Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, Служба у справах дітей Братської державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, надання дозволу на оформлення документів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вона має намір виїхати до Криму для оздоровлення дитини, батько якої безпідставно не надає згоди на виїзд дитини, тому вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, до суду надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Оскільки не має відомостей про причини неявки у судове засідання відповідача, суд за згодою позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу дитина мешкає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні (арк.5). Позивач має намір, на запрошення своєї рідної сестри поїхати на відпочинок та оздоровлення дитини до Криму. Відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини. Конвенцією Про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з приписами ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.п. 2 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків може здійснюватись без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, чинне законодавство не передбачає підстави для відмови у перетині кордону дитиною, а лише встановлює особливий порядок надання дозволу на виїзд неповнолітньої особи у разі відсутності згоди одного із батьків за рішенням суду. Отже, беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, для забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про доцільність надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved