Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про зняття майна з-під арешту (заборони). Позовні вимоги обгрунтовує тим, що право власності на квартиру за адресою : [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних частках. [INFO] року [PERSON], який доводився позивачу чоловіком, помер. Після його смерті залишилось спадкове майно яке складається з 1/3 частки вищевказаної квартири. Заповіту померлий [PERSON] не залишив, тому спадкове майно спадкується за законом. Спадкоємцем першої черги є - позивач, інших спадкоємців першої черги немає. На час смерті [PERSON] , позивач була зареєстрована та постійно мешкала разом із спадкодавцем, тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини вона не заявляла. Звернувшись до нотаріуса, для отримання спадщини, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на 1/4 частину квартири [ADDRESS], належної померлому [PERSON] накладено арешт на підставі постанови відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області АА№821713 від 08 червня 2007 року. У травні 2016 року позивач звернулась з приводу арешту квартири до ВДВС Броварського МРУЮ, на що 01 червня 2016 року отримала відповідь, в якій зазначено, що відкритих виконавчих проваджень у відділі стосовно [PERSON] не перебуває, вирішити питання та надати інформацію, щодо арешту на квартиру, не виявляється можливим, оскільки строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки. Як зазначає позивач, вона позбавлена можливості оформити документи на отримання спадщини, а оскільки на даний час вже відсутні підстави, згідно яких було накладено арешт, тому вона звернулась до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, пояснення надала аналогічні позовній заяві. Представник відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] - в рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва, витягом про реєстрацію права власності в матеріалах справи. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 жовтня 2015 року. Померлий [PERSON] доводився позивачу [PERSON] чоловіком, що підтверджується відміткою про реєстрацію шлюбу у паспорті на ім'я позивача. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] Так як заповіту померлий [PERSON] не залишив, тому спадкове майно спадкується за законом. Спадкоємцем першої черги є позивач по справі - [PERSON], дружина померлого [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] року [PERSON], позивач спадщину після померлого чоловіка прийняла, що підтверджується відповідною заявою про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса, для отримання спадщини, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на 1/4 частину квартири [ADDRESS], належної померлому [PERSON] накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області АА№821713 від 08 червня 2007 року . У травні 2016 року позивач звернулась з приводу арешту квартири до ВДВС Броварського МРУЮ, на що 01 червня 2016 року отримала відповідь, з якої вбачається, що згідно перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та журналу реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень, встановлено, що відкритих виконавчих проваджень у відділі стосовно [PERSON] не перебуває. Вирішити питання та надати інформацію, щодо арешту на квартиру, не виявляється можливим, оскільки відповідно до наказу №2274/5 від 25 грудня 2008 року про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, тому позивачу рекомендовано звернутись до суду з позовом про зняття арешту з даного майна. Так, на виконанні відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області перебував судовий наказ №2-612 виданий 06 червня 2004 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь Броварської філії ПАТ «Київоблгаз» боргу в сумі 1 216 грн. 53 коп. Постановою відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області АА№821713 від 08 червня 2007 року, накладено арешт на ? частину квартири [ADDRESS], належну [PERSON]. Як вбачається з довідки №50 від 07 червня 2016 року виданої Броварською філією ПАТ «Київоблгаз», за використаний природний газ, борг абонента [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] згідно судового наказу 2-612, виданого 06 червня 2004 року, погашено у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. А відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На виконання ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном». Відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст. 41 Конституції України правоприватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що наявність накладеної заборони ( арешту) на ? частину квартири [ADDRESS] безперечно порушує права позивача, як спадкоємця вказаного майна. Судом встановлено, що позивач позбавлена можливості вирішити питання про скасування арешту в позасудовому порядку, в зв'язку з наведеним, вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки викладені в заяві обставини знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved