Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх сина: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1699 гривень з подальшою індексацією у відповідності до закону, починаючи від дня подачі заяви і до повноліття дитини, також просить стягнути на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною 3 років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 618. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно з позивачем. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved