Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Берегівський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Берегівської центральної районної лікарні до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Позовні вимоги мотивує тим, що 13 червня 2014 року біля 11 години [PERSON] знаходячись в смт. Батьово на території Окремого Хутора, Берегівського району, наніс [PERSON] один удар долонею правої руки по лівій стороні голови в область щоки та щелепи, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Вироком Берегівського районного суду від 06.10.2014 року [PERSON] засуджено за ст. 125 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON], в період з 14.07.2014 року по 23.07.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у Берегівській центральній районній лікарні. Витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] за вказаний період часу склали 1667,61 грн., що стверджується довідкою Берегівської ЦРЛ № 115/01-25 від 11.02.2015 року та в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. У зв'язку з цим прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Берегівської центральної районної лікарні 1667,61 грн. витрачених на лікуванні [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Прокурор в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник Берегівської центральної районної лікарні в судове засідання не з'явився однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Берегівського районного суду від 06.10.2014 року [PERSON] засуджено за ст. 125 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. Згідно вироку, визнаного судом доведеним, що [PERSON] 13 червня 2014 року біля 11 години знаходячись в смт. Батьово на території Окремого Хутора, Берегівського району, наніс [PERSON] один удар долонею правої руки по лівій стороні голови в область щоки та щелепи, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Після описаних вище подій потерпілий [PERSON] в період з 14.07.2014 року по 23.07.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у Берегівській центральній районній лікарні. Згідно довідки Берегівської районної лікарні від 11.02.2015 року № 115/01-25 витрати за стаціонарне лікування [PERSON] становлять 1667,61 грн. (а.с. 4). Станом на час судового розгляду справи витрати не відшкодовано. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Як встановлено судом потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Берегівській районній лікарні з приводу тілесного ушкодження, завданого йому відповідачем, якого вироком суду визнано винуватим у вчиненні відповідного суспільно небезпечного діяння. Оскільки перебування потерпілого на лікуванні є наслідком злочинних дій відповідача, останній зобов'язаний відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на стаціонарне лікування потерпілого. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі п. 11 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільнені від сплати судового збору. Тому судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно ст.ст. 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved