Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала,\~що вона, [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою за віком та з 2003 року проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вселилась вона до вказаного будинку, як член сім`ї власника будинку [PERSON] . Власниця будинку [PERSON] померла в 2011 році. Після її смерті спадок прийняло троє родичів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як член сім`ї померлого власника житла вона має право проживати в цьому будинку, оскільки приходилася «свахою» померлій в 2011 році власниці житла [PERSON] . \~ \~ \~ \~Проте, [PERSON] її виселив з будинку [ADDRESS] . Оскільки їй більше ніде проживати, то вона проживала у дворі будинку (на вулиці) з 01 червня 2019 року по 01 жовтня 2019 року (тобто майже півроку вона прожила без даху над головою). З 01 жовтня 2019 року її забрала до себе тимчасово її знайома [PERSON] . Вона звернулась\~з заявою до поліції на що отримала від Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі відповіді, від 28.11.2019, за вих. № 38.1-Ш-651 та № 38.1-21538-СО, в яких було заначено, що з метою фіксування факту виселення та зміни замків було здійснено виїзд за зазначеною адресою, де по прибуттю було оглянуто житло, яке на момент прибуття було зачинене. У зв`язку з указаним, позивачка звернулась з позовом до суду про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення. Просила позов задовольнити в повному обсязі (а.с.2-4). Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. До суду надав відзив, в якому вказав, що він вбачає з наданої до позовної заяви інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що власниками домоволодіння за адресою [ADDRESS] є три особи: [PERSON] (Відповідач), [PERSON] (третя особа - 1), [PERSON] (третя особа - 2), форма власності - спільна часткова. Також, він вказав, що Відповідач не\~є єдиним\~власником домоволодіння,\~з якого\~ним,\~як він\~вважає,\~ нібито\~було виселено\~Позивача. Також, він вказав, що рішення щодо розпорядження майном, повинні прийматись за згодою усіх його власників. Тому, на його думку, будь-які дії щодо домоволодіння за адресою: [ADDRESS] здійснює не лише Відповідач, а й інші власники цього майна, які по даній справі є третіми особами та мають рівні права на нього. Враховуючи наведене, він вказав, що Відповідач не має права самостійно приймати рішення про\~виселення Позивача\~із займаного\~приміщення, у зв`язку із тим, що він не є одноособовим власником цього домоволодіння. На його думку, якщо допустити, що він - Відповідач і виселив Позивача із займаного приміщення, то інші власники майна (треті особи по справі) мають право вселити Позивача назад до цього домоволодіння. А тому,\~йому стало\~ незрозумілим,\~чому відповідачем\~по справі\~є лише\~він -\~ [PERSON] \~та в\~ якості\~відповідачів,\~не зазначено\~інших власників\~ будинку,\~які вказані\~в позові\~третіми особами\~по справі,\~оскільки \~вони мають\~рівні права\~щодо домоволодіння\~з якого,\~як він\~вважає,\~що \~нібито Відповідачем\~було виселено\~Позивача. І він, [PERSON] не заперечує проти того, щоб Позивач жила у домоволодінні за адресою [ADDRESS] , в якому вона зареєстрована. При цьому, він, Відповідач вказав, що за адресою [ADDRESS] знаходяться два будинки. Перший - за адресою якого, як він вважає, зареєстрована Позивач: [ADDRESS] та на підтвердження чого нею було надано довідку про реєстрацію місця проживання. Також, посилаючись на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, він вказав, що ним вбачається, що на цій же земельній ділянці є ще один дім і до складу об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] входить житловий будинок під літерою «И», який, як він стверджує, побудував саме він - Відповідач по справі. На першому поверсі цього домоволодіння, побудованого, як він вказав - саме ним - Відповідачем, проживає він - Відповідач, а на другому поверсі - [PERSON] (третя особа по даній справі) зі своїм чоловіком та донькою. А тому він вважає, що він Відповідач не порушує права Позивача щодо проживання у домоволодінні за адресою [ADDRESS] , в якому вона зареєстрована. І особисті\~речі Позивача\~знаходяться в\~домоволодінні за\~адресою [ADDRESS] ,\~в якому,\~як він\~вважає,\~ вона\~зареєстрована. З домоволодіння за адресою [ADDRESS] , в якому зареєстрована Позивач, він - [PERSON] її - не виселяв. Позивач власником домоволодіння, у якому вона зареєстрована, не є. Позивач проживала\~у спірному\~будинку в\~якості члена\~сім`ї,\~ є\~матір`ю колишнього\~чоловіка [PERSON] \~(третя\~особа по\~справі) і, таким чином, набула права користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Він,\~відповідач спільним\~побутом із\~позивачем не\~пов`язаний,\~родичем Позивачу\~не приходиться. Тому, на його думку, є підстави для припинення права Позивача на користування чужим майном на вимогу власника цього майна. Також,\~аналізуючи відповіді\~позивачці Малиновського ВП у м. Одесі, він вказав, що наведеним відповідями підтверджено лише факт заміни замків у будинку. Також, він вважає, що, з наведених відповідей не вбачається стосовно кого саме були звернення Позивача. Тому, просив у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , третя особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення - відмовити у повному обсязі (а.с.37-41). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та її представник підтимали позовні вимоги, пояснивши, що вона - позивачка та відповідач [PERSON] зареєстровані за однією адресою. Вона мешкала з дозволу покійної [PERSON] в кімнаті, розміром 12,4 кв.м., яка знаходиться на першому поверсі житлового будинку під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] . І саме у цьому будинку під літерою «И» відповідач [PERSON] поставив вхідні двері, викинув з кімнати, розміром 12,4 кв.м., її речі та ключі від вхідних дверей будинку їй не передав. Позивач та її представник просили вимоги позову задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся неодноразово, його представник заперечував проти задоволення позову. До суду представник відповідача надав заяву, в якій вказав, що [PERSON] була дружиною [PERSON] та померла [INFO] . Після її\~смерті [PERSON] \~свідоцтво на самочинно збудовані будівлі, у тому числі і на самочинно збудований житловий будинок, загальною площею 256,7 кв.м, під літерою «И», за адресою: [ADDRESS] , не отримував. Власником (користувачем) житлового будинку під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] , була померла [PERSON] . Будинок під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] не було успадковано ніким у зв`язку із тим, що він був самочинно збудованим, отже, представник відповідача [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON] не може бути відповідачем по цій справі, так як не є власником і правонаступником [PERSON] в частині будинку під літерою «И» (а.с.125). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, прийшов до такого. У відповідності до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою за віком. Вказане підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.7). \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] мешкає з 2003 року за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідками КП ЖКС «Хмельницький» (а.с.6, 8). Згідно до Довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, від 15.08.2019 року, про реєстрацію місця проживання, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 18.02.2005 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] довідки про реєстрацію свого місця проживання, до суду не надав. Проте, згідно до ксерокопії паспорту, [PERSON] уроженець [PERSON] , був зареєстрований з 15.09.2006 року за цією ж адресою: [ADDRESS] (а.с.68-69). Тобто,\~Відповідач [PERSON] за цією ж адресою: [ADDRESS] зареєструвався значно пізніше, ніж позивачка [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно до довідки КП ЖКС «Хмельницький», [PERSON] мешкає з 2003 року за адресою: [ADDRESS] і за цією ж адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] (а.с. 6). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна - домоволодіння, загальною площею 400 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складається з: 1. житлового будинку, під літерою «А», загальною площею 69,8 кв.м. та площею самочинно збудованого 35,3 кв.м.; 2. житлового будинку, під літерою «Б», загальною площею 73,5 кв.м.; 3. житлового будинку, під літерою «И», загальною площею 256,7 кв.м., який самочинно збудований (а.с.15-16). Відповідно до технічного паспорту, від 25.09.2009 року, виготовленого станом на 24.07.2008 року на будинок [ADDRESS] вказаний будинок, станом на 24.07.2008 року - належить [PERSON] , [INFO] , він складається з двох будинків, під літерою «А» та «И». Будинок під літерою «И» побудовано самочинно. Про це вказує відбиток штампу «Збудовано самочинно», на якому вказано що житловий будинок під літерою «И» збудовано самочинно (а.с.87, зворотній бік). Також, у технічному паспорті, від 25.09.2009 року, виготовленого станом на 24.07.2008 рік на будинок [ADDRESS] ,\~вказано та\~нанесено план\~поверхів \~будинку під\~літерою «И»,\~побудованого \~самочинно,\~він складається\~з двох\~поверхів та\~мансарди.\~На першому\~поверсі цього,\~самочинно збудованого\~ [PERSON] ,\~станом на\~24.07.2008\~року,\~ будинку\~ під літерою «И» знаходиться кімната, розміром 12,4 кв.м. (а.с.88, 90) Як вказала у судовому засіданні позивач та її представник, у цій кімнаті, розміром 12,4 кв.м., яка розташована на першому поверсі в будинку під літерою\~«И» \~(який\~ складається з двох поверхів та мансарди), побудованого самочинно, станом на 24.07.2008 року, вона проживала до виселення її [PERSON] в червні 2019 році з цієї кімнати. Отже, наведене вказує, що житловий будинок під літерою «И» вже був побудований станом на 24.07.2008 рік та належав [PERSON] , з дозволу якої і вселилась позивачка в кімнату, розміром 12,4 кв.м., яка знаходиться на першому поверсі цього житлового будинку під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] . Також, у технічному паспорті, від 25.09.2009 року, виготовленому станом на 24.07.2008 рік, на будинок [ADDRESS] , графічно нанесено план будинку під літерою «А», він складається з одного поверху (а.с.89), до нього також самовільно прибудовано частину приміщення на першому поверсі (а.с.89). У своїх поясненнях до суду відповідач [PERSON] , всупереч вказаному ним же у його відзиві до суду, вказав, що він не є власником будинку під літерою «И», куди Позивач просить її вселити. Після смерті [PERSON] , вступили у спадщину на будівлю під літерою "А" він: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину, на самочинно збудований житловий будинок літ «И» - не видавалось (а.с.112, 125) Відповідно до долученої до матеріалів справи фототаблиці на будинок [ADDRESS] , зображено сходову клітку та вхідні двері в побудований будинок. На стіні цього будинку, біля вхідних дверей будинку встановлено електролічильник (а.с.96). Згідно до долученої до матеріалів справи фототаблиці на будинок [ADDRESS] , на занедбаній земельній ділянці знаходиться старе напіврозвалене одноповерхове приміщення, у вікнах якого відсутнє скло, отвіри в вікнах закриті клейонкою, всередині приміщення знаходяться купи сміття та людські речі (а.с.95, 97-100). \~ \~ \~ \~Отже,\~саме на\~це старе\~напіврозвалене одноповерхове\~ приміщення,\~у вікнах\~якого відсутнє\~скло та\~в якому\~знаходяться купи\~ сміття,\~тобто саме\~на цю\~частину будинку [ADDRESS] , відповідач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Тобто,\~ відповідач [PERSON] \~є співвласником\~саме цього\~приміщення \~ під літерою «А». Згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , спадщину отримано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.114) Отримана цими особами спадщина, складається в цілому з житлового черепашникового будинку, під літерою: «А», житловою площею 33,5 кв.м. та надвірних споруд під літерами: «Е», «З» - сараї, № 2, 5-11 - огорожа, І мостіння. Вартість майна, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 33722435, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрацїї об`єктів нерухомості», 04.04.2012 року - сорок сім тисяч двісті сорок сім гривень (а.с.114). На самочинно збудовані будівлі: житловий будинок літ. «И», прибудова літ. «и». загальною площею 256,7 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м., прибудова літ. «аі»; прибудови ггт. «Б1», «61», «62», прибудова «б» - самочинно збільшена на 45%; самочинно переобладнано в житловому будинку літ. «А»: 1а-1 коридор, площею 1,8 кв.м. з житлової, 1а-2 житлова. площею 3,4 кв.м. з коридору, 1а-3 житлова, площею 9,0 кв.м. з коридору, це свідоцтво не видавалось і їх вартість в оцінку спадкового майна не включено (а.с.114). Допитана в судовому засіданні гр. [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її бабусею, [PERSON] також була її бабусею. З дозволу її бабусі [PERSON] до неї вселилась її бабуся [PERSON] , яка до цього мала у власності квартиру, з двох кімнат на [ADDRESS] і їх вона продала, а гроші за цю продану квартиру вона передала бабусі [PERSON] і та витратила їх на будівництво будинку під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] . Тому її бабуся [PERSON] має законні права на проживання в кімнаті, розміром 12,4 кв.м. в будинку під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] , побудованому на гроші від продажу її квартири. [PERSON] , був рієлтором. За рік до своєї смерті бабуся [PERSON] не дивлячись на те, що вона десь на років 20 старше [PERSON] , розписалась з ним, а через рік померла і це дало йому підстави після смерті бабусі [PERSON] вступити у спадщину на будинок під літерою «А» за адресою: [ADDRESS] нарівні з іншими родичами. А в червні 2019 році цей [PERSON] , встановив вхідні двері в будинку, який йому не належить, під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] , не дав від вхідних дверей ключі бабусі [PERSON] , щоб вона могла пройти до своєї кімнати, що знаходиться на першому поверсі цього будинку і викинув з кімнати, де вона проживала до цього, у двір всі речі бабусі [PERSON] . Після цього бабуся [PERSON] , не може вселитись у свою кімнату, в якій вона проживала в будинку, під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] , який був побудований на її ж гроші від продажу її квартири по [ADDRESS] . У судовому засіданні [PERSON] надала аналогічні пояснення, також поснила, що [PERSON] була її матір`ю, а [PERSON] - її свекрухою. Крім того, вона вказала, що не заперечує, щоб [PERSON] проживала в кімнаті 12,4 кв.м., яка знаходиться в будинку, під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні гр. [PERSON] пояснив, що [PERSON] є бабусею його дружини. Він познайомився з бабусею [PERSON] приблизно в 2016 році. Вона тоді проживала в кімнаті на першому поверсі в будинку під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] . У день його весілля з [PERSON] в червні 2019 році ввечері вони приїхали у двір будинку під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] і там у дворі побачили розкиданими речі бабусі [PERSON] , а на вхідних дверях будинку були поміняні замки. З тих пір бабуся не може назад вселитись у свою кімнату, де до цього вона проживала у цьому будинку, оскільки її туди недопускає [PERSON] .. Судом встановлено,\~що позивачка\~стосовно її\~виселення в\~червні 2019\~році з\~кімнати,\~розміром -12,4\~кв.м.,\~яка знаходиться\~ в\~будинку,\~під літерою\~«И» за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ зверталась\~з заявою до поліції, на що отримала від Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі відповіді, від 28.11.2019, за вих. № 38.1-Ш-651 та № 38.1-21538-СО, в яких було вказано, що з метою фіксування факту виселення та зміни замків було здійснено виїзд за зазначеною адресою, де по прибуттю було оглянуто житло, яке на момент прибуття було зачинене. З зазначених відповідей вбачається, що дієвих мір реагування на заяву позивачки співробітниками поліції не було своєчасно прийнято. Приписами ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК України встановлено, що, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, відповідач жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, до суду не надав. Так, вказавши у відзиві одне, у поясненнях та у заяві до суду вказав вже інше, чим спростовано вказане ним же у його відзиві. Згідно до п. 4 ч. 2\~ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Вивчені у судовому засіданні матеріали вказують на те, що [PERSON] отримав спадщину, саме на будинок під літерою «А» за адресою: [ADDRESS] , і є співвласником саме цієї будівлі під літерою «А» в [ADDRESS] . Також, судом встановлено, що на час розгляду справи будинок під\~літерою \~«И», за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не належить. Тому, суд не може погодитись зі ствердженням відповідача [PERSON] про те, що є підстави для\~припинення права\~Позивача на\~користування чужим\~майном на\~вимогу його,\~як власника\~цього майна,\~оскільки він,\~як встановлено\~у судовому\~засіданні,\~власником будинку\~під літерою\~ «И», за адресою: [ADDRESS] , не являється. Отже, вивчені у судовому засіданні матеріали спростовують ствердження відповідача [PERSON] , що будинок під\~літерою \~«И» за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ належить йому і він його побудував, як вказував він у своєму відзиві до суду (а.с.37-41). Також, на підтвердження факту того, що у нього були кошти на будівництво будинку в м.Одесі, відповідачем [PERSON] , не\~було надано\~до суду\~жодних \~доказів,\~як і\~не надано\~доказів \~стосовно його\~заробітку за\~вказаний період\~часу.\~Не надано\~ним і\~копії трудової\~книжки,\~в якій\~було б\~вказано про\~його місце\~роботи,\~з чого\~можливо було\~б зробити\~висновок про\~наявність у\~нього доходів\~ на\~час побудови\~будинку під\~літерою \~«И», за адресою: [ADDRESS] . Не надано ним і довідки з податкових органів, які б вказували на те, що він в указаний час отримував доходи, які давали б можливість йому побудувати будинок під\~літерою \~«И», за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд звертає увагу на те, що, заявлене відповідачем [PERSON] \~у його\~ відзиві\~до суду,\~ що будинок під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] , належить йому і він його побудував (а.с.39) спростовується і ним самим у його ж поясненнях та заяві до суду, в яких він вказав вже інше, а саме, що власником (користувачем) житлового будинку під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] , була померла\~ [PERSON] ,\~свідоцтво на самочинно збудовані будівлі, у тому числі і на самочинно збудований житловий будинок, загальною площею 256,7 кв.м, під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] , він не отримував (а.с.112, 125). Також, ним не заперечувалось того, що позивач [PERSON] \~в займане\~нею житлове\~приміщення -\~кімнату,\~розміром 12,4\~кв.м.\~в будівлі під літерою\~ «И» за адресою: [ADDRESS] , вселилась з дозволу власника цього приміщення [PERSON] , іншого житла у [PERSON] не має. