Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 30.10.2018 року надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Животівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, яка мотивована тим, що заявник [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS] однією сім`єю разом з [PERSON] як чоловік та жінка без укладення шлюбу до дня його смерті. В процесі спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка вони вели спільне господарство, разом харчувалися, сплачували комунальні платежі та інші оплати по утриманню житлового будинку, турбувались один про одного, а після смерті [PERSON] заявник провела його поховання, поминальні обіди, доглядає за його могилою. Встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка заявнику потрібно для прийняття та оформлення спадкових прав на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] . Оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку без встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки та перебування спадкодавця у фактичних шлюбних відносинах з заявником неможливо. Згідно розпорядження керівника апарату Тимофієва В.Г. № 397 від 25.08.2020 року призначено повторний авторозподіл судових справ на підставі наказу № 21-к від 29.07.2020 року та Указу Президента України № 226/2020 від 16.06.2020 року «Про призначення суддів». Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оратівського районного суду Вінницької області від 25.08.2020 року головуючим суддею визначено Климчука С.В. Ухвалою суду від 29.09.2020 року справу № 141/1131/18 прийнято до розгляду судді Климчука С.В., відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом учасників справи на 04.11.2020 року. Ухвалою суду від 04.11.2020 року відкладено розгляд справи № 141/1131/18 на 16.12.2020 року, зобов`язано заявника [PERSON] надати докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві. В судовому засіданні 16.12.2020 року заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просила суд встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без укладення шлюбу більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Представник заявника адвокат Вдовиченко В.І. заявлені вимоги також підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, та просив суд їх задовольнити повністю. Заінтересована особи - Животівська сільська рада Оратівського району Вінницької області у судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належними чином. При цьому, 16.12.2020 року за № 2130/20-Вх до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно якої заінтересована особа заявлені вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для вирішення і розгляду справи по суті, встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батько» запис « [PERSON] », в графі «Мати» запис « [PERSON] », що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.1953 року. Як вбачається з паспорту громадянина України, з 10.02.2010 року заявник зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» запис « [PERSON] », в графі «Мати» запис « [PERSON] », що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.1967 року. [INFO] в с. Животівка Оратівського району Вінницької області помер [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.04.2018 року виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,4138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області (за межами населеного пункту), яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 297968. Як вбачається з довідки № 409 від 02.10.2018 року, виданої виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за № 3, об`єкт погосподарського обліку № 0268, померлий [PERSON] , який народився [INFO] в с. Животівка Оратівського району Вінницької області на день смерті [INFO] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою була зареєстрована та постійно проживала [PERSON] , 1953 р.н. - співмешканка. Відповідно до довідки № 410 від 02.10.2018 року, виданої виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, до кола спадкоємців померлого [PERSON] , який помер [INFO] , належить співмешканка [PERSON] , 1953 р.н. Також згідно довідки № 411 від 02.10.2018 року, виданої Животівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, [PERSON] , 1953 р.н., проживає та зареєстрована за адресою в [ADDRESS] з 02 лютого 2010 року по даний час. Окрім цього, як вбачається з довідки № 335 від 14.12.2020 року, виданої Животівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, [PERSON] , 1953 р.н. та [PERSON] , 1967 р.н. проживали в будинку [ADDRESS] з 10.02.2010 року до [INFO] (дня смерті) [PERSON] . Також [PERSON] проживає по даний час за даною адресою, що підтверджується листами облікової картки об`єкта по господарського обліку за 2011-2015 роки погосподарської книги № 3, особовий рахунок № [NUMBER] . Допитана в судовому засіданні 16.12.2020 року свідок [PERSON] підтвердила той факт, що [PERSON] спільно проживала в будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без укладення шлюбу більше п`яти років, вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства (ч. 2 ст. 9 СК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно статтей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно ч.1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Як вбачається з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК України не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи та перевірки їх доказами, суд приходить до висновку про доведеність заявником факту її спільного проживання з [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] на день смерті однією сім`єю як чоловік та жінка більше п`яти років, офіційно починаючи з 02 лютого 2010 року, до часу відкриття спадщини ( [INFO] ), а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved