Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала таким. 26.09.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем, актовий запис №391. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Останні роки відносини між ними погіршились: вони не можуть проживати разом та виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Сварки та скандали неодноразово відбуваються у присутності дитини. Оскільки, дитина є малою і багато чого не розуміє, вважає, що зазначене в подальшому може вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя у шлюбі та формування світогляду щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою сім`ї. Вона неодноразово звертала не це увагу чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та не реагував на зауваження. Крім того, вона неодноразово протягом останнього часу намагалась говорити з відповідачем про особисті сімейні проблеми, пропонувала спокійно вирішувати їх, однак це результатів не дало. В сімейних стосунках змін не відбулося, а відносини переросли в ще більш ворожі. Тому вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю їх спільної дитини. Зазначає, що шлюб носить формальний характер, сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їх розлучення. Переконана, що примирення між ними та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Ураховуючи викладене, просить суд шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Ухвалою судді від 24.11.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином до суду не прибув повторно, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 26.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб; актовий запис №391, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26.09.2014 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Шлюбні відносини між подружжям припинено. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач доказів на спростування вимог позивачки не надав, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved