Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «ВіЕйБі Банк» , відділення № 85 «ВіЕйБі Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу за № 661542/2013 від 10.10.2013 року та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 10 жовтня 2013 року вона, [PERSON] уклала з ПАТ «ВіЕйБі Банк» договір банківського вкладу №661542/2013 згідно з яким розмістила у банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «Японський «Постійний» Здорова добавка» в гривні на строк 13 місяців з дня укладення договору, з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу. Крім того, 10 жовтня 2013 року між банком та позивачем [PERSON] був укладений договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» №29242880740. Для обліку вкладу банком був відкритий на її ім'я вкладний рахунок [NUMBER]. Крім того, банк відкрив картковий рахунок-кореспондент №2625450010/000000000000. На цей рахунок-кореспондент банк згідно п.1.2 договору зобов'язався перераховувати нараховані проценти за збереження вкладу, на нього також міг бути перерахованим вклад по закінченні строку його дії.Сума початкового вкладу, що передбачена п.1.3 договору - 24 585,00 грн., була внесена нею, [PERSON] згідно квитанції №416380 від 10.10.2013 року. Крім того, сума початкового вкладу була поповнена нею: згідно квитанції №1245942 від 28 жовтня 2013 року - 2510,00 грн., згідно квитанції №259401 від 07 листопада 2013 року - 2500,00 грн.: згідно квитанції №175002 від 04.12.2013 року - 2900,00 грн., згідно квитанції №313340 від 09.01.2014року - 2505,00 грн. Відповідно до п.1.5 договору стандартна ставка за вкладом становить 20,75 процентів річних та дії протягом першого розрахункового періоду (місяця) вкладу та протягом розрахункового періоду (місяця), наступного за розрахунковим періодом (місяцем), в якому вклад не поповнено. При поповненні вкладу протягом розрахункового періоду (місяця) (за виключенням дня відкриття/пролонгації вкладу) ставка згідно договору збільшується на надбавку згідно умов вкладу, оголошених на Інтернет-сайті банку. Ця надбавка діє протягом розрахункового періоду (місяця) наступного за розрахунковим періодом (місяцем), в якому здійснено поповнення вкладу. Пунктом 1.7 договору передбачено, що дата вимоги вкладником вкладу -10 листопада 2014 року. Звернувшись до банку письмово 12 листопада 2014 року із вимогою про повернення вкладу та відсотків за даним договором, позивач отримала відмову. Як зазначає позивач в своїй заяві, згідно виписки по особовому рахунку, наданому ПАТ «ВіЕйБі Банк», на рахунок [NUMBER] нею було внесено всього 35000,00 грн.. При цьому, проценти, нараховані за договором, складають 7448,69 грн., тому всього сума боргу банку перед нею, [PERSON] за договором банківського вкладу від 10 жовтня 2013 року складає 42448,69 грн.. Дану суму повністю банк не повертає, у день можна зняти всього 1000 грн., що суперечить вимогам договору та порушує її, [PERSON] права, за захистом яких вона вимушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Крім того, позивач зазначила, що внаслідок невиконання вчасно банком своїх зобов'язань, а саме те, що вона не може забрати свої кошти в повному розмірі і розпоряджатися ними, вона постійно хвилювалася, через це сварилася з рідними, в зв'язку з чим також просить стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 1000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представники відповідачів : ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відділення № 85 «ВіЕйБі Банк» в судове засідання повторно не з'явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення зв'язку з підписом уповноважених осіб про отримання судової повістки . Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно матеріалів справи, 10.10.2013 року [PERSON] та ПАТ "ВіЕйБі Банк", було укладено договір банківського вкладу №661542/2013, згідно з яким позивач розмістила у банку строковий вклад на умовах депозитного продукту «Японський «Постійний» Здорова добавка» в гривні на строк 13 місяців з дня укладення договору, з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу. Крім того, 10 жовтня 2013 року між банком та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» №29242880740.( а.с. 9-10) . Для обліку вкладу банком був відкритий на ім'я [PERSON] вкладний рахунок [NUMBER]. Крім того, банк відкрив картковий рахунок-кореспондент №2625450010/000000000000. На цей рахунок-кореспондент банк згідно п.1.2 договору зобов'язався перераховувати нараховані проценти за збереження вкладу, на нього може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії ( а.с. 4 -5 ) Згідно квитанції №416380 від 10.10.2013 року [PERSON] була внесена сума початкового вкладу, що передбачена п.1.3 договору - 24585,00 грн.. Крім того, сума початкового вкладу поповнювалась [PERSON] : згідно квитанції №1245942 від 28 жовтня 2013 року - 2510,00 грн., згідно квитанції №259401 від 07 листопада 2013 року - 2500,00 грн.: згідно квитанції №175002 від 04.12.2013 року - 2900,00 грн., згідно квитанції №313340 від 09.01.2014 року - 2505,00 грн. ( а.с. 6-8) . Згідно виписки по особовому рахунку, наданому ПАТ «ВіЕйБі Банк», на рахунок [NUMBER] [PERSON] внесено всього 35000,00 грн., проценти, нараховані за договором, складають 7448,69 грн. . Всього сума боргу банку перед вкладником за договором банківського вкладу від 10 жовтня 2013 року складає 42448,69 грн. ( а.с. 4-5). Пунктом 1.7 вищевказаного договору передбачено, що дата вимоги вкладником вкладу -10 листопада 2014 року. На вимогу позивача вклад повернутий у повному обсязі не був. За поданими позивачем доказами не є повернутими 42 448 ( сорок дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 69 коп. вокалу. Докази, які спростовують дану обставину, відповідачами суду не подано. Згідно ст. ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. На підставі ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. В тому числі відповідно до вимог ч. 1 ст. 1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. З вищевикладених нормативних актів та встановлених судом обставин, суд вважає, що відповідач не виконав покладені на нього обов»язки, не повернувши всю суму вкладу, часткове повернення сторонами договірними зобов»язаннями не визначено, сторона позивача про зміну умов договору в односторонньому порядку не повідомлена та такої згоди на зміну вимог договору не давала. Представником відповідачів не доведено суду , що на час розгляду справи ліквідовано заборгованість, не доведено також факт того, що такої заборгованості взагалі не існує. Дія договору є закінченою 10 листопада 2014 року, тому позов в частині стягнення за договором банківського вкладу № 661542/2013 від 10 жовтня 2013 року 42 448 грн.69 коп. вкладу є суду доведеним та таким, що підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд враховує, що у відповідності до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю чи стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв»язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в наслідок протиправної поведінки відносно неї, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв»язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної чи юридичної особи. Ст.1167 ЦК України вказує, що моральна шкода завдана фізичній, або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини. Враховуючи, зазначені нормативні положення суд враховує, що позивач зазначає як підставу для стягнення моральної шкоди, те що перенесла хвилювання та сварилася внаслідок хвилювань з рідними, та ту обставину, що звичайний уклад її життя був порушений через невиконання банком своєчасно своїх зобов»язань, позивачка була змушена відпрошуватися з роботи, в неї порушився сон та апетит. Однак, порушення сну та апетиту, що могло призвести до проблем зі здоров»ям чи душевним станом позивача суду не подано, решта підстав вказаних позивачкою як підстави для стягнення моральної шкоди не передбачені ст.23 ЦК України, тому суд позов в частині вимоги про стягнення моральної шкоди вважає таким, що суду не доведеним, а тому таким, що до задоволення не підлягає. Також з відповідача Публічного акціонерного товариства Всеукраїнського Акціонерного Банку «Всеукраїнський Акціонерний Банк» слід стягнути судові витрати в розмірі 424, 50 грн. на користь держави.

Outcome: approved