Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 3,93 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Лебежанський», сертифікат серія [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на вище вказану земельну частку (пай). Позивач, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] як його дружина. У встановлений законом строк вона звернулася до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (сертифіката) на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 11). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував (а.с. 15). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], свідоцтво про смерть [NUMBER] видане виконавчим комітетом Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 3,93 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) яка перебуває у колективній власності КСП «Лебежанський», що підтверджується сертифікатом серія [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 31.03.1999 року № 138/1, зареєстрованого в Книзі реєстрації 05.04.1999 року за № 361 (а.с. 7). [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] як його дружина, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 19.02.2000 року Леб'язькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, інших спадкоємців які б прийняли спадщину не має (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, так як на момент смерті чоловіка була зареєстрована та фактично мешкала разом з ним. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм ЦК України. Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом». Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Втрата оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана правова позиція викладена в п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved