Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить встановити факт належності йому, [PERSON] , [INFO] , диплому № [NUMBER] про закінчення середнього професійно-технічного училища № 85 м. Попасна Ворошиловградської області, виданого 13.07.1987. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він має право на отримання пенсії на пільгових умовах, як шахтар, тому він звернувся до районного відділу пенсійного фонду для нарахування пенсійних виплат. Пенсія була призначена, але роки навчання в середньому професійно-технічному училищі № 85 м. Попасна Ворошиловградської області не були зараховані до трудового стажу, так як у дипломі по батькові заявника вказано як « [PERSON] », тоді як правильним буде « [PERSON] ». Оскільки у працівників пенсійного фонду виникають сумніви у належності саме заявнику вищевказаного диплому, він змушений звернутися до суду. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як роки навчання зараховані до трудового стажу впливають на розмір пенсійних виплат. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 23.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 07.11.2019. Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, на виконання ухвали суду від 23.10.2019 також надав оригінали документів: паспорт громадянина України, трудову книжку серія [NUMBER] , диплом № 404287, свідоцтво про народження серія [NUMBER] , довідку внутрішньо переміщеної особи від 01.07.2019. Заінтересована особа -Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області, просить справу розглянути без участі представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16.03.1996 Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області, анкетні дані заявника українською мовою зазначені як « [PERSON] », [INFO] , російською мовою як « [PERSON] ». Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.07.2019 №928-5000150945, заявник фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З трудової книжки заявника серія [NUMBER] заповненої 24.07.1987 на ім`я « [PERSON] » (мовою оригіналу), [INFO] , дійсно вбачається, що він навчався в СПТУ № 85 м. Попасна Ворошиловградської області з 01.09.1985 по 13.07.1987. Відповідно до свідоцтва про народження заявника виданого 22.02.1969 Спасівською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, анкетні дані заявника заповнені на « [PERSON] », [INFO] . Згідно диплому № [NUMBER] виданого 13.07.1987 « [PERSON] » (українською мовою), дані російською мовою записані як « [PERSON] » заявник вступив 01.09.1985 та закінчив 13.07.1987 середнє професійно-технічне училище № 85 м. Попасна Ворошиловградської області. Заявнику призначено пільгову пенсію, як шахтарю відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", але в зв`язку з тим, що у дипломі № [NUMBER] від 13.07.1987 відомості про заявника, а саме по батькові зазначено як « [PERSON]», що не дає можливості ідентифікувати належність вказаних в дипломі відомостей саме [PERSON] , він буде позбавлений можливості зарахування років навчання до трудового стажу, що вплине на розмір пенсійних виплат. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». З наданих заявником документів вбачається, що саме йому належить диплом № [NUMBER] від 13.07.1987, що підтверджено паспортом заявника, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, виданих на ім`я [PERSON] , свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 22.02.1969, на ім`я « [PERSON] », трудовою книжкою серія [NUMBER] від 24.07.1987 та дає підстави для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить зарахування років навчання до трудового стажу, що вплине на розмір пенсійних виплат, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved