Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини та аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на її утримання. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 2010 року року вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. В період сумісного проживання у них народився син - [PERSON], який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно [PERSON], матеріальну допомогу на утимання дитини і її утримання не надає. Вона не може працювати, так як доглядає малолітню дитину. Відповідач працює офіційно, має дохід і має можливість надавати достатню матеріальну допомогу. Вона ж не має можливості самостійно утримувати дитину та себе, тому вимушена звернутись до суду. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини та аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дружини, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що в період сумісного проживання 24 червня 2015 року у сторін народився син [PERSON], матірю дитини є позивачка [PERSON], батьком відповідач [PERSON]. Дитина проживає з матірю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матірю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Дитина народжена у червні 2015 року, позивачка не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за сином, коштів не вистачає, тому і вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментівна утримання дружини, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, на утриманні інших дітей не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 1102 грн. 40 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved