Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає змінити розмір стягуваних з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. до 1/4 частини доходу щомісячно. Мотивуючи заявлені вимогу позивач посилається на те, сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , на утримання якого за судовим рішенням відповідач зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно. Враховуючи, що визначений судом розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину, прохає змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на ј частку від заробітку. Ухвалою суду від 06.06.2019 (а.с.26) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у вказаному позивачем розмірі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши фактичні обставини справи, з`ясувавши позиції сторін та дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.05.2005 з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згодом, за заявою позивачки, розмір стягуваних на дитину аліментів змінювався двічі - згідно із судовим рішенням від 14.01.2011 до розміру 500 грн щомісячно, і вдруге, за рішенням суду від 22.07.2014 до 1000 грн. на місяць (а.с.22,42-43). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені письмові докази, суд доходить висновку про задоволення вимог [PERSON] з огляду на нижче наведене. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, норми Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК). Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, суд може змінити розмір аліментів за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, факт визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне змінити визначений попереднім судовим рішенням спосіб аліментів та стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. З огляду на закріплений Сімейним кодексом України принцип рівності обов`язків обох батьків по утриманню дитини, визначений судом розмір аліментів цілком відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved