Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся представник приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» з позовом в якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» відшкодування у сумі 15313,26 гривень (п`ятнадцять тисяч триста тринадцять гривень 26 копійок); - стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 гривень (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.05.2017 між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №3046519, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль КІА д.н. [NUMBER] . 27.11.2017 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням Відповідача та автомобіля "ВАЗ", д.н. [NUMBER] . Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 15.01.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КУпАП. На підставі сформованого страхового акту №2699/17/50/ЦВ04/01/0, заяви на виплату страхового відшкодування потерпілої особи, на виконання умов Полісу Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейський страховий альянс» на підставі п.2.1 Договору доручення №3-09п від 16.01.2009 року, була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 15313,26 (п`ятнадцять тисяч триста тринадцять гривень 26 коп.). Згідно п.п. в) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Постановою суду Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 (залишення місця пригоди). Станом на сьогоднішній день Відповідач не здійснив у добровільному досудовому порядку відшкодування шкоди, тому Позивач був змушений звернутись за захистом своїх прав до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, у випадку неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення (а.с.93). Відповідач в судове засідання не прибув повторно, повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (а.с.68,90), про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.05.2017 між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №3046519, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль КІА, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5). 27.11.2017 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів КІА, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 15 січня 2018 по справі №501/2907/17 [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124\~КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.6-7). Так, згідно вказаної постанови, судом встановлено,\~що 27\~листопада 2017\~року,\~приблизно о\~20\~годині 15\~хвилин,\~ [PERSON] на вул.1\~Травня м.Чорноморську\~Одеської області,\~керуючи автомобілем\~«КІА», номерний знак [NUMBER] ,\~в порушення п.п.12.1,\~13.1\~Правил дорожнього\~руху України,\~не врахував\~дорожню обстановку,\~не дотримався\~безпечної швидкості\~руху та\~безпечної дистанції,\~в наслідок\~чого скоїв\~зіткнення з\~припарковаиним автомобілем\~«ВАЗ»,\~номерний знак\~ [NUMBER] .\~В результаті\~зіткнення автомобілі\~отримали механічні\~пошкодження. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідач не оскаржував Постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності в апеляційному порядку, та Постанова набрала законної сили 26.01.2018 р. Згідно підпункту а) пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Таким чином, Відповідач не виконав обов`язкову вимогу Правил дорожнього руху та поїхав з місця ДТП. Згідно страхового акту №2699/17/50/ЦВ04/01/0, заяви на виплату страхового відшкодування потерпілої особи, на виконання умов Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейський альянс» на підставі п.2.1 Договору доручення №3-09п від 16.01.2009 року (а.с.13,21-29), була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 15313,26 (п`ятнадцять тисяч триста тринадцять гривень 26 коп.), що підтверджується платіжним дорученням (а.с.30-32). Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п.п.в) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Постановою суду у справі про адміністративне правопорушення встановлений факт залишення Відповідачем місця ДТП, та відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 (залишення місця пригоди). Позивач з метою досудового врегулювання спору 11.05.2018 р. звернувся до Відповідача із листом про необхідність здійснити відшкодування майнової шкоди в порядку регресу (а.с.33). Однак, відповідач не здійснив у добровільному порядку відшкодування шкоди позивачу. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, якщо настав страховий випадок. У відповідності\~до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, що сталася з вини відповідача, що підтверджується наданими позивачем доказами, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 01.06.2020 року (а.с.1) позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved