Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на гаражний бокс [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер її чоловік, [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на гаражний бокс [ADDRESS]. Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 29 січня 2015 року, однак у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на гараж було відмовлено з тієї причини, що на гараж відсутні правовстановлюючі документи та на гараж не зареєстровано право власності. Разом з тим, її нині покійний чоловік був членом Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Сигнал» і гараж ним був побудований господарським способом у 1976 році. Гаражем її чоловік володів та користувався до своєї смерті, використовував його за призначення та вважав себе власником гаража. 17 травня 2006 року чоловік позивача у Київському МБТІ отримав на нього технічний паспорт. Право власності на гараж її чоловіком не було зареєстровано тому, що на той час гараж входив до гаражного кооперативу та вважався його власністю. Інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. Просить позов задовольнити (а.с.3-4, 21-23) В судове засідання позивач та її представник не з'явились, подали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, окремо зазначили, що позовні вимоги підтримують (а.с.102) Відповідачі в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявами, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували (а.с.36, 96-97) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) Судовим розглядом встановлено, що позивач з нині покійним [PERSON], на момент смерті, [INFO], була у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та свідоцтвом про смерть (а.с.72, 78) В свою чергу, [PERSON] був членом ОАК «Сигнал» та користувався гаражним боксом [ADDRESS]. Відповідно до довідки ОАК «СИГНАЛ №45 від 4 квітня 2000 року, [PERSON], внесена сума пайового внеску у повному обсязі за гаражний бокс в розмірі 1000,00 (а.с.6) Земельна ділянка під будівництво ОАК «СИГНАЛ» виділена Рішенням Виконкому Київської міської Ради від 20.09.1976р. №1046/3 про відведення земельної ділянки для будівництва обслуговуючого кооперативу «Сигнал», організовано будівництво кооперативу відповідно до рішення комітету Залізничної районної Ради від 26.10.1976 р № 1892. 10 вересня 1977 року гаражний бокс [ADDRESS] був введений в експлуатацію. 17 травня 2006 року Київським МБТІ на гаражний бокс оформлено Технічний паспорт (а.с.7-10) [INFO] помер [PERSON]. На момент відкриття спадщини, позивач постійно проживала з чоловіком, що підтверджується довідкою ЖБК «Хімік-16» № 134 від 04.11.2014року (а.с.12) 29.01.2015року позивач звернулася із заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс [ADDRESS], однак їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тієї причини, що реєстрація права власності на нерухоме майно не проводилась (а.с.14) З матеріалів справи вбачається, що після смерті чоловіка позивач фактично володіє та користується зазначеним гаражем, задоволення позову прав інших осіб не порушить. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року (враховуючи, що відповідно до Постанови ВР УРСР від 26.03.1991 року «Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність"», положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.328, ст.392 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про визнання права власності на гараж в порядку спадкування після смерті чоловіка позивач захистити своє право не може. На підставі викладеного та

Outcome: approved