Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

в листопаді 2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначили, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з двохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі, які спадщину прийняли у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк шляхом подання до Другої Криворізької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. 28 жовтня 2020 року позивачі звернулися до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка належала померлій [INFO] матері, [PERSON] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв`язку з неналежно оформленим документом, що посвідчує право власності на квартиру, а саме договором купівлі-продажу квартири, який був укладений на виконання біржової угоди, зареєстрований на Криворізькій універсальній біржі 21.09.1999 року за № 002/54-П, де незважаючи на те, що на момент укладення угоди продавець та покупець були членами біржі, але в угоді за продавця діяв за довіреністю [PERSON] , який не був членом біржі. Позивачі просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді від 17 листопада 2020 року витребувано з нотаріальної контори спадкову справу після смерті [PERSON] .. Ухвалою суду від 15.03.2021 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивачів в судове засідання не з`явилася заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просила прийняти рішенні відповідно до чинного законодавства та справу розглядати у їх відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] за життя була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 13052 від 05.10.2020 року, виданою відділом реєстрації виконкому Покровської районної у місті ради. Померла [PERSON] була матір`ю позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] та позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з двохкімнатної квартири, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,0 кв.м., яка розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої [PERSON] та [PERSON] .. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, [PERSON] та [PERSON] звернулись до Другої криворізької державної нотаріальної контори з заявами для оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори від 28.10.2020 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку з неналежно оформленим документом, що посвідчує право власності на квартиру, а саме договором купівлі-продажу квартири, який був укладений на виконання біржової угоди, зареєстрований на Криворізькій універсальній біржі 21.09.1999 року за № 002/54-П. Як вбачається з матеріалів справи 21 вересня 1999 року між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Договір укладено на Криворізькій універсальній біржі 21.09.1999 року за № 002/54-П, та зареєстровано 30.09.1999 року в Криворізькому бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 21п сторінка № 379 запис 379, що підтверджується копією договору купівлі-продажу. На момент укладення угоди продавець та покупець були членами біржі, але в угоді за продавця діяв за довіреністю [PERSON] , який не був членом біржі. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. За змістом ст.ст. 128, 153, 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяли на час виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Статтею 9 Закону України «Про товарні біржі» передбачено, що член товарної біржі має право сам або через свого представника користуватися всіма послугами біржі. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до положень статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Однак , право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09 червня 1998 року N 121 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за N 399/2839 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб (пункт 1 п\\п 1.5.-1.7.) державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. До переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна відноситься зокрема договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею (пункт 9 додатку № 1 до Інструкції). Таким чином, відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правовстановлюючого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано в Криворізькому БТІ за спадкодавцем. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, покупець через свого представника за довіреністю, повністю виконав умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, зареєстрований в КБТІ. Отже, спадкодавець набув право власності на спірне майно та законно ним володів. Згідно до вимог ч. 4 ст. 25, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Позивачі не мають можливості реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] , оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та не мають можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного у відповідності до ст. ст. 47, 224 ЦК УРСР, ст. 15, 16, 1261, 1270, 1296-1298 ЦК України,

Outcome: approved