Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що 15 травня 2011 року померла його мати [PERSON]. Заповіт мати не складала, у зв'язку із чим позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. Мати позивача була членом КДСП «Нива» в с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області та її було внесено до списків пайщиків, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Нива» за № 169. Державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Нива» було видано 13 квітня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд №308, але сертифікат на земельну частку (пай) його матері не видавали. Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай) в КДСП «Нива», так як на момент отримання господарством Державного акту на право колективної власності на землю його мати була членом господарства. Тому позивач змушений звернутись до суду та просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,06 умовних кадастрових гектар в порядку спадкування за законом та зобовязати Магдалинівську райдержадміністрацію виділити земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, підтримує позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області заперечила проти позовних вимог зазначивши, що відсутні відомості про те, що мати позивача була членом підприємства, у звязку із чим не має права на отримання земельної частки (паю). Крім того, представник відповідача зазначила, що позивачем пропущено строк позовної давності. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] внесена до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» за № 169 (а. с. 5). Державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Нива» було надано 23 червня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд № 308 (а. с. 5). Із повідомлення відділу Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області видно, що в КДСП «Нива», розмір земельного паю становить 5.06 умовних кадастрових гектарів (а. с. 8). [PERSON] була членом КДСП «Нива» та її було виключено із членів господарства на підставі протоколу загальних зборів № 2 від 10.03.1997 року, згідно інформації архівного відділу Магдалинівської райдержадміністрації (а. с. 26). [PERSON] є матірю позивача, згідно свідоцтва про народження серії ІV-КИ № 470182, актовий запис № 21 (а. с. 6). [PERSON] померла 15 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 7). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 2. Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з пунктом 17\~розділу X «Перехідні положення» ЗК України\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. П. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Отже, з огляду на вищенаведені положення, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Згідно ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. В судовому засіданні встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Нива» виданий 23 червня 1995 року, мати позивача [PERSON] була членом КДСП «Нива» та включена до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), який додано до Державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Нива». Позивач є спадкоємцем першої черги, має право на спадкування за законом. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved