Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

В травні 2021 КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» далі КП ВМР «ВМТЕ» звернулось до суду з позовом відповідно до якого просило солідарно стягнути на свою користь з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суму заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з квітня 2018 по лютий 2021 включно, в розмірі 49809,48 грн з яких: 48205,84 грн сума заборгованості за спожиті послуги; 771,94 грн - 3 % річних від простроченої суми заборгованості; 831,70 грн суми втрат від інфляції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] та забезпечуються послугами централізованого теплопостачання КП ВМР «ВМТЕ». Відповідачі не здійснюють оплату за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається. Ухвалою суду від 19.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 07.06.2021 позивачі надали відзив у якому заперечили проти позову, вважали, що ціну позову завищено внаслідок необґрунтовано протиправного завищення вартості наданих комунальних послуг та вкрай низької матеріальної спроможності відповідачів. Також зазначили, що під час переходу права власності договір КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» з [PERSON] не укладався. 07.06.2021 у залі судового засідання було заявлено клопотання про відвід судді, ухвалою від 07.06.2021 судом вирішено відмовити у заявленому клопотанні. 21.07.2021 відповідачі повторно подали заяву про відвід судді, з тих самих підстав, що і у залі суду, тому суд визнав їх дії зловживанням права та відмовив у розгляді повторної заяви. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник посилалась на те, щшо типовий проект джоговору надання комунальнеих послуг був оприлюднений шляхов розміщення в регіональній газеті. Обов`язок укладати договір лежить на споживачах. Споживачі споживають комунальні послуги, про те не сплачують за них. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач не заперечуквала, що їх квартири забезпечується теплопостачанням і гарячою водою, про те посилалась на безпідставне позбавлення їх сім`ї субсидії. Вони з сином визнані інвалідами, дочка також скоро буде визнан інвалідом, про те виконаом надав їм допомогу, як малозабезпеченій сім`ї в мізерній сумі. Відповідач вказала, що у двох кімнатах їх квартири опалення не належне - там проходить "зворотнє" теплопостачання. В 2013 році вона викликала працівників постачальника і складались акти. В останні роки вона працівників теплопостачальника не викликала і акти не складались. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце, повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Представник відповідачів проти позовних вимог заперечив, вказав, що хоч відповідачі споживають послуги, надані позивачем, про те договір між ними не укладений, тому відсутні будь-які договолрні відносини і зобов`язання у відповідачів. Представник просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що предметом діяльності КП ВМР «ВМТЕ» є оплачуване постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (на 9 а.с.). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS] , забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «ВМТЕ» (на 7,17,19,21 а.с.). У зв`язку з несплатою відповідачами коштів за отримані послуги з централізованого теплопостачання за період з квітня 2018 по лютий 2021 включно, утворилася заборгованість в розмірі 49809,48 грн з яких: 48205,84 грн сума заборгованості за спожиті послуги; 771,94 грн - 3 % річних від простроченої суми заборгованості; 831,70 грн суми втрат від інфляції (на 5-6 а.с.). Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», далі Закон). Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. За змістом частини другої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем комунальних послуг із постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок кореспондується з обов`язком виконавця, визначеному у пункті 2 частини другої статті 8 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Згідно з абз. 3 частини четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Типовий договір був опублікований в місцевій пресі. Відповідачі, як споживачі послуг, не звернулись до надавача послуг з вимогою про внесення змін в типовий договір, не виконали оболв`язку на укладення договору, тому суд відхиляє посилання відповідача [PERSON] та представника [PERSON] на відсутність договору і зобов`язань. Окрім цього, згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву відповідає визначений пункті 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] не надали доказів неналеждного надання послуг, тому суд відхиляє посилання на ці обставини, вказані в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання із застосуванням норм статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 2270 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved