Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Ю. Ковалена,165 Б [ADDRESS], шляхом зняття його з реєстрації за даною адресою. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником квартири за адресою: вул. Ю. Ковалена,165 Б [ADDRESS]. За вказаною адресою вона проживає разом з членами своєї сім"ї. В свій час за даною адресою був прописаний та проживав її брат [PERSON], який працював в м. Бершадь і йому потрібне було постійне місце проживання. Починаючи з 2013 року , тобто на протязі уже п'яти років, [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не проживає і точне місце його перебування не відоме. Будь якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі не існує. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у будинку, який належить позивачці на праві приватної власності, вона позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила слухати в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, проте відзиву на позов, заяви про відкладення розгляд справи не подавав. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є співвласником квартири №2 у буд.165 Б по вулиці Ю. Коваленка у м. Бершадь, що підтверджується копією свідоцтва № 3655 на право власності на житло від 11.11.1997 року. Відповідно до будинкової книги та довідки Бершадської міської ради № 1761 від 18.09.2018 року в даній квартирі, окрім членів сім"ї позивачки, зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідач, будучи зареєстрованим за вищевказаною адресою, з 2013 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не з'являвся. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція ВСУ у справі №6-709цс1616 від листопада 2016 року). Об'єктом власності особи може бути, зокрема,- житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). При вирішенні спору суд також приймає до уваги роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 34 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року. Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання, а тому дане питання не потребує додаткового вирішення. Положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved