Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №1 в інтересах Харківської міської ради, Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради звернувся до суду із позовною заявою, якою просив суд стягнути з [PERSON] на користь місцевого бюджету 1 966 грн., які витрачені з державного бюджету на лікування потерпілого від злочину. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 у справі №638/13794/14к [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України. У мотивувальній частині вироку встановлено, що 20.06.2014, біля 22 години 10 хвилин [PERSON] в компанії своїх товаришів [PERSON] та [PERSON] знаходилися біля 6-го під'їзду будинку [ADDRESS], де очікували свого товариша [PERSON] Через певний час до них підійшов раніше не знайомий громадянин [PERSON], який перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння. Громадянин [PERSON] вступив з компанією в словесний конфлікт та випадково зачепив [PERSON], після чого скандал був продовжений, бо [PERSON], знаходячись на відповідній відстані від [PERSON], [PERSON], [PERSON], почав лаятися в їхню адресу нецензурною лайкою та агресивно себе поводити, а потім, зчепивши кулаки, пішов в сторону лавки, на якій розташувалася компанія. Після чого [PERSON] вирішив залагодити виниклий конфлікт, для чого піднявся з лавки та, використовуючи спортивні навики, що були ним раніше отримані під час тренувань на заняттях з кікбоксінгу, наніс [PERSON] одного удару нижньою кінцівкою, узутою в кросівок, в область лівої частини обличчя. Від нанесеного удару потерпілий [PERSON] похитнувся, не втримався на ногах, бо перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння, та впав на асфальтне покриття біля під'їзду. При падінні з вишини власного зросту вдарився тем'яно-потиличною частиною голови. Після падіння [PERSON] на асфальт, [PERSON], [PERSON], [PERSON] не поцікавилися, що сталося з потерпілим трапилося, злякалися та з місця події втекли. Після чого, до 6-го під'їзду будинку [ADDRESS] підійшов їх товариш [PERSON], який побачив, що його сусід [PERSON] знаходиться в безпорадному стані, а сусід з іншої квартири сказав, що викликав [PERSON] швидку допомогу. 20.06.2014 [PERSON] був доставлений до ХМКЛШНМД ім. Мєщанінова, де йому надали необхідну медичну допомогу. [INFO] [PERSON] помер від отриманих травм в приміщенні КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мєщанінова». Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 205-Ат/14 від 28.07.2014, причиною смерті [PERSON] стала тяжка черепно-мозкова травма, з наявністю крововиливів в м'які тканини, лінійного перелому потиличної кістки, крововиливів під оболонки головного мозку, забиття головного мозку з осередками контузій обох лобових часток, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. У зв'язку з отриманням вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мєщанінова» у відділенні інтенсивної терапії в період з 20.06.2014 по [INFO]. Відповідно до калькуляції вартості лікування наданої КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мєщанінова» від 29.11.2017, вартість стаціонарного лікування [PERSON] з 20.06.2014 по [INFO] склала 1 966 грн. 00 коп. У судовому засіданні прокурор підтримав позовну заяву та наполягав на її задоволенні на викладених у ній підставах. Відповідач позовні вимоги визнав. Факт того, що [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні лікарні з 20.06.2014 року по [INFO], відповідно заклад охорони здоров'я ніс витрати на його лікування. За весь час його перебування в лікарні потерпілий [PERSON] провів 8 ліжко-днів, вартість одного ліжко-дня в травматологічному відділенні складає 245,75 грн. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 1966,00 грн. (245,75 грн. х 8 ліжко-днів = 1966,00 грн.), що підтверджується повідомленням КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мєщанінова». Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.3постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача грошових коштів за перебування потерпілого на лікуванні. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved