Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 травня 2010 року по 31 серпня 2019 року в розмірі 90 936,60 грн. щодо аліментних зобов`язань по сину [PERSON] [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №2-5084/2010 за позовом [PERSON] , після розлучення [PERSON] , до [PERSON] вирішено стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2010 року і до досягнення повноліття. Протягом усього періоду стягнення відповідач не виконував належним чином судового рішення про стягнення аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.05.2010 року по 31.08.2019 року. Пеня заявлена до стягнення з врахуванням вимог ст.196 СК в розмірі, що не перевищує 100% заборгованості по аліментним зобов`язанням. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задоволити. Уточнила позовні вимоги та просила стягнути пеню за несплату аліментів за період з 30 квітня 2010 року по 17 вересня 2019 року в розмірі 112 759,60 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зауважив про систематичне виконання батьківського обов`язку щодо утримання спільного неповнолітнього сина. Сплатив заборгованість по аліментам за виконавчим листом пред`явленим до виконання напередодні повноліття сина в грудні 2019 року. Немає систематичного заробітку. Просив зменшити розмір неустойки до 5000 грн. Зауважив про відсутність вини у виниклій заборгованості з аліментів. Після пред`явлення виконавчого листа до виконання вжив всіх заходів для погашення виниклої заборгованості. Не заперечував про належність на праві власності об`єктів нерухомого майна та автомобіля, набутих в порядку спадкування. Заслухавши учасників процесу дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволеню частково. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом(ст..81 ЦК України). Судом з`ясовано, що на відповідача покладено аліментне зобов`язання щодо неповнолітнього сина за рішенням суду. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №2-5084/2010 за позовом [PERSON] , після розлучення [PERSON] , до [PERSON] вирішено стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2010 року і до досягнення повноліття. Позивач звернулась до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконавчим листом №2-5084/2010 від 02.07.2010 року в вересні 2019 року, на підставі якої постановою державного виконавця 13 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження. Спільний син [PERSON] [INFO] досяг повноліття. За розрахунком заборгованості Другого відділу Державної виконавчої служби м.Хмельницький загальна сума заборгованості [PERSON] по аліментам перед [PERSON] нв утримання сина [PERSON] складає 112 759,60 грн. за період з 30.04.2010 року по [INFO] року. Постановою державного виконавця 29.01.2020 року закінчено виконавче провадження, у зв`язку з надходженням 20 грудня 2019 року на депозитний рахунок Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому коштів від боржника [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 112 928,60 грн. для погашення заборгованості із сплати аліментів. В силу ст.181 Сімейного кодексу України Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і(або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.(ст..196 ЦПК). Судове рішення має бути законним і обґрунтованим. (ст..263 ЦПК) Згідно з пунктом 22Постанови Пленуму Верховного Суду України"Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Період прострочки складає з 30.04.2010 року по [INFO] року. Загальна сума нарахованої позивачем пені складає 1020 701,7 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки за прострочення сплати аліментів. Розрахунок пені представлений позивачем відповідає вимогам судової практики та здійснений відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року з розрахунку одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. Пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, її обрахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Розрахунок здійснюється за формулою(А1х1%хQ1)+ (А2х1%хQ2)+ (Аnх1%хQn), де А1, А2, Аn-нарахована сума аліментів помісячно, Q1, Q2,Qn-кількість прострочених днів по сплаті аліментів помісячно. В той же час законодавством передбачено обмеження розміру неустойки 100 відсотками заборгованості(ст.196 СК України). Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів(ч.2.ст.196 СК України). Суду не представлено інформацію на підтвердження працевлаштування відповідача та отримання ним доходів. У суду відсутня інформація про ухилення відповідача від сплати аліментів в період нарахування неустойки. За інформацією наданою відповідачем, за довідкою Громадської організації Спортивно-оздоровчий клуб «Новатор», останній перебуває на посаді тренера з футболу. Роботу виконує на громадських засадах, на безоплатній основі. Крім тренерської роботи має тимчасові підробітки, які не носять систематичного характеру та не дають стабільного доходу. Зі слів відповідача, приймав участь у житті неповнолітнього сина. За довідкою клубу «Новатор» з 2013 по 2019 роки всі витрати під час тренувального процесу [PERSON] та участі у змаганнях сина, здійснював батько [PERSON] . Погасив заборгованість за виконавчим листом №2-5084/2010 від 02.07.2010 Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваної неустойки за несплату аліментів щодо утримання [PERSON] [INFO] до 60000 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Outcome: approved