Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В пред'явленому до суду позові [PERSON] зазначив, що 13 серпня 2009 року, приватним нотаріусом [PERSON] посвідчений заповіт [PERSON], відповідно до якого, спадкодавець на випадок смерті, все своє належне майно, незалежно від місця знаходження і складу, заповідав йому, [PERSON]. Також, [PERSON] зазначив, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно відповідно до заповіта. Однак, після його звернення з заявою до приватного нотаріуса нотаріальної контори [PERSON] про прийняття спадщини після померлого [PERSON], йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії-прийнятті спадщини, а саме нерухомого майна, кв.[ADDRESS], за відсутності правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на квартиру. Також, [PERSON] зазначив, що рішенням Тернівського міського суду від 7 липня 2012 року йому відмовлено у визнані права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, але з рішення йому стало відомо, що правоустановлюючі документи на квартиру знаходяться у громадянки [PERSON]. Вподальшому, позивач зазначив, що з метою захисту своїх прав, він звернувся з позовом до [PERSON] з вимогою витребувати документи про право власності на квартиру, що 25 березня 2013 року рішенням Тернівського міського суду було задоволено, однак, виконавча служба не виконала рішення та повернула виконавчий документ до суду. З врахуванням зазначених обставин, [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги з посиланням на ст.ст.25,346ЦК України, ст.ст.1-5, 15, 109, 119, 120 ЦПК України, просив суд: Прийняти рішення яким визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на квартиру, що розташована за адресою: кв.[ADDRESS] В судовому засіданні [PERSON] пред'явлений позов підтримав та в обґрунтування позову пояснив, що в нього відсутній правоустановлюючий документ на спадкове майно, а тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину в порядку спадкування за заповітом, прийняте рішення, що зобов'язує [PERSON] виконавча служба не виконала, а тому просив визнати право власності на спадкове майно відповідно до заповіту. В судовому засідання представник відповідача - Тернівської міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнала та в обґрунтування доводів проти позову подала в суд письмові заперечення, зазначивши в них, що позивач не подав доказів про проживання [PERSON] в спірній квартирі, та йому повторно слід звертатись до виконавчої служби для виконання рішення суду щоб [PERSON] передала йому свідоцтво про власність на квартиру. В судовому засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Сніжко О.О. пояснила, що позов слід задовольнити, оскільки рішення суду не порушую права дітей. В судове засідання третя особа - [PERSON] повторно не прибула, причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялась про явку до суду належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" від 4 вересня 2014 року, про виклик до суду на 18 та 22 вересня 2014 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, врахувавши відношення сторін по справі щодо пред'явленого позову, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва на право власності на житло, що отримана позивачем з матеріалів цивільної справи №440-1242/2012, суд встановив, що [PERSON], 2 серпня 1993 року, отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. (а.с.34). З копії заповіту, встановлено, що, [PERSON] 30 серпня 2009 року, склав заповіт на користь [PERSON], заповівши все своє майно. Разом з тим, суд встановив, що заповіт не змінений та не скасований спадкодавцем (а.с.27). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] в м. Тернівці (а.с.26). З постанови про відмову вчинити нотаріальні дії від 12 січня 2011 року, суд встановив, що приватний нотаріус Тернівського міського нотаріального округу відмовив [PERSON] у посвідченні Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS], після смерті громадянина [PERSON], оскільки, відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно (а.с.31). З рішення Тернівського міського суду від 25 березня 2013 року суд встановив, що за позовом [PERSON] суд зобов'язав [PERSON] повернути [PERSON] свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру [ADDRESS], про що виданий виконавчий лист (а.с.30). 5 травня 2014 року відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець Мунтян І.А. рішення суду не виконав та повернув виконавчий лист (а.с.33). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що таку заяву подав спадкоємець [PERSON] і ця заява відповідає його волевиявленню. За таких обставин суд встановив, що спадкоємець [PERSON] вчинив всі дії для прийняття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Разом з тим, суд вважає, що доводи представника відповідача [PERSON] не містять даних та підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки місце проживання [PERSON] не являється предметом спору по даній справі та обставиною, що спростовує прийняття спадкоємцем спадщини за заповітом. Також, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, а тому доводи [PERSON] щодо необхідності повторного звернення [PERSON] до виконавчої служби, а не з даним позовом, також не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved