Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить суд надати їй право на реєстрацію шлюбу з громадянином Республіки Корея [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що заявник підтримує особисті відносини, засновані на почутті взаємної любові з громадянином Республіки Корея [PERSON] та планують створити смію та проживати разом в Республіці Корея, де заявник має намір навчатися після закінчення школи, однак при зверненні до Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію шлюбу, їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання права на шлюб, оскільки вона не досягла шлюбного віку. В судове засідання заявниця не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій підтримала свою заяву та просила її задовольнити вказавши, що право на шлюб відповідає її інтересам. Заінтересована особа - матір заявника подала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення заяви про надання її дочці права на шлюб з громадянином Республіки Корея [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії паспорта виданого на ім'я [PERSON] вона народилась [INFO] і на час розгляду справи в суді досягла віку 17 років. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст. 234 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Мати заявниці - [PERSON] не заперечує проти шлюбу її неповнолітньої доньки з громадянином Республіки Корея [PERSON], оскільки шлюб відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім'ї, мати заявниці на шлюб згодна, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявниці.

Outcome: approved