Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулась позивачка до відповідача з позовом про позбавлення батьківських прав обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має доньку, [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області в 2009 році. Крім того, згідно з рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10.02.2011 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з 14.01.2011 року до повноліття дитини. З моменту розірвання шлюбу і по теперішній час відповідач вихованням та розвитком доньки не займається, не піклується про стан її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, життям доньки не цікавиться, не проявляє щодо неї батьківського піклування. Доньку не відвідує ні за місцем проживання, ні в школі. З донькою взагалі не спілкується. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує, проти заочного слухання справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяву про відкладення розгляду справи суду не надав. В судове засідання представник третьої особи не з'явилася, надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно зі ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Позивачка не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2,3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 09 червня 2001 року (а.с.7) Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO], позивачка є її матір'ю (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано 28 квітня 2009 року (а.с.9) Згідно довідки про склад сім'ї від 28.05.2014 року дитина мешкає разом із матір'ю (а.с.12). Згідно заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10.02.2011 року, з відповідача на користь позивачки на утримання доньки, стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць. (а.с.10). Відповідно до ухвали Краматорського міського суду від 08.06.2011 року, відповідача оголошено у розшук як неплатника аліментів (а.с.11) Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради, [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання своєї малолітньої доньки, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO]. (а.с.27-28). Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач донькою не цікавиться, допомоги на її утримання не надає, свої батьківські обов'язки не виконує, тому позов слід задовольнити. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved