Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] З зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю підтримали. Позивач [PERSON] суду пояснив, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1999 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Нормальні та сімейні стосунки у них з відповідачем не склались, вони хоча і проживають в одному приміщенні, однак не ведуть спільного господарства та бюджету,не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюб між ними існує лише формально, перспектив для збереження сім'ї не вбачається. Тому просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. Заявлений зустрічний позов [PERSON] до нього про стягнення аліментів визнав та не заперечив проти його задоволення. В судовому засіданні представник відповідача за первинним позовом заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та з приводу прийняття рішення по даній вимозі поклалась на розсуд суду. Зустрічний позов про стягнення аліментів повністю підтримала та просить суд його задоволити. Суду пояснила, що з відповідачем по справі її довірителька мають неповнолітнього сина [PERSON]. Понад три роки сторони не ведуть спільного господарства та бюджету, у зв'язку з напруженими стосунками у сім'ї щодо матеріального утримання сина, у них виникають сварки, а тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення сином повноліття. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та зустрічні позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1999 року. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 15 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 15 жовтня 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1278. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №1053. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі хоча і проживають разом, однак не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, фактично їх сім'я розпалась, перспектив для збереження сім'ї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що в судовому засіданні було встановлено, що у сторін виникають сварки та непорозуміння щодо матеріального утримання сина, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі зустрічного позову до суду про стягнення аліментів [PERSON] звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача за зустрічним позовом в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved