Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. На обґрунтування свого позову позивач вказує, що відповідач є батьком [PERSON] . За рішенням суду на утримання сина до його повноліття відповідач сплачував аліменти. Після виповнення сином 18 років відповідач перестав сплачувати аліменти. На данний час син навчається на 1 курсі кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби Дніпровського національного університету залізничного транспорту ім. Академіка В.Лазаряна. Позиачка працює, але отримує замалу заробітну плату, яка не дозволяє в повній мірі утримувати сина. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, не надає необхідної матеріальної допомоги на оплату навчання, чим ставить його у скрутне матеріальне становище. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та третя особа не з`явилися, надали суду заяви в якій зазначили про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення №5270002573887 від 30.10.2020 року про отримання ним судової повістки особисто 05.11.2020року. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Суд вивчивши заяви позивача та третьої особи, матеріали справи вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] , відповідача по справі, та [PERSON] , позивачки по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №59. [PERSON] перебуває на військовій службі у Державній спеціальній службі транспорту Міністерства оборони України і навчається на 1 курсі кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби Дніпровського національного університету залізничного транспорту ім.Академіка В.Лазаряна з 29.07.2019 року на денній формі навчання, плановий термін закінчення навчання 26.06.2023 року, що підтверджується довідкою від 21.07.2020 року №487, виданою вищевказаним навчальним закладом, і потребує подальшого утримання від батьків. Частина 1 статті 198 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стаття 199 цього Кодексу передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частина 2 статті 182 передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 статті 191 СК Кодексу передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. День подання заяви позивачем до суду є 02.09.2020 року. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 3 частини 1статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року зі змінами, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved