Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи тим, що 07 квітня 2016 року вона купила у відповідача [PERSON] 138/1000 (сто тридцять вісім тисячних) частин Комплексу в смт.Дунаївці Дунаєвецького району Хмельницької області по вул.Соборності, 6 (стара назва вулиці Карла Маркса,6), що складаються із: складу №2 «краски» цегляний, загальною площею 645.2 кв.м., - літ. «В», прохідної цегляної, загальною площею 16,4 кв.м., літ. «С». Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 січня 2018 року їй також належить земельна ділянка загальною площею 0,4791 га, що розташована за адресою: смт.Дунаївці вул.Соборності, земельна ділянка №6, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Кадастровий номер земельної ділянки 6821855300:00:001:0078. Вказана земельна ділянка придбана для обслуговування Комплексу. На даний час будівлі, які належать на праві спільної часткової власності позивачці та відповідачам, знаходяться окремо та на різних земельних ділянках, будівель, якими користуються спільно, немає. [PERSON] вказує, що зверталась до відповідачів із пропозицією здійснити виділ належного їй на праві спільної часткової власності майна, однак останні в добровільному порядку не дали згоди на виділ майна. Таким чином, досудове врегулювання спору неможливе, оскільки іншим шляхом, ніж в судовому порядку, виділити частку майна в натурі неможливо, а тому звертається до суду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник позивача направив до суду заяву з клопотанням розглянути справу у їх відсутності. Позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та розписки про вручення судових повісток, причин неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у їх відсутності до суду не направили. Будь-яких заперечень проти позову суду не надали. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 07\~квітня 2016\~року [PERSON] купила\~у [PERSON] Жораєвича\~ 138/1000\~(сто\~тридцять вісім\~тисячних)\~частин Комплексу\~площею 661,6\~кв.м.,\~який знаходиться\~за адресою: смт.Дунаївці по вул.Соборності, 6 (колишня вул.[PERSON]) , що складаються із: складу №2 «краски» цегляного, загальною площею 645.2 кв.м., - літ.«В», прохідної цегляної, загальною площею 16,4 кв.м., літ «С», що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 07.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №572 та копією Інформаційної довідки №57143036 від 12.04.2016 року. Також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №88, позивачці [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,4791 га, що розташована за адресою: смт.Дунаївці вул.Соборності, земельна ділянка №6, Дунаєвецького району Хмельницької області,з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Кадастровий номер вказаної земельної ділянки 6821855300:00:001:0078. Встановлено, що дана земельна ділянка придбана [PERSON] для обслуговування частини Комплексу, розташованого в смт.Дунаївці, вул.Соборності, 6, що належить їй на підставі договору вищевказаного договору купівлі-продажу. Державну реєстрацію прав власності було проведено Державним реєстратором приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] 07 квітня 2016 року, номер запису про право власності - 14117997, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 487230568218, що підтверджується копією [PERSON] №110973828 від 18.01.2018 року. Згідно довідки-характеристики вих.№105 від 03 березня 2016 року, виданої КП «Інвентарбюро» Дунаєвецької районної ради Комплекс №6 по вул.Соборності (стара назва вулиці [PERSON]) в смт.Дунаївці Хмельницької області зареєстровано в КП «Інвентарбюро» в реєстровій книзі за р.№1-16 та в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за №487230568218, з них: -31/1000 частина зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.01.2007 р., за р.№23 ВЕМ №905133 (посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); -31/1000 частина зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.01.2007 р., за р.№23 ВЕМ №9051323(посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); -45/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 17.07.2009р., за р.№1979 ВМС №739741(посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу); -62/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2006 р., за р.№ 5630 ВЕМ №905024 (посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); -47/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.01.2007 р., за р.№23 ВЕМ №905137(посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); згідно договору купівлі-продажу від 18.01.2008 р., за р.№168 ВКВ №976828 (посвідчений [PERSON]Ф приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу); -245/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.01.2007 р., за р.№20 ВЕМ №905129 (посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); -245/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.01.2006 р., за р.№20 ВЕМ №905131(посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); -146/1000 частин зареєстровано за гр. ТОВ «Агрофірма «Ансевіан»» згідно договору купівлі-продажу від 29.10.2014 р., за р.№1771 НАЕ №029549 (посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); -197/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 22.12.2016 р., за р.№5537 ВЕМ №442663 (посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); -93/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2006 р., за р.№5629 ВЕМ №905022 (посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу), згідно договору купівлі-продажу від 19.01.2007 р., за р.№208 ВЕЕ №164451 (посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу); -179/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] Жораєвич згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 05.06.2012 р., за р.№1112 ВРС №482916 (посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу); -116/1000 частин зареєстровано за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 09.02.2009 р., за р.№168 ВЕВ №091060(посвідченим [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу). На даний час будівлі, які належать на праві спільної часткової власності позивачці [PERSON] та відповідачам, знаходяться окремо та на різних земельних ділянках, що підтверджується копіями технічних паспортів від 12.04.2016 року та від 15.02.2018 року Будівель, якими позивачка користується спільно із відповідачами, немає. Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу окремого об'єкта із складу нерухомого майна № 9/02-18 від 15.02.2018 р. виданого ФОП [PERSON] вбачається , що 138/1000 частин комплексу, розташованого за адресою: Хмельницька область смт. Дунаївці, вул. Соборності (колишня назва вул. [PERSON]) за №6, а саме: нежитлові будівлі склад №2 «краски» цегляний загальною площею 645,2 кв.м., - літ. «В», прохідна цегляна, загальною площею 16,4 кв.м., - літ «С» - нежитлові будівлі згідно розмірів які становлять реальну частку. А тому обєкт №1 Нежитлові будівлі: склад літ. «А-І» загальною площею 645,2 кв.м., прохідна літ «Б» загальною площею 16,4 кв.м., як окремі обєкти нерухомого майна можуть бути виділені зі складу комплексу в окремі обєкти нерухомого майна та використовуватися як самостійні обєкти цивільних правовідносин. [PERSON] зверталась до відповідачів із пропозицією здійснити виділ належного їй на праві спільної часткової власності майна, однак вони в добровільному порядку не дали згоди на виділ майна. У відповідності зі ст.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивачка та відповідачі є суб'єктами спільної часткової власності. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Положеннями статті 364 цього ж Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристикам подільною або не подільною. За умовами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом роз'яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в п.14 постанови від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", об'єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов. Правова позиція ВСУ з цього приводу висловлена у справі № 6-12цс13, яка гласить, що відповідно до ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки між позивачкою [PERSON] та відповідачами не досягнуто домовленості про поділ в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст.367 ЦК України, тому позов слід задовольнити і виділити зі складу комплексу в окремий обєкт нерухомого майна належні позивачці споруди, припинити її право спільної часткової власності на вказане майно, а також визнати за нею право власності на нього як на окремий об'єкт нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved