Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що [INFO] року у відповідачів [PERSON], яка являється її внучкою та [PERSON], народилася донька - [PERSON]. 01 серпня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. [INFO] року у [PERSON] поза шлюбом народилася друга донька - [PERSON] (Свідоцтва про народження серія [NUMBER]) Враховуючи те, що вихованням дітей відповідачі не займалися, 14 квітня 2010 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області прийняв рішення (справа №2- 646/10), яким позбавив [PERSON] та [PERSON] Романівну батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] року народження, а також позбавив [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Опікуном було призначено її, їхню прабабусю та визначено місце проживання дітей в [ADDRESS]. На даний час лише вона опікується цими дітьми, утримує їх, дбає про їхній добробут та розвиток. Враховуючи вище наведене, беручи до уваги її вік, матеріальне становище, та бажане матеріальне становище дітей, що перебувають під її опікую, вважає, що для забезпечення гідного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та просить в задоволенні такого відмовити. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин своєї неявки. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року у [PERSON] та [PERSON], народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія . -[NUMBER] (а.с. 4) 01 серпня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. [INFO] року у [PERSON] поза шлюбом народилася друга донька - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Враховуючи те, що вихованням дітей відповідачі не займалися, 14 квітня 2010 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області прийняв Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 2-646/10 від 14 квітня 2010 року, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] року народження, а також позбавив [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Опікуном було призначено [PERSON], яка являється прабабусею та визначено місце проживання дітей в [ADDRESS]. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України батьки, які позбавленні батьківських прав щодо своїх дітей, не звільняються від обов'язку щодо утримання дітей. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 2 статті 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки, піклування не припиняє права дітей на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дітям відповідно до законів України, а також права власності дітей на ці виплати. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дітей, а відповідачі зобо'язані таку допомогу надавати, але враховуючи ту обставину, що позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідачів, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved