Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

До Березнівського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Бистрицької сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] є рідною бабусею цих дітей. З червня 2017 року неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] постійно проживають з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] тривалий час ухиляються та фактично самоусунулись від батьківських обов`язків, взагалі не приймають участі у вихованні та утриманні своїх дітей, не турбуються про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям, вихованням, дуже рідко спілкуються. Діти не знають, що таке батьківська любов, турбота та ласка. Відповідачі не купують для дітей ні одягу, ні продуктів харчування, не турбуються про здоров`я, життя та навчання, не провідують за місцем проживання, не приходять на батьківські збори до школи. Матеріальним забезпеченням займається позивач [PERSON] Позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав, відносно їхніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути із [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява в якій вона просить розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Від представника позивача [PERSON] . [PERSON] надійшла заява в якій вона просить розглядати справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги вони підтримують та просять їх задовольнити. Не заперечуює, щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки, суду не повідомили. Для повідомлення відповідачів були подані оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України». Відзив не подали. Представник третьої особи на стороні позивача, який не заявляє самостійних вимог - орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Бистрицької сільської ради, в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява від секретаря сільської ради Стахнюк Р.П., в якій вона просить суд, справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити позов в повному обсязі, факти, що викладені в позовній заяві відповідають дійсності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ними про причину неявки, відзив не подавали, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Будь-які заяви чи клопотання, щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач. Ненадання відповідачами відзивів та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України. Оцінюючи пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до п.2 ст. 1 ст. 164 СК України, батьки або один із них можуть бути позбавлені судом батьківських прав у випадку ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2002 року, актовий запис №33 та серії № [NUMBER] від 19 грудня 2007 року, актовий запис №45, виданих Бистрицькою сільською радою Березнівського району Рівненської області батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки № 757 від 01.04.2019 року виданої [PERSON] Бистрицькою сільською радою проте, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Однак відповідно до довідки № 758 від 01.04.2019 року виданої Бистрицькою сільською радою Березнівського району Рівненської області виданої [PERSON] встановлено, що дійсно її внуки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS] . З червня 2017 року діти (внуки) проживають разом із [PERSON] , 1957 р.н. та перебувають на її утриманні (довідка №759 від 01.04.2019 року видана Бистрицькою сільською радою Березнівського району Рівненської області). Згідно висновку органу опіки та піклування Бистрицької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 28 березня 2019 року №02-21 встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 02 червня 2002 року. Проживали з дітьми разом у будинку батьків [PERSON] до 2017 року. Сім`я не знаходиться на обліку у банку даних сімей, що перебували у складних життєвих обставинах. Після смерті матері [PERSON] [PERSON] подружжя постійної роботи не мало, почало зловживати спиртними напоями, в будинку часто навідувались особи, схильні до вживання алкоголю. Батьки участі у вихованні дітей не приймали, для покращення матеріально - побутових умов проживання не доклали ніяких зусиль. Мати [PERSON] залишила дітей, проживала з співмешканцями і інших селах. Батько постійно пив, на сезонні заробітки не виїздив. З червня 2017 року дітей до себе забрала баба по матері [PERSON] , яка забезпечує дітей всім необхідним, приймає участь у їх вихованні та створила умови для їх духовного розвитку. Батьки неодноразово викликались до виконавчого комітету сільської ради - вони не з`являлись. Було здійснено виїзди по місцю проживання батьків. [PERSON] (батька) по місцю проживання дома не було, знаходили в компанії з особами схильними до вживання алкоголю. [PERSON] (матір) знайшли в с . Вілля Березнівського району де вона проживала з співмешканцем в занедбаному старому будинку без електропостачання. [PERSON] та [PERSON] викликали на засідання виконкому, з`явилася тільки мати [PERSON] з якою проводилася необхідна роз`яснювальна робота, але висновків як [PERSON] так і [PERSON] , ніяких не зробили. Органи опіки та піклування в особі виконавчого комітету Бистрицької сільської ради вважає за доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] ,1980р.н. та [PERSON] ,1977 р.н. жителів с.Бистричі Березнівського району Рівненської області відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Бистрицької сільської ради №18 від 28 березня 2019 року Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] було вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] жительку с.Бистричі Березнівського району та [PERSON] жителя с.Бистричі Березнівського району, відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до інформації наданої Бистрицькою НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ» про участь батьків та бабусі у вихованні учнів Бистрицькою НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ» [PERSON] та [PERSON] встановлено, що батьки за всі роки ніколи не відвідували школу, не цікавилися їх розвитком, навчанням, поведінкою дітей, їхніми потребами та інтересами, фактично залишили дітей напризволяще. Спілкування з батьком дітей фактично було не можливе оскільки або він був на заробітках, або в неадекватному стані. Мати на телефонні дзвінки не відповідала або була поза зоною досяжності. На даний час дітьми опікується бабуся [PERSON] , яка забезпечує всім необхідним для навчання та розвитку дітей. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] ,1980р.н. жителя с.Бистричі Березнівського району Рівненської області від 26 березня 2019 року складеного комісією в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживає у будинку який є спадщиною, що залишилась після смерті батьків, проживає один, дружина з 2017 року разом з ним не проживає, діти проживають у баби. Відповідно до вимог частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» (далі - Постанова), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Конвенції держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності. Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності. Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Як передбачено статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Аналізуючи вимоги та положення згаданого законодавства, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини. За таких підстав, сукупністю досліджених у справі доказів доведено, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, що у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставами для позбавлення її батьківських прав. Крім того, відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку, щодо утримування дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів. Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду дитини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам останніх, а також засадам розумності та справедливості. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за вимогу про стягнення аліментів та судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved