Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, зацікавлена особа: Ізюмська державна нотаріальна контора. Заявник вказує, що в липні 1992 році заявник познайомилась з [PERSON], якій розповів їй, що мешкає з матір'ю в житловому будинку, розташованому в м. Ізюм по вул. Красноярська, 13. Між ними склалися гарні дружні стосунки, а потім з серпня 1992 року вони стали зустрічатись. Заявник мешкала в квартирі [ADDRESS], доглядала хвору матір. [PERSON] продовжував мешкати в своєму житловому будинку, постійно допомогав заявнику. А у 2004 році у заявника та [PERSON] померли матері і вони вирішили мешкати в квартирі заявника. З 2005 року вони стали проживати однією сімєю як подружжя в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] ніколи в шлюбі не перебував, дітей не мав. Оскільки на той момент вони тривалий час фактично проживали разом, то реєструвати шлюб не поспішали. Вони працювали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали намір зареєструвати шлюб в органах РАЦС. 10 лютого 2017 року передчасно помер [PERSON]. Просила встановити факт проживання з [PERSON] однією сімєю більш ніж 5 років, тобто з 2005 року по день його смерті 10 лютого 2017 року. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 10 лютого 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Ізюмським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області. (а.с.6). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] жили однією сімєю як чоловік та дружина понад 10 років. Практично кожен день свідки їх бачили разом, інколи бували у них в гостях за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до приписів ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до статті 74 СК України (у редакції Закону України від 22 грудня 2006 року № 524-V), якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснює, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактично шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Як встановлено в судовому засіданні встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті [PERSON] Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved