overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері- [PERSON] яка померла [INFO]. Посилається на те, що після смерті матері відкрилась спадщина яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Вона є єдиний спадкоємець. Вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, через те, що за час після смерті матері перенесла три операції і за станом здоров"я не могла займатись оформленням спадщини. Позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Справу просить заслухати у її відсутність на підставі наданих доказів. Представник відповідача проти позову не заперечує, справу просить заслухати у її відсутність. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] померла [PERSON], яка є матір"ю [PERSON] ( а.с.10,11,12). Відповідно до ст.1261 ЦК України, позивач відноситься до спадкоємців першої черги. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа не відкривалась і свідоцтво про право на спадщину не видавалось( а.с.19-21). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, пославшись на пропуск строку на прийняття спадщини (а.с. 6). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] через хворобу пропустила строк на прийняття спадщини, що підтверджується медичними документами, суд вважає що це є поважною причиною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2008 року, від шлюбу мають малолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак подружнє життя не склалося, вони понад рік не підтримують подружні відносини, відповідач створив нову сім'ю та проживає окремо, а тому просить розірвати шлюб. [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що понад рік та чотири місця тому вони з відповідачем припинили подружні стосунки, так як він створив іншу фактичну сім"ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, так як судова повістка надсилалась особі за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання та за місцем його фактичного перебування. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 03.10.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 03.10.2008 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( свідоцтва про народження серія [NUMBER], сергія [NUMBER]). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із пояснень позивача встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, налагодити сімейне життя не бажають, відповідач створив іншу сім"ю, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу, який існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2015 року, від шлюбу дітей не мають. Однак подружнє життя не склалось через розбіжності в інтересах та поглядах на життя, тривалі непорозуміння та суперечки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. З урахуванням наведеного, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище "Воробей". [PERSON] згідно поданої письмової заяви просить розглядати справу у її відсутності, примиритись з відповідачем не бажає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання 12.02.2018 року не з»явився, хоча був належним чином сповіщений про час та місце його проведення; в судове засідання 28.02.2018 року відповідач також не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, що вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу було надіслано судову повістку. [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ № 127450 від 18.07.2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 22 травня 2015 року. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач у письмовій заяві наполягає на розірванні шлюбу, примиритись не бажає. Відповідач в судове засідання не прибув, намірів зберегти шлюб не висловив, так як заяви щодо надання строку для примирення від відповідача на адресу суду не надійшло ні на дату проведення підготовчого судового засідання, ні на дату судового розгляду, у звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини після припинення подружніх стосунків не надає, дитина знаходиться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] у визначеному позивачем розмірі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про одруження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2003 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Із пояснень відповідача судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], після припинення подружжям шлюбних відносин проживає з матір"ю в м.Сарни. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком малолітнього сина, що проживає і знаходиться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, відсутність інших утриманців у сторін, потреби дитини шкільного віку та визначає розмір аліментів у виді 1/3 частини його заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини після припинення подружніх стосунків не надає, дитина знаходиться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] шляхом телефонограми позов визнав повністю і не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серія І-ИД №044026 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2008 року (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серія І-ГЮ №152939 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із пояснень позивачки судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір"ю в с.Глушиця Сарненського району Рівненської області. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком малолітнього сина, що проживає і знаходиться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, відсутність інших утриманців у сторін, потреби дитини дошкільного віку та визначає розмір аліментів у виді 1/4 частини його заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини після припинення подружніх стосунків не надає, дитина знаходиться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №083143 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2012 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серія І-ГЮ №204363 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6). Із пояснень сторін судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір"ю в с.Бутейки Сарненського району Рівненської області. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої дочки, що проживає і знаходиться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, відсутність інших утриманців у сторін, потреби дитини дошкільного віку та визначає розмір аліментів у виді 1/3 частини його заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини після припинення подружніх стосунків не надає, дитина знаходиться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] у визначеному позивачем розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.04.2011 року (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4). Із довідки Сарненської Дослідної станції від 04.02.2015 року судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір"ю в [ADDRESS], також на утриманні [PERSON] перебуває син [PERSON], 2007 року народження (а.с.12). Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої дочки, що проживає і знаходиться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, відсутність інших утриманців у відповідача, який має постійну роботу та заробітну плату, потреби дитини дошкільного віку та визначає розмір аліментів у виді 1/3 частини його заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини після припинення подружніх стосунків не надає, дитина знаходиться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] допитаний в порядку судового доручення 31.08.2015 року позовні вимоги визнав та не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №108770 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серія І-ВЛ №113987 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із пояснень позивачки, довідки Клесівської селищної ради від 24.07.2015 року (а.с.7) судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір"ю в с.Пугач Сарненського району Рівненської області. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої дочки, що проживає і знаходиться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, відсутність інших утриманців у сторін, потреби дитини шкільного віку та визначає розмір аліментів у виді 1/4 частини його заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 03 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Великокурінською сільською радою Любешівського району Волинської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 5. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони не зуміли зберегти нормальні сімейні відносини, будучи людьми з різними характерами, поглядами на життя та виховання дитини. Вже протягом тривалого часу у них немає спільного сімейного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, оскільки шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу реєстраційної служби Любешівського управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 08 листопада 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Любешівським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 41. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, відповідач постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, не займається вихованням дитини. Зазначає, що більше 5 років шлюбних відносин не підтримують, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], судові витрати у виді судового збору покласти на неї. Позивач в судове засідання не з'явилася. В позовній заяві просила розглядати справи без її участі. Відповідач також не з'явився до суду. У поданій до суду заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розгляд справи проводити без його участі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу реєстраційної служби Любешівського управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 10 листопада 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції Волинської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 74. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років подружні відносини з відповідачем не склалися, так як вони не зійшлися характерами, кожен із них має протилежні погляди на шлюб та життя. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. Зазначила, що шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки проживають окремо. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розгляд справи проводити без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрації актів цивільного стану", ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу реєстраційної служби Любешівського управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved