Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] через свого представника звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Вказані позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11.07.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції, актовий запис про шлюб № 790. 28.09.2010 року шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області. Від спільного шлюбу позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Навіть в період подружнього життя відповідач не приймав участі у вихованні дитини. Так, в період перебування дитини у дошкільному навчальному закладі відповідач у закладі не з'являвся, навчанням та вихованням дитини, чи його почуттям не цікавився. Ще до постановлення рішення суду про розірвання шлюбу позивач була змушена звернутися з позовом про стягнення аліментів і 01.12.2009 року Канівським районним судом Черкаської області було постановлене рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання спільної доньку починаючи з 29.10.2009 року і до досягнення дитини повноліття в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист. Ані до рішення про стягнення аліментів відповідач не здійснював матеріального допомоги ані після відкриття виконавчого провадження відповідач не здійснює матеріальну допомогу. Заборгованість по сплаті аліментів станом на листопад 2017 року становить 142875,14 грн. Відповідач абсолютно не піклується про фізичний і духовний стан дитини, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Дитина не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав викладених в ньому та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштопаного відправлення. Будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило, як і відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилася. Надала до суду оригінал висновку органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.04.2018 року №102/03/31-3294 про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] стосовно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Також просила розглядати справу у відсутність представника третьої особи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Канівського міськарйонного суду Черкаської області від 28.09.2010 року було розірвано. Від вказаного шлюбу у сторін народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 29.10.2009 року. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до довідки старшого державного виконавця Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 27.11.2017 року заборгованість [PERSON] по аліментам становить 142875,14 грн. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] нотаріально завірив заяву, про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], та дає згоду на її усиновлення, з відповідною зміною прізвища та по батькові доньки. Відповідно до положень п. п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 13.04.2018 року за №102/03/31-3294, відповідач у справі [PERSON] - батько малолітньої [PERSON], [INFO] свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Враховуючи інтереси дитини Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька, [PERSON], стосовно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №6 від 05.04.2018 року). Малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі та фактично знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем та підтверджується довідкою про склад сімї від 15.06.2017 року. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на батька обов'язків не виконує, він не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться долею дитини, не відвідує її, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, тобто останній у цілому ігнорує факт споріднення з дитиною. Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 19, 150, 164, 165, 180 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та,

Outcome: approved