Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, пені та комісії, штрафу. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору без номеру від 07 травня 2012 року, укладеного між банком і [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2015 року утворилася заборгованість: за кредитом в сумі 499 грн. 06 коп., по процентам за користування кредитом в сумі 1142 грн. 40 коп., за пенею та комісією в сумі 1560 грн. 00 коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 160 грн. 07 коп., а всього в розмірі 3861 грн. 53 коп.. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача, повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та не заперечував проти винесення заочного рішення по справ, а також просив стягнути витрати пов»язанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином відповідно до ч.4 та ч.9 ст. 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, відомостей про причини неявки, заяв та клопотань суду не надав. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, з дослідженням яких вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2015 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі3 00,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (а.с.5-31). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Із пункту 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчать його підписи, факт отримання кредиту та користування кредитною карткою. Із п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг вбачається , що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої угоди про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2015 року утворилася заборгованість: за кредитом в сумі 499 грн. 06 коп., по процентам за користування кредитом в сумі 1142 грн. 40 коп., за пенею та комісією в сумі 1560 грн. 00 коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 160 грн. 07 коп., а всього в розмірі 3861 грн. 53 коп., що стверджується розрахунком позивача, який відповідачем не спростований (а.с.4). Тому, з винного в невиконанні зобов'язання відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 31 липня 2015 року в розмірі 3861 грн. 53 коп.. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1218 грн. 00 коп..

Outcome: approved