Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшла вищевказана позовна заява, в обґрунтування вимог якої зазначено, що позивач з відповідачем проживали однією сім`єю на протязі певного періоду час, під час якого у них народилась донька \~ [PERSON] , [INFO] . Відповідач чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною, у наслідок чого позивач був змушений звернутися з цього приводу до органу опіки та піклування Служби у справах дітей Троїцької районної державної адміністрації Луганської області. Розпорядженням від 11 січня 2018 року № 18 було визначено спосіб участі у вихованні доньки позивачем шляхом систематичного спілкування з дитиною, сприяння її духовному, фізичному та розумовому розвитку, враховуючи вік дитини, та встановлено порядок побачення батька з дитиною щотижня кожної п`ятниці з 17-00 по суботу до 17-00 за місцем проживання батька малолітньої. Деякий час відповідач виконувала вказане розпорядження, проте\~на даний час дане розпорядження не виконується відповідачем і\~з боку останньої чиняться перешкоди, направлені на обмеження права позивача в участі у вихованні дитини. Позивач сплачує аліменти на утримання дитини, виконуючи свій обов`язок по її забезпеченню, та має намір приймати участь у вихованні дитини. Відповідач обмежує спілкування з дитиною під різними приводами. Єдиним способом захисту права позивача на виховання дитини та спілкування з нею є звернення з вказаним позовом до суду. В зв`язку з чим, просив усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою та визначити спосіб його участі у вихованні доньки шляхом встановлення періодичних побачень: щотижня кожної п`ятниці з 17-00 по неділю до 17-00 та кожну середу з 17-00 по четвер до 17-00, а також шляхом встановлення можливості спільного відпочинку із донькою на протязі одного тижня літнього періоду, без обов`язкової присутності матері. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 19 серпня 2020 року відкрито провадження в даній справі та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Відповідач скористалась своїм правом на подання відзиву та 18.09.2020 надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні його вимог щодо усуненні перешкод у спілкуванні з дитиною, а в частині вимог щодо визначення способу участі у вихованні дитини задовольнити частково, визначивши такий спосіб участі батька у вихованні дитини, який би не суперечив інтересам дитини, зокрема її стану здоров`я. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 13 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав письмову заяву, згідно якої\~ просив справу розглядати без його участі. Просить суд задовольнити позовні вимоги в частині визначення способу участі його у вихованні дитини, шляхом встановлення періодичних побачень, а саме щотижня кожного вівторка та четверга з 17-00 години до 19-00 години. В іншій частині позовну заяву просить залишити без розгляду. Від відповідача на адресу суду також надійшла письмова заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині визначення способу участі позивача у вихованні дитини, шляхом встановлення періодичних побачень, а саме щотижня кожного вівторка та четверга з 17-00 години до 19-00 години. Представник Служби у справах дітей Троїцької районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги залишає на розсуд суду. Представник Служби у справах дітей Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області в судове засідання не з`явилась. Суду надала заяву про долучення до матеріалів справи копії акту обстеження умов проживання від 16.11.2020. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до такого. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.2019, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Троїцького районного управління юстиції у Луганській області, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідач чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною, у наслідок чого позивач був змушений звернутися з цього приводу до органу опіки та піклування Служби у справах дітей Троїцької районної державної адміністрації Луганської області. Розпорядженням від 11 січня 2018 року № 18 було визначено спосіб участі у вихованні доньки позивачем шляхом систематичного спілкування з дитиною, сприяння її духовному, фізичному та розумовому розвитку, враховуючи вік дитини, та встановлено порядок побачення батька з дитиною щотижня кожної п`ятниці з 17-00 по суботу до 17-00 за місцем проживання батька малолітньої (а.с. 13). Позивач зазначає, що деякий час відповідач виконувала вказане розпорядження, проте\~на даний час дане розпорядження не виконується відповідачем і\~з боку останньої чиняться перешкоди, направлені на обмеження права позивача в участі у вихованні дитини. Позивач сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується довідкою № 3896 від 02.06.2020, наданою Троїцьким районним відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 14) виконуючи свій обов`язок по її забезпеченню, та має намір приймати участь у вихованні дитини. За змістом статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема рішення Європейського Суду від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції» визначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Із зазначених норм слідує, що першочерговим є саме інтереси дитини. Взаємовідносини між дітьми та батьками підпадають під поняття «сімейне життя», як одне із основоположних прав, яке гарантовано в статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (див. наприклад рішення Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Vermeire v. Belgium» [1], пункт 51 рішення ЄСПЛ у справі «Bronda v. Italy »[2]), що також знайшло відображення і в Сімейному кодексі України (далі СК). Тобто,\~в даному випадку вирішення питання про\~ участь батька у вихованні доньки становить собою втручання у право на повагу до сімейного життя, яке гарантовано статтею 8 Конвенції. Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право сторін «законом» Суд враховує, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частинами першою, другою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Враховуючи, що позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо позовних вимог в частині визначення способу участі позивача у вихованні дитини, шляхом встановлення періодичних побачень, а саме щотижня кожного вівторка та четверга з 17-00 години до 19-00 години, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в цій частині. У той же час, оскільки судом встановлено, що позивач відмовився від іншої частини позовних вимог та просив залишити без розгляду позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, проте подав відповідну заяву вже після початку розгляду справи по суті, наявні підстави для закриття провадження у справі в цій частині. Згідно з п. 4 ч. 1\~ст. 255 ЦПК України\~суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Outcome: approved