Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що 08.11.2019 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Позивачка вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. А тому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, дитину залишити на проживання з нею. Її прізвище не змінювати. Здійснити розподіл судових витрат. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнає. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого 08.11.2019 року, сторони 08.11.2019 року зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2594 (а.с. 4). Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Позивачка стверджує, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] залишити на проживання з [PERSON] . Прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 908,00 грн. судового збору. Позивачем долучено до матеріалів справи документи, які свідчать про надання позивачці првничої допомоги (а.с. 13-16) та квитанцію про надання правничих послуг на суму 2000 грн. (а.с. 17). Враховуючи визначені частинах 4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved