Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

В липні 2021 року заявниця [PERSON] звернулась з вищевказаною заявою, в якій зазначила, що [INFO] в місті Донецьк, Донецької області, Україна, помер [PERSON] , батько малолітньої дитини, будучи громадянкою України вона звернулась до установ РАЦС Одеської області з заявою про видачу Свідоцтва про смерть, але при цьому отримала фактичну відмову про видачу даного документу, а тому заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON] (рос. [PERSON] ), [INFO] , який помер [INFO] в місті Донецьк, Донецької області, Україна. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим заяву задовольнити з наступних підстав. Відповідно ст. 257-1 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ) є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Батьком малолітньої дитини є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини. Заявниця зазначила, що вона з 2012 року перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON] , та він визнав батьківство малолітньої дитини. [INFO] в місті Донецьк, Донецької області, Республіки Україна помер [PERSON] , батько її малолітньої дитини, що підтверджується фото фіксацією похованням та документами про смерть [PERSON] . Заявниця належним чином звернулась до Одеського міського Відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області про проведення державної реєстрації смерті, 06 липня 2021 року заявниця отримала відмову у проведенні державної реєстрації. Входячи з вищевказаного, що факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є:а) лікарське свідоцтво про смерть (форма No 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 No 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за No1150/13024 (далі -лікарське свідоцтво про смерть);б) фельдшерська довідка про смерть (форма No 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 No 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за No 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України. Проте на території Донецької області здійснює ефективний контроль Російська Федерація. На цій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. До того ж, згідно Правил, державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Місцем проживання та настання смерті померлого в даному випадку є місто Донецьк, Донецької області, Україна. Тому родичі померлого не мають підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі -Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Факт смерті підтверджується медичними документами, які видані медичною установою, які вказані вище, а тому суд приходить до висновку, що можливо встановити факт смерті [PERSON] та провести компетентними установами реєстрацію смерті відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved