Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту її народження з тих підстав, що вона народилася [INFO] у м. Ужгород Закарпатської області. На той час її мати [PERSON] в шлюбі не перебувала. Свідоцтва про народженні дитини мати не отримала, а медичне свідоцтво про народження, зі слів матері, було нею втрачене, дублікат не мала можливості отримати, оскільки паспорт громадянина України не отримувала, мала тільки паспорт СРСР, та на даний час її мати є особою без громадянства. Заявниця має ще двох сестер [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сім*я переїхала з м. Ужгорода до м. Запоріжжя, де вона навчалася у загальноосвітній школі №85 та Запорізькому навчально-виховному комплексі №67, перебувала на обліку у дитячій поліклініці. Зазначені факти можуть бути підтверджені свідками. У вересні 2018 року заявниця звернулася до відділу РАЦС із заявою про реєстрацію свого народження, але отримала відмову у зв*язку з відсутністю документу, що підтверджує факт її народження, за формою, визначеною наказом Міністерства охорони здоров*я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». На адвокатський запит до Ужгородського міського пологового будинку щодо підтвердження факту народження дитини [PERSON] повідомлено, що вона дійсно народила [INFO] дівчинку та медичне свідоцтво про народження №1669 від 30.06.2010 року було надіслано у Службу у справах дітей Запорізької міської ради, але на адвокатський запит надана відповідь, що запитувані документи у службі не знаходяться. Таким чином, склалася така ситуація, що без свідоцтва про народження заявниця не має можливості реалізовувати свої права, гарантовані державою, не може отримати паспорт громадянина України та бути повноцінним громадянином в державі, в якій народилася та проживає все своє життя. Просить встановити факт народження [INFO] [PERSON] на території України, м. Ужгород Закарпатської області [PERSON] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримала, просила встановити факт її народження в певний час. Суду надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, додатково зазначила, що має бажання отримати свідоцтво про своє народження для отримання паспорта громадянина України, чого не зробила її матір, пояснивши, що не мала часу на це й можливості. Зі слів батьків знає, що народилась у м. Ужгород, коли саме сім?я переїхала до Запоріжжя не пам?ятає, дитячий садочок вона не відвідувала, але до школи пішла у третій клас разом із своєю старшою сестрою. Оскільки на момент закінчення школи її матір так і не отримала свідоцтво про її народження, то вона не отримала документ про освіту, тільки довідку про те, що навчалась у школі. З цих підстав після досягнення повноліття вона особисто зверталась до органів РАЦС, до соціальних служб за допомогою у вирішенні питання отримання нею свідоцтва про народження. Були зроблені запити до пологового будинку, але дублікат медичного свідоцтва про народження їй не був надісланий, тож, органи РАЦС також нічим не змогли допомогти. На даний час із матір?ю вона не спілкується майже два роки, проживає разом із батьком. Представник заявниці адвокат Щеголь С.К. в судовому засіданні доводи заяви підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просив заяву задовольнити та встановити факт народження [PERSON] .. в певний час. Представник заінтересованої особи - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана заява,відповідно до змісту якої просять розглянути справу без їх участі(а.с.143). Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви [PERSON] підтримав та суду пояснив, що заявник [PERSON] дійсно є його дочкою. З матір`ю заявниці вони у зареєстрованому шлюбі не перебували, але проживали однією сім`єю у м. Ужгород, де [INFO] у пологовому будинку народилася їх дочка [PERSON] . Отриманням свідоцтв про народження дітей повинна була займати їх мати, але вона цього не зробила. У 1996 році вони переїхали до м. Запоріжжя, де проживали у батьків його дружини. Він постійно був на заробітках для того, щоб забезпечити сім`ю. Останні два роки вони з [PERSON] спільно не проживають, оскільки вона стала вживати спиртні напої. На теперішній час він проживає разом зі своєю дочкою [PERSON] . В подальшому заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав письмову заяву, відповідно до змісту якої підтримує заяву [PERSON] та просить розглянути справу у його відсутності(а.с.128) Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання, про дату, час і місце якого повідомлялась своєчасно та в установленому законом порядку(а.с121,127), не з?явилась. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи тадопитавши свідків вважає,що заява є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, суд розглядає справи про встановлення фактународження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження(п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України), норми Сімейного кодексу України (далі - СК України) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. При розгляді справ про встановлення факту народження щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують факт народження дитини у певний час. Відповідно до ст.ст. 163,164 КпШС України реєстрація народження провадиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою,яка повинна бути подана не пізніше трьох місяців з дня народження дитини, батьків чи одного з них, а в разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб або адміністрації лікувального закладу, в якому перебувала мати під час народження дитини. Відповідно до частин четвертої, восьмої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини. У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта громадянина України. Згідно із пп. а) п.2 ч.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. В п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року вказано, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Пунктом 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, встановлено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підпунктом 4 п. 1 Розділу ІІІ вказаних Правил передбачено, що якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. Відповідно до письмової відмови Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у проведенні державної реєстрації народженнявід 04.09.2018 року, причиною відмови у державній реєстрації народження особи жіночої статі, яка народилась [INFO] , вказана відсутність документу за формою, визначеною наказом Міністерства охорони здоров?я від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024(а.с.16). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка до укладення шлюбу мала прізвище [PERSON] , суду пояснила, що вона є рідною сестрою заявниці [PERSON] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] .. Вони мають ще одну старшу сестру - дочку матері від першого шлюбу, та всі діти не були зареєстровані батьками, не мали свідоцтв про народження. Сама вона за допомогою соціальної служби отримала свідоцтво про своє народження, коли була вже вагітна. В подальшому також за допомогою соцслужби вона отримала паспорт громадянина України. Пам ?ятає, що до школи вона пішла одразу у четвертий клас, на той час в неї не було свідоцтва про народження. Із сестрою [PERSON] вони проживали в одній кімнаті в будинку, разом гуляли. Вся сім?я, яка складалась із батьків та трьох дітей, проживала разом. Своє свідоцтво про народження вона отримала у 2010 році. На запитання до матері, чому так сталося, що діти не отримали свідоцтва про народження, мати відповідала, що їй було ніколи займатися цим питанням, а потім вже вона не мала змоги поїхати до м. Ужгород. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він підтримував дружні стосунки з [PERSON] та [PERSON] , які є рідними сестрами, а згодом одружився з [PERSON] . Йому відомо, що мати сестер не зареєструвала їх народження, оскільки сама не мала паспорту громадянина України. Його дружині допомагали соціальні служби в отриманні свідоцтва про народження та паспорта громадянина України. Він знає сім?ю своєї дружини вже протягом шести років, та коли він із ними познайомився, вся сім?я проживала в будинку по [ADDRESS] . Мати [PERSON] , батько [PERSON] та їх діти. У нього ніколи не виникало сумнівів, що [PERSON] та [PERSON] є між собою рідними сестрами, які мають спільних батьків. Також він знайомий із їх найстаршою старшою сестрою [PERSON] , у якої також немає документів про народження, так як батьки їх не отримували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця є онукою її сестри, [PERSON] , яка вже померла. З [PERSON] вона підтримує родинні відносини та знає, що її матір`ю є [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Сім`я переїхала з м. Ужгород до м. Запоріжжя. [PERSON] народилася [INFO] у м. Ужгород, але якого саме року, вона не пам`ятає. Причину, по якій їх мати [PERSON] не оформила дітям документів про народження, вона не знає, але вони із сестрою, за її життя, неодноразово нагадувала матері про це. Крім того, говорили про те, що їй і самій потрібно отримати паспорт громадянина України, оскільки вона до цих пір має паспорт зразка СРСР. На даний час мати дітей, [PERSON] , проживає окремо, але раніше вся сім?я проживала разом. Крім того, їй відомо, що до школи Андріану прийняли без документів за домовленістю з директором школи. Згідно отриманого на запит суду дублікату медичного свідоцтва про народження №802 за формою №103/о, виданого 26.03.2019 року Ужгородським міським пологовим будинком Ужгородської міської ради, підтверджений факт народженняв УМПБ[INFO] дівчинки вагою 3100грамів [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.154). Відповідно до письмової відмови від 15.05.2019 року Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у проведенні державної реєстрації народження, причиною відмови у державній реєстрації народження є порушення вимог абзацу 3 п.3.6 розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, оскільки державна реєстрація народження дитини, яка досягла 16 років, але актовий запис про її народження не був своєчасно складений, може бути проведена за її письмовою заявою з пред`явленням паспорта при складанні висновку(а.с.155). Крім того, питання громадянства України регулюються Конституцією України, Законом України «Про громадянство України», міжнародними договорами України. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про громадянство України» особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України. Згідно відповіді СГІРФО Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 25..08.2009 року, наданої на звернення [PERSON] щодо питання документування паспортом громадянина України, останній повідомлено, що згідно ст.3 Закону України «Про громадянство» від 18.01.2001 року громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України на законних підставах, а саме проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасово на території України. В ході перевірки з?ясовано, що [PERSON] зареєструвала своє постійне місце проживання на території України у 1992 році, прибувши з Магаданської області с. Бараніха, що підтверджується карткою прописки з м.Ужгород, що дає підстави вважати [PERSON] громадянкою Росії(а.с.26). З інформації, наданої 20.11.2009 року Генеральним консульством Російської Федерації в м.Харкові Україна на ім?я [PERSON] , вбачається, що за інформацією компетентних органів [PERSON] не є громадянкою Російської Федерації(а.с.28). На підставі вищенаведеного, суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши інші письмові докази, додані заявником до заяви, а саме: копію довідки Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №85 Запорізької міської ради, відповідно до якої [PERSON] дійсно навчалась у закладі освіти в період з 01.04.2004 року(з 3-го класу) по 18.06.2010 року(закінчення 9-го класу) та отримала свідоцтво про базову загальну середню освіту(а.с.14); копію довідки від 27.09.2018 року керівника органу самоорганізації населення №55 про те, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.15); копію карти профілактичних щеплень [PERSON] [INFO] (а.с.17); копію характеристики учениці 9-Б класу загальноосвітньої школи №85 [PERSON] (а.с.18); копію грамоти, виданої 20.05.2011 року директором ЗНВК №67 на ім?я учениці 10-В класу [PERSON] Андріани(а.с.19); копію диплома ІІІ ступеня від 12.03.2011 року, виданого на ім?я [PERSON] (а.с.20); копію грамоти Управління освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації, виданої на підставі наказу облУОН від 03.03.2012 року на ім?я учениці 11 класу НВК №67 [PERSON] (а.с.21), приходить до переконання, що на теперішній час заявник [PERSON] не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт її народження та враховуючи, що заявником були надані докази, які в повній мірі підтверджують цей факт, заяву слід задовольнити, оскільки суд вважає встановленим та доведеним той факт, що [PERSON] народилась [INFO] в м.Ужгород Закарпатської області держави Україна у особи без громадянства [PERSON] .. Доказів, які б спростовували факт народження [PERSON] матеріали справи не містять. При цьому суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення у справі "Серявін та інші проти України", викладену у п.58: хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази разом з іншими доказами, у їх сукупності, та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту народження має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому провести державну реєстрацію народження та реалізувати свої права. При цьому суд враховує, що заявник двічі зверталась до Заводського районного у м. Запоріжжя відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з питання проведення державної реєстрації її народження, однак їй було відмовлено у такій реєстрації. Таким чином, іншим шляхом, окрім судового, заявник позбавлена можливості захистити свої права.

Outcome: approved