні 2019 року. Після повернення з моря у вересні 2019 року, сторони перестали проживати разом. Вони обоє хороші батьки, люблять своїх дітей. Свідок [PERSON] суду пояснив, що із сторонами знайомий приблизно п`ять років. [PERSON] добрий та турботливий батько. У сторін спору щодо місця проживання дітей ніколи не було. [PERSON] син [PERSON] приблизно місяць проживав з батьком, а потім знову повернувся до матері. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] знайомий і дружить з 2014 року. [PERSON] спокійний, нічого поганого про нього сказати не може. Знає, що [PERSON] з [PERSON] разом не проживають, діти живуть з матір`ю. [PERSON] турботливий батько, він спілкується з дітьми, проводить з ними час, забезпечує їх матеріально. Йому невідомо про існування конфлікту між сторонами щодо місця проживання дітей. Свідок [PERSON] суду пояснив, що із сторонами знайомий давно, вони дружили, ходили в гості, разом відпочивали. Сторони мають двох дітей, обоє працюють, є хорошими батьками. На даний час сторони розійшлись, разом не проживають, конфліктували між собою, викликали поліцію. Вважає [PERSON] відповідальним батьком, оскільки він багато часу приділяє дітям, забезпечує їх матеріально, купив для них квартиру, де на даний час [PERSON] проживає разом з дітьми. Спору щодо місця проживання дітей у сторін не існує, оскільки деякий час старший син [PERSON] проживав з батьком та [PERSON] не заперечувала щодо цього. Крім того, [PERSON] завжди давав дозвіл на виїзд дітей за кордон. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий зі сторонами та їх дітьми, стосунки нормальні. [PERSON] хороша мама, а [PERSON] хороший батько, він забезпечує дітей. [PERSON] син [PERSON] деякий час проживав із батьком і [PERSON] не заперечувала проти цього. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з відповідачем знайомий близько 15 років, з позивачем знайомий близько 7 років. Раніше свідок був сусідом сім`ї сторін. [PERSON] є гарним батьком, який постійно спілкується з дітьми, турбується про них, забезпечує матеріально. Спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами не було, лише був один випадок, коли [PERSON] розповідав йому, що [PERSON] не давала йому бачити дітей. Свідок [PERSON] суду пояснила, що зі сторонами знайома, була у них на весіллі, стосунки нормальні. Сторін може охарактеризувати лише з позитивної сторони, оскільки вони обоє гарні батьки. Крім того, зазначила, що [PERSON] завжди давав [PERSON] дозвіл на виїзд дітей за кордон. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вислухавши думку дитини [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2010 року, який було між ними розірвано на підставі заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2012 року (т. 1 а.с. 12-13). Сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та не заперечується сторонами по справі (т. 1 а.с. 8-9). 20.04.2018 року було нотаріально посвідчено заяву [PERSON] про визнання батьківства відносно народженого [INFO] [PERSON] сина [PERSON] . У даній заяві також вказано, що батьки дитини у шлюбі не перебувають (т. 2 а.с. 80). На підставі посвідченого 04.05.2018 року начальником ДУ «ВУВП (№1)» доручення [PERSON] , [PERSON] 23.05.2018 року були внесені зміни в актовий запис про народження сина [PERSON] (т. 2 а.с. 78-79). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2017 року [PERSON] на праві власності належить квартира загальною площею 77,6 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 14). Згідно довідки, виданої 10.01.2020 року ОСББ «Резиденція 114» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 48). Вказане також підтверджується довідками Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (т. 1 а.с. 15). Позивач [PERSON] є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрована як фізична-особа-підприємець, отримує доходи та сплачує єдиний податок третьої групи, що підтверджується податковою декларацією за 2019 рік (т. 1 а.с. 16-17). Згідно довідки ГУ ДПС у Вінницькій області від 26.12.2019 року ФОП [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року отримала дохід 70287,00 грн. (т. 1 а.с. 125). Згідно медичної довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» серії 2ААЛ №645369 від 06.03.2020 року позивач [PERSON] на обліку у психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою ніколи не зверталась, без психічних розладів (т. 1 а.с. 130). Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії РРТ №279327, виданого 26.02.2020 року КП ВОНД «Соціотерапія» у [PERSON] будь-які наркологічні протипоказання відсутні (т. 1 а.с. 130). Позивач [PERSON] неодноразово зверталася до поліції щодо конфліктів та непорозумінь із колишнім чоловіком [PERSON] , які мали місце 10.09.2019 року, 07.12.2019 року, 08.01.2020 року, 06.03.2020 року, 23.03.2020 року, 02.04.2020 року за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 79-100, 126, 127, т. 2 а.с. 25-32, 71-77). Відповідно до даних паспорта відповідача [PERSON] , [INFO] , його місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 19.12.2019 року (т. 1 а.с. 104). Згідно довідки квартального комітету «Надія» №229 від 03.03.2020 року [PERSON] в період з 2010 року по 2017 рік проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 160). Згідно довідок ОСББ «Резиденція 114» №009 та №01 від 05.03.2020 року [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з червня по жовтень 2019 року. За час проживання зарекомендував себе з позитивного боку, заяв та скарг від сусідів на нього не надходило (т. 1 а.с. 159, 164). Відповідач [PERSON] фактично проживає в орендованій ним квартирі за адресою: [ADDRESS] , характеризується позитивно, що підтверджується договором оренди від 20.09.2019 року та довідкою ОСББ «Пироговський» №12 від 20.05.2020 року (т. 1 а.с. 170-172). Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.06.2006 року та Витягу з Реєстру прав влансості на нерухоме майно від 22.09.2008 року [PERSON] є власником нежитлових приміщень загальною площею 5061,2 кв.м. в [ADDRESS] (а.с. 21 т.1). Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 06.03.2020 року [PERSON] на диспансерному обліку КП ВОНД «Соціотерапія» не перебував та за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (т. 1 а.с. 152). Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» №29/1410 від 06.03.2020 року [PERSON] за даними архіву лікарні станом на 05.03.2020 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався. Подана інформація не відображає реальний стан психічного здоров`я особи (т. 1 а.с. 153). Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2019 року [PERSON] було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22.00 до 06.00 год. за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, 05.07.2019 року [PERSON] звернувся із заявою про зміну місця проживання на адресу: [ADDRESS] (т. 2 а.с. 15-17). Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2019 року по справі №127/4490/18 [PERSON] було визнано винуватим за ст. 121 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки (т. 2 а.с. 36-51). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 22.10.2004 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а 30.01.2017 року була здійснена державна реєстрація припинення його підприємницької діяльності, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України (т. 1 а.с. 19-24, 155). Відповідач [PERSON] працює на посаді менеджера в ТОВ «Зелений енергетичний ресурс» (т. 12 а.с. 22). У зв`язку із запровадженням карантиних заходів, з 12.03.2020 року [PERSON] було надано відпустку без збереження зарплати (т. 2 а.с. 23). Відповідно до постанови головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Вишара А.Ю. від 10.04.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №61740684 по виконанню судового наказу №127/4049/20, виданого 03.04.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.02.2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (т. 2 а.с. 20-21). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 30.04.2020 року у [PERSON] заборгованість відсутня, наявна переплата в сумі 729, 85 грн. (т. 2 а.с. 57). 20.04.2018 року, 12.10.2018 року [PERSON] нотаріально посвідчував заяви про надання дозволів на тимчасові поїздки за кордон дітям [PERSON] та [PERSON] в супроводі їх матері [PERSON] (т. 1 а.с. 161-162). Згідно довідки туристичної агенції «Gou-travel» [PERSON] неодноразово замовляв та оплачував туристичні путівки для себе, [PERSON] , сина [PERSON] до Туреччини, Болгарії, Єгипту (т. 1 а.с. 158). Відповідач [PERSON] разом з синами [PERSON] та [PERSON] перебував на відпочинку в апарт-готелі «Аквапарадайз» за адресою: [ADDRESS] , з 28.07.2020 року по 02.08.2020 року (т. 2 а.с. 143). На а.с. 35 т. 1 - довідка КЗ «НВК: ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №7» за №02-32/339 від 12.12.2019 року відповідно до якої [PERSON] навчається в 3-Б класі. Протягом всього періоду навчання (з 01.09.2017 року і по даний час) мати постійно відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням дитини, бере участь у вихованні. Протягом 2017-травня 2019 року батько дитини школу не відвідував. Лише на початку 2019-2020 навчального року класний керівник [PERSON] познайомилася з батьком [PERSON] - [PERSON] . На а.с. 154 т. 1 - довідка КЗ «НВК: ЗОШ І-ІІ ступенів-ліцей №7» за №02-32/42 від 05.03.2020 року відповідно до якої [PERSON] навчається в 3-Б класі. Протягом двох років (перший, другий класи) батько хлопчика заклад не відвідував. Лише на початку 2019-2020 навчального року (серпень 2019 року) класний керівник [PERSON] познайомилась із батьком [PERSON] - [PERSON] . З серпня 2019 року і по даний час (2019/2020 навчальний рік) батько дитини [PERSON] періодично забирає хлопчика після уроків, перевіряє виконання домашніх завдань, цікавиться навчанням і поведінкою дитини, про що свідчать підписи в щоденнику, бере участь у вихованні хлопчика. Згідно довідки ДЮСШ «Патріот» №1/052020 від 23.05.2020 року [PERSON] займається в хокейному клубі ДЮСШ «Патріот», регулярно відвідує тренування з 06.04.2019 року по теперішній час. Членські внески за дитину сплачуються вчасно, на тренування дитину приводила та забирала мати [PERSON] (т. 2 а.с. 55). Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 17.09.2020 року №01-00-011-52245, орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (т. 2 а.с. 156-158). Питання надання відповідного висновку розглядалось 03.03.2020 року, 18.08.2020 року, 15.09.2020 року на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, на яких були заслухані пояснення матері дітей [PERSON] , пояснення батька дітей [PERSON] , з`ясована думка дитини [PERSON] , розглянуто надані судом та сторонами документи. На засіданні даної комісії [PERSON] наполягала на визначенні місця проживання дітей з матір`ю, оскільки вони завжди проживали з нею, повідомила, що батько [PERSON] не надає нотаріальної згоди на тимчасовий виїзд дітей за межі України. [PERSON] стверджувала, що вона ніколи не перешкоджала батькові [PERSON] у спілкуванні з дітьми, але існують конфлікти між батьками щодо їх виховання. Батько дітей [PERSON] на засіданні даної комісії повідомив, що спору щодо визначення місця проживання дітей немає, оскільки раніше вони проживали з матір`ю, але син [PERSON] з власної згоди останнім часом проживає з ним, хоча часто ночує і у квартирі своєї матері. [PERSON] просив прийняти рішення в інтересах дітей, щоб вони могли бачитися зі своїм батьком. Дитина - [PERSON] повідомив, що проживає періодично і з матір`ю, і з батьком, але: «з папою спокійніше, бо він навіть тоді, коли не зроблені уроки, дозволяє піти погуляти на вулицю, чи до мами». Хлопчик також повідомив, що хотів би проживати разом з меншим братиком [PERSON] , який, коли підросте, може вирішувати, де проживати. Надані [PERSON] документи підтверджують, що вона може виховувати дітей. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.02.2020 року, комісією у складі працівників служби у справах дітей Вінницької міської ради встановлено, що в сім`ї матері [PERSON] у [ADDRESS] , створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Присутній під час бесіди [PERSON] повідомив, що хотів би проживати з обома батьками, але, у разі вибору, із мамою. Надані батьком [PERSON] документи підтверджують, що він може виховувати дітей. Згідно з відповіддю Вінницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.03.2020 року № 01/07-315, у сім`ї матері дітей [PERSON] у [ADDRESS] та у сім`ї батька дітей [PERSON] у [ADDRESS] , створені належні умови для проживання дітей, ознаки та чинники, що спричиняють складні життєві обставини, відсутні. Звернувшись з даним позовом до суду, позивач [PERSON] обґрунтовувала позовні вимоги тим, що з відповідачем існує спір щодо визначення місця проживання їх спільних малолітніх дітей, оскільки відповідач неодноразово забирав сина для прогулянок, святкування днів народжень своїх друзів та друзів дитини, однак, порушуючи домовленості сторін, ввечері не приводив сина додому, залишав дитину ночувати в квартирі, що орендує та відмовлявся повідомити позивачці адресу де знаходиться дитина, в грубій формі заявляв, що сам вирішить коли [PERSON] прийде додому і взагалі, де йому жити та з ким. Крім того, відповідач в присутності дітей ображав та принижував позивача, вдарив по голові, заявляв, що як жінка позивачка повинна його слухатися у всьому. З приводу конфліктів з відповідачем, які мали місце за адресою проживання позивача та дітей, позивач зверталася з відповідними заявами та скаргами до Вінницького відділу поліції. В свою чергу, заперечуючи заявлені позовні вимоги, надавши суду відзив на позовну заяву, а також в своїх особистих поясненнях в судовому засіданні, відповідач [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову та вказував, що між сторонами відсутній спір з приводу визначення місця проживання їх малолітніх дітей. Разом з тим, в квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місяця проживання дітей з батьком [PERSON] . Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи та надані докази, суд вважає, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, оскільки заперечення відповідача [PERSON] щодо заявлених [PERSON] позовних вимог у виді позову (предметом якого є визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] ), який подано до суду та звернення [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про визначення місяця проживання дітей з батьком [PERSON] , беззаперечно свідчить про наявність між сторонами спору про право, у розумінні положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами 3, 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно з частинами першою та другою статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (частина перша, друга статті 161 СК України). У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року по справі №377/128/18 (провадження №61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей суд бере до уваги вік дітей: [PERSON] 10 років, а [PERSON] 2 роки, потребу малолітніх дітей у материнській турботі та догляді, що діти звикли до певного місця проживання та школи, обстановки та режиму дня, що дитина [PERSON] виявив бажання проживати разом із мамою та молодшим братом, його прихильність та любов до обох батьків. Також суд враховує надані сторонами докази про стан їх здоров`я, про їх матеріально-побутові умови проживання, фінансовий, матеріальний стан, надану свідками позитивну характеристику обох батьків, пояснення позивачки і відповідача про те, що вони обоє люблять своїх дітей, можливість сторін створити дітям умови для виховання і розвитку, виконання ними своїх батьківських обов`язків. Разом з тим, суд враховує відносини, які існують між сторонами по справі, що позивач [PERSON] неодноразово зверталася до поліції щодо конфліктів та непорозумінь із колишнім чоловіком [PERSON] , які мали місце 10.09.2019 року, 07.12.2019 року, 08.01.2020 року, 06.03.2020 року, 23.03.2020 року, 02.04.2020 року за адресою: [ADDRESS] , де постійно проживають малолітні діти разом із позивачкою; що сторони не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дітей; особу батька дітей - [PERSON] , яка характеризується поряд з іншим, фактом притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину та призначення [PERSON] згідно вироку суду від 02.09.2019 року покарання у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки; що орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю [PERSON] . Відповідач [PERSON] не надав суду належних доказів щодо наявності виняткових обставин, які б спростовували позовні вимоги [PERSON] . З огляду на встановлені обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з матір`ю [PERSON] буде відповідати інтересам дітей на їх проживання та розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Тому з урахуванням встановлених обставин у справі та наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 768,40 грн. понесеного судового збору.

Outcome: approved