Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] (надалі за текстом - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , на час смерті якої заявник проживала разом в одній квартирі [ADDRESS] . Оскільки вона постійно проживала разом з матір`ю, то вважала, що фактично прийняла спадщину, але після звернення до Чотирнадцятої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було повідомлено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини і необхідно звернутися до суду. На підставі викладеного заявник звертається до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт прийняття спадщини після смерті матері. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.01.2016 р. заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 08.08.2016 р. заявником через канцелярію Подільського районного суду м. Києва було подано заяву в новій редакції на усунення недоліків. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2016 р., - головуючого суддю визначено Шаховніну М.О. 14.09.2016 р. провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.10.2016 р. заяву залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.11.2016 р. - апеляційну скаргу заявника [PERSON] задоволено, Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року скасовано, та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2016 р., - головуючого суддю визначено Шаховніну М.О. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2017 р., - головуючого суддю визначено Богінкевич С.М. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2018 р., - головуючого суддю визначено Гребенюка В.В. Заявник звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, за наявних у справі матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 01.04.2006 р. актовий запис № 6181 (а.с. 7). Родинний зв`язок заявниці з померлою підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, серії [NUMBER] , виданим Глобинським районним відділом ЗАГС Полтавської обл. 20.05.1949 р., актовий запис № 133, де в графі мати зазначено - [PERSON] (а.с. 6). Факт зміни прізвища заявниці підтверджений свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Палацом одруження 03.07.1969 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] 03.07.1969 року одружились, та після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині - [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва № 202 від 23.11.2015 р. - заявниця проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 9). З січня 2003 року заявник проживає без реєстрації у згаданій квартирі, що підтверджується актом, виданим майстром технічної дільниці № 4 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право власності від 17.02.1999 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної держадміністрації, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії спадкової справи № 751/15, судом встановлено, що 20.11.2015 р. заявник звернулася до Чотирнадцятої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 94 зворот), але листом від 20.11.2015 р. № 4385/02-14 заявницю повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 99). Оскільки заявник постійно проживала разом з матір`ю, то вважала, що фактично прийняла спадщину, у зв`язку з чим, з заявою про прийняття спадщини раніше не зверталася. Встановлення факту прийняття спадщини необхідно заявнику для вирішення питання про оформлення спадкових прав на майно. Зі змісту ст.315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами с територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Заявниця вказує та матеріалами спадкової справи підтверджується, що остання є єдиним спадкоємцем (перша черга спадкування за законом) майна спадкодавця, з яким постійно проживала на час відкриття спадщини, фактично прийняла спадкове майно і ним користується, інші спадкоємці відсутні, спору між спадкоємцями немає, не зачіпаються права та обов`язки інших осіб. Факт спільного проживання заявниці разом з її матір`ю у період з 2003 року та на день смерті останньої знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними вищезгаданими письмовими доказами. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є підставною та обґрунтованою, оскільки факт постійного проживання заявниці до моменту смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим, заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved