Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 30.08.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Шлюб між нею та відповідачем не розірвано. Відповідач проживає окремо і добровільно сплачувати кошти на утримання сина відмовляється. У неї не вистачає коштів для того, щоб належним чином забезпечувати дитину самим необхідним та сплачувати комунальні послуги. Відповідач працює, отримує доходи і може допомагати їй в утриманні сина. Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить його матеріального становища. Інших утриманців у нього немає. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині виплати аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], до його повноліття, з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно, у встановленому порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст.77 ч.2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України відповідач також зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1286 грн. на місяць (ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 р. N5515-VI). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.2), мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Тиврівської селищної ради №935 від 30.10.2013 р. (а.с.5). Позивачка [PERSON] не працює, власного житла не має, проживає із сином в будинку батьків, батько дитини участі у вихованні та утриманні сина не бере, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 30.10.2013 р. (а.с.4). Відповідач постійного місця роботи не має, його доходи нерегулярні та мінливі, а тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Інших утриманців відповідач не має.

Outcome: approved