Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та територіальної громади в особі виконавчого комітету Кожухівської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування вимог зазначила, що 19 травня 2003 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку № 12 з господарськими будівлями, що розташований по вул. Дубрівській у с. Клочеве Коростенського району Житомирської області. Спадкове майно після смерті спадкодавця перейшло у володіння та користування позивача. Однак позивач не може в нотаріальному порядку оформити прийняття спадщини, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок видано після смерті спадкодавця, що і стало приводом для звернення до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні, позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] направили в суд заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення судом позову не заперечили. Представник відповідача - територіальна громада в особі виконавчого комітету Кожухівської сільської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, однак подав суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності представника, поти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 травня 2003 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 220203, яке видане Кожухівською сільською радою Коростенського району Житомирської області. З свідоцтва про одруження серії ІI-ТП № 254307 від 30 травня 1987 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком [PERSON] Позивач змінила прізвище з Артюх на [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №000995, яке видане 27 серпня 2005 року. З довідки Кожухівської сільської ради Коростенського району Житомирської області № 550/02-26 від 5 грудня 2017 року вбачається, що на час смерті спадкодавця [PERSON] у спадковому домоволодінні була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON], а також відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не заперечили щодо визнання права на спадщину за позивачем, про що подали до суду заяви. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець по закону першої черги прийняла його дружина, яка на час смерті спадкодавця проживала у спадковому домоволодінні, чим фактично вступила у володіння та користування спадковим майном. Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку № 12 з господарськими будівлями по вул. Дубрівській у с.Клочеве Коростенського району Житомирської області підтверджується даними довідки, яку видано Кожухівською сільською радою Коростенського району Житомирської області, свідоцтвом про право власності на будинок. Позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, про що отримала від приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу [PERSON] лист відмову за вихідним номером 134/01-16 від 26 листопада 2017 року . За отриманою від Коростенської районної державної нотаріальної контори інформацією, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. До часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Отже, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті був власником будинку № 12 з господарськими будівлями по вул. Дубрівській у с. Клочеве Коростенського району Житомирської області, а його дружина [PERSON] на день смерті проживала разом з ним, і, таким чином, прийняла спадщину, інші спадкоємці не заперечили проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, тому позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 524, 548, 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року,

Outcome: approved