Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю з 2002 року та викликати та допитати в якості свідків осіб. В обґрунтування заяви посилалася на те, що з вересня 2002 року заявниці проживала однією сім`єю з [PERSON] , але офіційно шлюб не оформляли. [INFO] [PERSON] помер. 21.02.2019 Дев`ята Київська державна нотаріальна контора відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємиці 4 черги. Також, [PERSON] зазначила, що [PERSON] , родичів не має. [PERSON] зазначає, що з [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах, вела спільне господарство, мали спільні кошти та спільний сімейний бюджет. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2020 заяву [PERSON] , заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю. В судове засідання особа, яка подала заяву не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 16.06.2021 від [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої остання заяву підтримала та просила розглядати справу без її участі за наявними у справі матеріалами. Заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києвіявку свого представника в судове засідання не забезпечили, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ч.ч.1, 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правилами ст.ст.94, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [INFO]помер [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2531. Відповідно до листа Верховного суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , ведення ними спільного побуту, наявності взаємних прав та обов`язків. Постановою державногонотаріусу Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданик І.В.від 21.02.2019 №1173/02-31, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки спадкоємиця не може підтвердити свої родинні відносини з померлим. Згідно довідки виданої 04.11.2019 ЖБК «Будівельник-2» вбачається, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] та дійсно проживала з померлим [PERSON] з 2002 року по 04.02.2019 за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що заявниця разом з [PERSON] спільно відпочивали, подорожували в Україні, що підтверджуються спільними фотографіями. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Європейський суд з прав людини у рішенні Палати від 22.12.2004 у справі "Мерже і Крос проти Франції" зазначив, що сімейне життя включає не лише соціальні, моральні чи культурні взаємини, а й інтереси матеріального характеру. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки». Статтею 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Виходячи з наведених норм, кожна людина має право на сімейне життя, при цьому укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов`язковою умовою для створення їхньої сім`ї. Сім`я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. І хоча проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя, але між особами, які проживають однією сім`єю без шлюбу виникають певні сімейні права та сімейні обов`язки, які в деяких випадках прирівнюються до прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Аналізуючи докази в їх сукупності, надані заявницею на підтвердження своїх доводів та встановлені в ході розгляду справи обставини, суд вважає безспірним факт проживання однією сім`єю заявниці з померлим [PERSON] та вважає за можливе заяву задовольнити.

Outcome: approved