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав у спадщину, разом з іншими спадкоємцями на будівлю під літерою «А» за адресою: [ADDRESS] , і на час розгляду справи є власником саме будівлі під літерою «А» за адресою: [ADDRESS] , і саме в цій будівлі під літерою «А» за адресою: [ADDRESS] , він має правові підстави мешкати. Будівля під літерою «И» за адресою: [ADDRESS] , йому не\~належить,\~а тому\~відсутні законні\~підстави для\~мешкання в\~ній [PERSON] ,\~як і\~відсутні законні\~підстави на встановлення ним\~ вхідних дверей та\~ змінювати замки\~на дверях в цій будівлі під літерою\~ «И» за адресою: [ADDRESS] . Щодо наданої до суду відповідачем [PERSON] ксерокопії пояснення гр. [PERSON] , в яких вказано, що вона з дозволу [PERSON] , мешкає на першому поверсі в будівлі за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає, що дане пояснення вказує на те, що вказана особа - гр. [PERSON] без будь-яких правових підстав мешкає в будівлі під літерою\~ «И» за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ оскільки [PERSON] не являється власником вказаної будівлі та не може надавати дозволи будь-кому на проживання в цій будівлі під літерою\~ «И» за адресою: [ADDRESS] . Тим більше\~у [PERSON] \~відсутні будь-які\~законні підстави\~для виселення\~ним [PERSON] \~з займаного\~нею житлового\~приміщення -\~кімнати,\~розміром 12,4\~кв.м.\~в будівлі під літерою\~ «И» за адресою: [ADDRESS] , куди вона вселилась з дозволу власника цього приміщення, а отже, має право в цій кімнаті проживати. Суд погоджується з заявою відповідача [PERSON] про те, що він - відповідач у\~справі,\~ спільним\~побутом із\~позивачем не\~пов`язаний,\~родичем Позивачу\~не приходиться\~(а.с.39),\~а тому\~суд звертає\~увагу на\~те,\~що і\~з цих\~підстав,\~відповідач [PERSON] не має законних підстав мешкати в будівлі під літерою\~ «И» за адресою: [ADDRESS] , тим більше вселяти в цю будівлю інших осіб чи виселяти з цієї будівлі інших осіб. Більш того, суд звертає увагу на те, що з пояснень свідків вбачається, що вказана будівля, під літерою\~ «И» за адресою: [ADDRESS] побудована саме на кошти [PERSON] , якою, у свій час було продано квартиру на [ADDRESS] , а гроші за продану вказану квартиру нею були передані покійній родичці [PERSON] для будівництва цього будинку. Проте, [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спірну будівлю під літерою\~ «И» за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~до суду\~не зверталась.\~ Заяву представника відповідача [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] не може бути відповідачем по вказаній справі, так як не є власником і правонаступником [PERSON] в частині будинку під літерою «И» (а.с.125), суд не може прийняти до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що саме відповідач [PERSON] , не будучи власником будівлі під літерою\~ «И» за адресою: [ADDRESS] , саме він в указаній будівлі змінив замки на вхідних дверях, викинув з кімнати будинку речі [PERSON] , саме він, без будь-яких правових підстав вселив в будівлю, під літерою\~ «И» за адресою: [ADDRESS] , власником якої, як він сам стверджує, не являється, громадянку [PERSON] , про що до суду надав ксерокопію її пояснень. Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] , [INFO] , мешкала в житловому приміщенні\~-\~кімнаті,\~розміром 12,4\~кв.м.\~в будівлі під літерою\~ «И» за\~адресою:\~ [ADDRESS] та\~ зареєстрована за цією адресою: [ADDRESS] з 18.02.2005 року по теперішній час, іншого житла не має. За змістом статей\~15\~та\~16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини третьої\~\~статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно до п.6 ч.1\~ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно до частини другої\~статті 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. За правилами частини п`ятої\~статті 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу, підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. При оцінці обраного позивачем способу захисту, суд має враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду, від 15 січня 2020 року у справі № 754/613/18 (провадження № 14-181цс18) викладено висновок, що\~тривалий час проживання у спірній квартирі/будинку особи, яка не має іншого житла, є достатньою підставою для того, щоб вважати квартиру/будинок житлом цієї особи в розумінні ст. 8\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виходячи \~із принципу верховенства права, суд приходить до висновку, що виселення позивачки \~з кімнати,\~розміром 12,4\~кв.м.\~в будівлі під літерою\~ «И» за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ є втручанням у право особи на повагу до її житла. Оскільки, положення\~Конституції України\~та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті\~8,\~9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, відповідно до викладених у позові вимог, який не суперечить закону.\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved