Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

В липні 2017 року позивач ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2019 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт Плюос» уклали договір страхування серії РКS № 1900949 майнових інтересів власника автомобіля «Nissan JUKE», реєстраційний номер [NUMBER] . 12 жовтня 2019 року в с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: мопед «Honda DIO АF-27», без реєстраційного номера, яким керувала [PERSON] ; та застрахований автомобіль «Nissan JUKE», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2019 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] та [PERSON] . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Рахунку на оплату № Пр00000111 від 22 жовтня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan JUKE», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 20 394,90 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 29 жовтня 2019 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування було складено страховий акт № 140565. Відповідно до платіжного доручення № 18963 від 30 жовтня 2019 року АТ «ПРОСТО- страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Nissan JUKE», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 17 616,90 гривень. Таким чином, Фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 17 616,90 гривень. Приймаючи до уваги наведене, а також ступінь вини кожного з учасників дорожньо- транспортної пригоди, який був встановлений суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області розмір завданих [PERSON] збитків у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді становить 1/2 від загальної суми. Таким чином, [PERSON] зобов`язана відшкодувати грошові кошти в розмірі: 17 616.90:2 = 8 808.45 гривень. Тому позивач просив стягнути стягнути з [PERSON] затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 8 808,45 гривень, витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень, 5 000,00 гривень судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач подала до суду заяву із не згодою з постановою про відшкодування шкоди. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 20 червня 2019 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт Плюос» уклали договір страхування серії РКS № 1900949 майнових інтересів власника автомобіля «Nissan JUKE», реєстраційний номер [NUMBER] . 12 жовтня 2019 року в с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: мопед «Honda DIO АF-27», без реєстраційного номера, яким керувала [PERSON] ; та застрахований автомобіль «Nissan JUKE», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2019 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим останніх притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Рахунку на оплату № Пр00000111 від 22 жовтня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan JUKE», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 20 394,90 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 29 жовтня 2019 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування було складено страховий акт № 140565. Відповідно до платіжного доручення № 18963 від 30 жовтня 2019 року АТ «ПРОСТО- страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Nissan JUKE», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 17 616,90 гривень. Таким чином, Фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 17 616,90 гривень. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною першою статті 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. В даному випадку була заподіяна шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, за наявності вини відповідача та особи що керувала застрахованим транспортним засобом, а отже розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Постановою суду встановлено в діях водіїв [PERSON] та [PERSON] склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП під час настання ДТП. Приймаючи до уваги наведене, а також ступінь вини кожного з учасників дорожньо- транспортної пригоди, який був встановлений судовим рішення, суд погоджується із розміром завданих [PERSON] збитків у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді що становить 1/2 від загальної суми, в розмірі 8 808,45 гривень. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються із судового збору, суд покладає на відповідача. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 грн. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved