Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.07.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до шести років. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює на підприємстві "Євроголд", інших утриманців не має. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його та позивача відсутності, позовні вимоги уточнив та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 28 % усіх видів його заробітку (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 28 % усіх видів його заробітку (а.с.17). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнена позовна вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.07.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.3-4). Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.5). Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, а також рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи те, що сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, відповідач уточнені позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 28 % всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved