Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з указаним позовом, де [PERSON] просила визнати право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по адресі: [ADDRESS], як частку у спільній сумісній власності подружжя та право власності на ? частку, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], а [PERSON] просила визнати право власності на ? частку вказаного домоволодіння , як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] Позовні вимоги обгрунтували тим, що [INFO] помер чоловік та батько позивачів [PERSON] За життя він заповіту не складав. Позивачі, як спадкоємці за законом першої черги спадщину прийняли , оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном. 11 листопада 2015 року [PERSON], а 30 січня 2016 року [PERSON] звернулися до нотаріуса за видачею свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно, однак постановами державного нотаріуса їм відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння . Просили позовні вимоги задовольнити . Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених в позовній заяві. Представник Підмихайлівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області - сільський голова Гриньов М.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності . Заслухавши пояснення позивачів, письмові пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно довідки №468, виданої 16 жовтня 2015 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, 02 березня 1990 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS]. Підставою для реєстрації права власності було свідоцтво про право власності, видане 27 лютого 1990 року виконавчим комітетом Підмихайлівської сільської ради народних депутатів. Як вбачається із матеріалів справи вказане домоволодіння було набуте [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу . Враховуючи те, що відповідно до ст.22 КпШС України, який діяв на момент виниклих правовідносин, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, і їх частки є рівними (ст. 28 цього Кодексу) , аналогічні норми містяться в статтях 60,70 СК України, позивач [PERSON] набула права власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по адресі: [ADDRESS], як частку у спільній сумісній власності подружжя. В газеті "Голос Опілля " від 14 листопада 2015 року № 45 опубліковано оголошення про втрату свідоцтва про право власності на домоволодіння у [ADDRESS], яке видане 27 лютого 1990 року виконавчим комітетом Підмихайлівської сільської ради на ім`я [PERSON] Встановлено, що в зв'язку зі смертю [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому ? частку у спільній сумісній власності подружжя . Дружина спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги вступили в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою №51, виданою 08 лютого 2016 року виконавчим комітетом Підмихайлівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року , а тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори 11 листопада 2015 року спадкоємцю [PERSON] та 30 січня 2016 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки у житловому будинку [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. У постановах зазначено, що із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини, заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] інші спадкоємці, крім [PERSON] та [PERSON] до Рогатинської районної державної нотаріальної контори не звертались. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 16 жовтня 2015 року №468 вбачається, що загальна площа житлового будинку становить 112,4 кв.м., житлова площа - 55,4 кв.м., стайні - 64,8 кв.м., вбиральні - 1,2 кв.м., огорожі - 19,3 кв.м., криниці - 9,0 м/п. Загальна вартість домоволодінь - 104 193 грн. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved