Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Львівського комунального підприємства «Цитадель - центр», в якому просить зобов`язати відповідачів виконати роботи з герметизації внутрішньої каналізаційної мережі (водовідводу з ванни, який виконується через відкритий трап) в квартирі [ADDRESS] , а також просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 15724 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та судові витрати. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться поверхом вище належної позивачу квартири. Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років, відповідачі неодноразово затоплювали належні їй приміщення, на стелі з`явилась тріщина та сліди деформації. Під час проведення ремонтних робіт було виконано розкриття підвісної стелі та виявлено, що там наявна вода, що зібралася внаслідок залиття. Це спричинило обвал штукатурки зі стелі та створило неприємний запах в приміщенні позивача. На місці залиття утворився грибок та стояв нестерпний сморід. Позивач вказує, що неодноразово зверталася до відповідачів з проханням відремонтувати каналізаційну мережу, однак причину залиття так і не усунуто. Окрім того, позивач зазначає, що дії відповідачів призводять до її тривалого знаходження в стані стресу та душевних страждань. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.03.2021 року у даній справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 22.04.2021 року через канцелярію Галицького районного суду м.Львова відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позову. Зокрема, відповідачі зазначили про відсутність їх вини у виникненні пошкоджень в даний квартирі, позивачем не наведено жодних доказів їх протиправної поведінки, акт, складений працівниками ЛКП без огляду внутрішньо квартирної каналізаційної мережі та без їх присутності, відтак не може бути належним доказом. Окрім того, відповідачі зазначили, що власники квартири [ADDRESS] періодично засмічують спільний стояк та затоплюють їх квартиру, з приводу чого вони зверталися до суду. Також, відповідачі зазначили, що ЛКП «Цитадель-Центр» є виконавцем житлово-комунальних послуг у згаданому будинку, відтак саме ЛКП повинно здійснювати чищення каналізаційних стояків. Просили відмовити у задоволенні позову. 06.05.2021 року позивач через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подала відповідь на відзив, у якому просила позов задоволити в повному обсязі. Окрім того, просила долучити до матеріалів справи копію висновку судової будівельно - технічної експертизи. 13.05.2021 року позивач через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подала клопотання про долучення до матеріалів справи копію акту ЛКП «Айсберг» від 06.05.2021 року та фотокопії залиття. 14.05.2021 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначили, що акти, складені працівниками ЛКП «Цитадель - Центр» не є належними доказами у даній справі, просять відмовити у задоволенні позову. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову та електронні адресу сторін, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова). Відповідач ЛКП «Цитадель - центр» відзиву на позовну заяву не подав, будь - яких інших заяв від нього не надходило. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4669070 від 11.06.2013 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с.9/. В акті від 19.03.2018 року, складеному комісією ЛКП «Цитадель - Центр», вказано, що через засмічення каналізаційного стояка між першим та другим поверхами та відсутність герметизації внутрішньо квартирної каналізаційної мережі в квартирі [ADDRESS] , сталося залиття стелі у квартирі [NUMBER] в вказаного будинку /а.с.6/. Згідно акту від 12.12.2019 року, складеного комісією ЛКП «Цитадель - Центр» за результатами виходу на місце за адресою: [ADDRESS] , вказано, що на стелі приміщення виявлено сліди вологості /а.с.10/. В акті від 06.05.2021 року, складеному комісією ЛКП «Айсберг» за результатами виходу на місце в нежитлове приміщення, що за адресою: [ADDRESS] , вказано, що на стелі приміщенні під літерою 1в-3 виявлено залиття стіни /а.с.70/. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи, призначеної у цивільній справі №461/7867/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Львівського комунального підприємства «Цитадель - центр» про спонукання до дій та відшкодування шкоди №032/19 від 04.10.2019 року, визначено, що причиною пошкоджень приміщення та його конструктивних елементів в середині квартири [ADDRESS] - є проникнення рідини з приміщення ванни літ. 3-6 квартири [NUMBER] , яка розташована над квартирою [ADDRESS] . Проникнення рідини (каналізаційних стоків) з приміщення ванни квартири [NUMBER] , що стало причиною замокання приміщень квартири [NUMBER] , її конструктивних елементів, відбулось внаслідок засміченості каналізаційного стояка, яким користуються мешканці квартир другого і третього поверхів, і відсутності герметизації внутрішньої каналізаційної мережі (водовідводу з ванни, який виконується через відкритий трап) в квартирі [NUMBER] /а.с.57-65/. Окрім того, вказаним висновком експерта, визначено вартість ремонтних робіт для відновлення пошкоджень приміщень та його конструктивних елементів квартири [ADDRESS] становить 15724 грн. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Судом встановлено, що у квартирі позивача сталося залиття через засміченості каналізаційного стояка, яким користуються мешканці квартир другого і третього поверхів, і відсутності герметизації внутрішньої каналізаційної мережі (водовідводу з ванни, який виконується через відкритий трап) в квартирі [NUMBER] . Розмір заподіяної шкоди становить 15724 грн. Вказані обставини підтверджені матеріалами справи. Окрім того, водоканалізаційний стояк відноситься до інженерного обладнання будинку і обслуговується виключно організацією, на балансі якої перебуває будинок, за що ЛКП отримується відповідна плата. Позивачем виконано обов`язок щодо доказування заподіяння вини відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Львівського комунального підприємства «Цитадель - центр» та її розмір. Відтак, враховуючи фактичні обставини, встановлені під час розгляду справи, з врахуванням доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частинні стягнення з відповідачів майнової шкоди в розмірі 15724 грн. Статтею 13 Конституції України визначено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, але й нести відповідальність перед суспільством за належне використання цих прав. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.2,4,6 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 24 січня 2006 р. №45 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Згідно із ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що покликання позивача на те, що залиття стелі сталося через відсутність герметизації внутрішньої каналізаційної мережі (водовідводу з ванни, який виконується через відкритий трап) в квартирі [NUMBER] , в якій проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованими та знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Як зазначено у висновку №032/19 від 04.10.2019 року - причиною пошкоджень приміщення та його конструктивних елементів в середині квартири [ADDRESS] - є проникнення рідини з приміщення ванни літ. 3-6 квартири [NUMBER] , яка розташована над квартирою [ADDRESS] . Проникнення рідини (каналізаційних стоків) з приміщення ванни квартири [NUMBER] , що стало причиною замокання приміщень квартири [NUMBER] , її конструктивних елементів, відбулось внаслідок засміченості каналізаційного стояка, яким користуються мешканці квартир другого і третього поверхів, і відсутності гермитизації внутрішньої каналізаційної мережі (водовідводу з ванни, який виконується через відкритий трап) в квартирі [NUMBER] . За таких обставин, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку, що відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід зобов`язати виконати роботи з герметизації внутрішньої каналізаційної мережі в квартирі [ADDRESS] . Окрім майнової шкоди, позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 гривень, яка проявилася у негативних емоціях та переживаннях, тривалому знаходженні позивача у стані стресу. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна немайнова шкода, заподіяна громадянинові діяннями іншої особи, відшкодовуються особою, що заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральну шкоду заподіяно не по її вині. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що причинила шкоду, фізичних або моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків . Відповідно до ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із послідуючими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Однак, позивачем не наведено аргументів, які б свідчили про нанесені позивачу моральні чи душевні страждання, а також не доведено факту заподіяння моральних чи фізичних страждань, спричинених відповідачем, не аргументовано суму морального відшкодування. Відтак, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення на її користь моральної шкоди. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позов підлягає до часткового задоволення. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1816 грн.

Outcome: approved