Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, а саме - належності їй архівної довідки № 221 від 22.03.2017 року про заробітну плату. Так, згідно з даними паспорта заявник є [PERSON]. Так само її прізвище, імя та по батькові значиться в більшості документів, як то в свідоцтві про народження, одруження, в обліковій картці Пенсійного фонду України № [NUMBER], в довідці з місця проживання. Однак в дипломі професійно-технічного училища № 5 м. Ковеля її по батькові записано як «Афанасіївна» і українською і російською мовами. В трудовій книжці записано на російській «Тыщук Валентина Афанасьевна», а в архівній довідці про заробітну плату записано і «Тыщук Валентина Панасовна» і «Тищук Валентина Панасовна» і «Тыщук Валентина Афанасьевна». Заявник в своїй заяві вказує, що в цьому році їй виповниться 58 років і вона набуде право на пенсійне забезпечення. Однак, під час консультації працівником управління було звернено увагу на той факт, що в документах заявника по різному написано по батькові, а в довідці про заробітну плату відрізняється в написанні і прізвище. Заявник вважає, що зазначені помилки в написанні її прізвища та імя в документах, необхідних для призначення пенсії, позбавляє її права на оформлення пенсії. Покликаючись на документальні підтвердження своїх вимог, заявник просить суд винести рішення, яким встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме архівної довідки № 221 від 22.03.2017 року про заробітну плату, яка видана [PERSON]. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилась, однак попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлену вимоги підтримує повністю з підстав, викладених в заяві, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, зясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності заявнику архівної довідки № 221 від 22.03.2017 року про заробітну плату, яка видана [PERSON], підтверджується зібраними по справі доказами. В судовому засіданні встановлено, що дійсним повним іменем заявника є "Тищук Валентина Панасівна". Дана обставина підтверджується матеріалами справи, а саме: копією паспорта громадянина України серії АС № 651612, виданого 21.03.2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, копіює свідоцтва про народження серії ІV-ЯР № 003802, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 323710, а також копією довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, виданою 11.12.2001 року Ковельською обєднаною державною податковою інспекцією. З зазначених документів вбачається, що заявник народилась 29.04.1959 року в с. Шкроби Старовижівського району Волинської області. Разом з тим, як вбачається з трудової книжки серії БТ-І № 3240102, вона видана на імя «[PERSON], [INFO]». В довідці з трудового архіву виконавчого комітету Ковельської міської ради від 22.03.2017 року № 222, виданої на імя [PERSON] вказано, що в документах з особового складу Ковельського цеху Волинської обласної фабрики «Ремвзуття» (із 1987 року Ковельський цех «Ремвзуття» Ковельської міськпобуткомбінату) є дані про зарплату п. Тыщук Валентина Панасовна (так в книгах нарахування зарплати російською мовою) за 1985 рік, [PERSON] (так в книгах нарахування зарплати російською мовою) за 1986 рік, [PERSON] Афанас. (так в книгах нарахування зарплати російською мовою) за 1987-1988 роки, [PERSON] Афан. (так в книгах нарахування зарплати російською мовою) за 1989-1990 роки. Як стверджує заявник, її прізвище та по батькові в паспорті українською мовою записано як «Тищук» і «Панасівна», а російською «Тыщук» і «Афанасьевна». Очевидно, різниця у написані прізвища у одну літеру та по батькові, є наслідком довільного перекладу прізвища та по батькові з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи та документи по діловодству за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які вели кадрове діловодство на підприємстві. Враховуючи, що у представлених документах збігаються імя та прізвище заявника, дата її народження, місце роботи (Ковельський цех Волинської обласної фабрики «Ремвзуття» (із 1987 року Ковельський цех «Ремвзуття» Ковельської міськпобуткомбінату), професія (Різбяр по дереву) та період перебування заявника на роботі, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав вважати, що розбіжності в написанні прізвища імя та по батькові заявника є результатом допущеної орфографічної помилки через їх співзвучність, та помилки при перекладі з російської мови на українську. Задоволення поданої заяви має для [PERSON] юридичне значення та буде відповідати її інтересам, оскільки без встановлення даного факту, вона буде позбавлена можливості реалізовувати свої права, зокрема право на призначення їй пенсії. Зважаючи на викладене, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що архівна довідка № 221 від 22.03.2017 року про заробітну плату, яка видана [PERSON], належить одній і тій же особі [PERSON].

Outcome: approved