Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

В листопаді 2019 року представник позивача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 38196,82 грн., 3% річних та інфляційну складову на загальну суму 12242,17 грн., а також судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] мешкає в [ADDRESS] та, як споживач електричної енергії, не в повному обсязі виконує обов`язки по сплаті наданих послуг, що завдає позивачу, як надавачу таких послуг збитків, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути заборгованість та штрафні санкції із відповідача в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2019 року, у справі відкрито провадження та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належною чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі доказів, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - це результат господарської діяльності. спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Загальними зборами акціонерів ПАТ «Київенерго» від 13.11.2017 прийнято рішення про реорганізацію ПАТ «Київенерго» шляхом виділу з нього ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Позивач ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», є постачальником житлово - комунальних послуг, зокрема здійснює постачання електроенергії. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії за вказаною адресою. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Однак, обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, а і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин. Зокрема, відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику», відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно із п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Пункт 42 Правил користування електричною енергією для населення, передбачає, що споживач електричної енергії зобов`язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно із п. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Проте, відповідач наведені вимоги закону та договору належним чином не виконував, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість з оплати наданої послуги, яка станом на 01.10.2019 року складає суму в розмірі 38196,82 грн., а також позивачем розраховано 3% річних та інфляційну складову на загальну суму 12242,17 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. Інфляційні втрати та 3% річних позивачем нараховані на суму боргу за прострочення відповідачами грошового зобов`язання з оплати послуги з надання електричної енергії, на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України, що не суперечить договору, а тому приймається судом до уваги. Слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті коштів за спожиту електричну енергію, відповідач не надав, в тому числі не спростовано і розміру нарахованої суми заборгованості, а також не було заявлено будь-яких клопотань в частині можливості застосування до позовних вимог строків позовної давності. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду стороною позивача доведено обґрунтованість позовних вимог, та відповідачем предмет та підстави позову не спростовані, та будь-які клопотання, зокрема, про застосування до позовних вимог строків позовної давності до суду не надходили, а тому суд вважає позов обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених вище норм закону. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1921,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved