Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту смерті, вказавши заінтересованою особою по справі [PERSON] міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. В обґрунтування вимог заявниця вказує, що її син [PERSON], [INFO], в 2014 р. захворів злоякісною меланомою шкіри, син важко хворів. Від зазначеної хвороби син помер 27.09.2017 р. в м.Севастополь, про що було видано свідоцтво про смерть відділом РАЦС Гагарінського району м.Севастополя. Однак зазначене місце є тимчасово окупованою територією України. В міськвідділі РАЦС їй відмовили у видачі свідоцтва про смерть сина встановленого зразка оскільки нею не подана передбачених діючим законодавством України документів підтверджуючих смерть сина. У сина перебувала у власності нерухоме майно в с.Нігин. Встановлення факту смерті сина їй необхідно також для оформлення спадщини. Заявниця просить суд винести рішення яким встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який був зареєстрований за адресою: [INFO], визнавши дату його смерті 27.09.2017 р., місцем смерті м.Севастополь АР Крим, у віці 48 років, причина смерті злоякісна меланома шкіри верхньої кінцівки. В суді заявниця та її представник заяву підтримали, просять її задоволити. Суду заявниця пояснила, що син із сімєю проживав в м.Севастополь, син з 2014 р. хворів важкою хворобою, сина живим не застала, приїхала із знайомою на його похорони, син похований в м.Севастополь. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, начальник відділу направив суду заяву в якій просить справу розглянути без їх представника, у вирішенні вимог заявниці покладаються на думку суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що разом із заявницею їздила на похорони [PERSON] в м.Севастополь, дійсно син заявниці помер 27.09.2017 р. та похований в м.Севастополь. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Заявниця є матірю [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. [PERSON] помер 27 вересня 2017 року в м.Севастополь, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28.09.2017 р. відділом запису актів громадянського стану Гагаринського райрону м.Севастополя Управління запису актів громадянського стану м.Севастополя. 10.10.2017 року заявнику [PERSON] міським відділом ДРАЦС відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю документів, на підставі яких можливо було б вчинити вказану дію. Згідно з\~ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Ч. 1-3\~ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режимна тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014, встановлено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. П.1.ч.1 ст.3 зазначеного закону встановлено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Разом з тим, про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. Таким чином, надані заявницею докази - свідоцтво про смерть [PERSON] № 520785 серії I-КМ видане 28.09.2017 р. відділом запису актів громадянського стану Гагаринського райрону м.Севастополя Управління запису актів громадянського стану м.Севастополя, довідка ДБУ «Спеціалізованої служби з питань похоронної справи» м.Севастополя, які видані на окупованій території, суд сприймає як належний доказ, на підставі якого можливо зробити висновок про смерть [PERSON] Крім цього зазначений факт в суді підтвердив свідок [PERSON] Згідно з п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення даного факту заявнику потрібне для отримання свідоцтва про смерть. Отже, заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved