Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем з 16 листопада 2003 року по 01 жовтня 2014 року у них народилося троє спільних дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу, вона з дітьми виїхала жити до своєї матері в Сумську область. Натомість, відповідач проживає окремо від них, добровільно допомоги на утримання дітей не надає, що є передумовою для стягнення аліментів в примусовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши суду заяву від 27.10.2014р. з проханням розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву від 05.11.2014р. з проханням проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За наведених вище обставин та враховуючи, що передумов для відкладення розгляду справи немає, суд вирішує справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи у відсутність сторін та їх представників. Суд, врахувавши позицію сторін та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.2003р. по 01.10.2014 року, під час якого у них народилися спільні діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про народження (серія [NUMBER] від 06.06.2013р., серія [NUMBER] від 06.06.2013р., серія [NUMBER] від 06.06.2013р.) записаний відповідач по справі [PERSON]. Як вбачається з довідки № 874, виданої головою вуличного комітету Палянчкою Н.В., чий підпис посвідчено відділом організаційно-масової роботи Хмільницької міської ради 21.10.2014р., неповнолітні [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], проживають разом із позивачем та перебувають на її на утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд згідно ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що є істотною обставиною. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У зв'язку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем, та угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому суд враховує ту обставину, що доказів, які б спростовували вимоги позивача відповідачем не надано. Більше того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як видно із заяви відповідача від 05.11.2014р. він повністю визнав вимоги позову і не заперечував проти його задоволення, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду не має підстав для відмови у його прийнятті та стягнення аліментів у іншому, ніж просить позивачка, розмірі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved