Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Дніпровський районний у місті Дніпродзержинську відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] України, який був зареєстрований за адресою: Україна, Донецька область, м.Дебальцеве, вул.Баумана, буд.13, померлого 08 грудня 2015 року в м.Дебальцеве, Україна у віці 85 років. Свої вимоги мотивує тим, що вона є дочкою [PERSON], [INFO]. 17 грудня 2015 року її батько [PERSON] помер внаслідок хронічної хвороби - атеросклеротичний коронарокардіосклероз у віці 85 років в м.Дебальцеве Україна. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини будинку розташованого за адресою: м.Дебальцеве Донецька область, вул.Баумана, буд.13. Вона є його єдиною спадкоємицею за заповітом. У звязку зі смертю батька на тимчасово окупованій території, вона отримала документи від державних органів, які тимчасово не здійснюють свої повноваження. В звязку з чим не має можливості оформити спадщину після смерті батька. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків пов'язаних зі смертю, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші. Згідно п.1 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (надалі Правил), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.1 підрозділу V розділу ІІІ Правил, підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно п.15 підрозділу V розділу ІІІ Правил, якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В судове засідання заявниця не з'явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Дніпровський районний у місті Дніпродзержинську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженка міста Дебальцеве Донецької області, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією її паспортом громадянина України серії ВВ №645747 виданого Дебальцівським МВ УМВС України в Донецькій області 17 грудня 1998 року (а.с.3). В підтвердження того, що заявниця є донькою померлого є: копія свідоцтва про народження [PERSON], виданого 29 січня 1977 року міського бюро РАЦС міста Дебальцево Донецької області, запис за №257, відповідно до якого [PERSON] вказаний її батьком (а.с.6), копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 02 червня 1990 року міськвідділом РАЦСа м.Дебальцеве Донецької області, запис за №106, відповідно до якого 02 червня 1990 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON], та після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно копії довідки від 07 лютого 2017 року №0000107754 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана департаментом охорони здоровя та соціального захисту населення Камянської міської ради, вбачається, що заявниця [PERSON], 14 червня 1973 року отримала статус внутрішньо переміщених осіб з адміністративно-територіальної одиниці України - району проведення антитерористичної операції м. Дебальцеве, Донецької області та фактично проживає (перебуває) за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, батько заявниці [PERSON], помер 08 грудня 2015 року у місті Дебальцеве Донецької області, про що вказано у копії свідоцтва про смерть, виданому 11 грудня 2015 року (а.с.13). Згідно медичного свідоцтва про смерть № 359, виданого 14 грудня 2015 року, [PERSON], який проживав за адресою: [INFO], помер 08 грудня 2015 року, причина смерті: атеросклеротичний коронарокардіосклероз. Згідно частин 1 та 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», передбачено, що внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом, є недійними і не створюють правових наслідків. Відповідно ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В постанові Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року зазначено, що тимчасово окупованими територіями визначені окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Враховуючи, що на даний час заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька, тому як свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільно-процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» визначення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлює суд, а тому суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], померлого 08 грудня 2015 року в м.Дебальцеве, Україна у віці 85 років, на тимчасово окупованій території. Відповідно до\~ч.7 ст.235 ЦПК України, яка визначає порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved