Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В листопаді 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що 17.05.2007р. банк та відповідач уклали договір № б/н про надання кредиту у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за користування кредитом в розмірі 1% від суми заборгованості. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 31.10.2013р. утворилась заборгованість в сумі 12079,95 гривень. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила задоволити повному обсязі, в подальшому подала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмову заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення заборгованості понад три роки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 17.05.2007р. банк та відповідач уклали договір № б/н про надання кредиту у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за користування кредитом в розмірі 1% від суми заборгованості та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Перед укладенням спірного договору відповідач був повідомлений з умовами надання кредитної картки та про умови кредитування, даний факт підтверджується особистим підписом відповідача. Заявою від 17 травня 2007 року передбачені умови надання послуги: сума кредитного ліміту, базова процентна ставка, строк дії кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання ним повної інформації у письмовому вигляді про умови кредитування у Приватбанку, а також його місцезнаходження. Відповідач погодився з тим, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту, оплати винагороди Банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. +5% від суми позову. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач зобов'язання по договору не виконав, внаслідок чого за період з 17.01.2007р. по 31.10.2013р. утворилась заборгованість 12079,95 гривень, яка складається з 3929,26грн. - заборгованість за кредитом, 4056,02грн.- проценти за користування кредитом, 3043,14грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00грн.- штраф (фіксована частина), 551,43грн.- штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На момент звернення банку до суду строк дії платіжної крути минув, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до змісту ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5, зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З позовною заявою позивач звернувся до суду 27.11.2013р., тобто із пропуском строку позовної давності, клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем не заявлялось. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за період з 29.11.2010р. по 31.10.2013р. в сумі 1831,28грн. по тілу кредиту, 2854,58грн. по відсотках, 1982,31грн. по комісії, штраф 500грн. (фіксована складова) та штраф 334,40грн. (процентна складова), а всього 7502,57грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 229,40грн., з відповідача підлягає стягненню 142,22грн.

Outcome: approved