Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя найді шов позов [PERSON] , [PERSON] до Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Позов обґрунтований тим, що позивачі у справі постійно мешкають та зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Квартира перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Запоріжжя. Згідно довідок ТВБВ №10007/0285 філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» МФО 313957 ЄДРПОУ: 02760363 виданих позивачам вказано, що в списках на приватизацію, які перебувають в ТВБВ №10007/0285 філії-облуправління АТ «Ощадбанк», за адресою: [ADDRESS] вони значаться та приватизаційний житловий чек не використали. У вказаній квартирі інші особи не проживають та не мають реєстрації. Факт реєстрації позивачів у квартирі підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 03.11.2018 р. Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на приватизацію цього житла і до теперішнього часу не використали своє право на безкоштовну передачу житла. Згідно ч.1 ст. 2 вищевказаного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Таким чином квартира, у якій проживають позивачі, належить до об`єкта приватизації. Відповідно ст. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви встановленого зразка. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло (ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду). Квартира [ADDRESS] надавалася батьку позивача [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її батьками підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданому 22.03.1968 р. Міськбюро м. Токмак, Запорізької обл., актовий запис №134, в якому зазначено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] .; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданому 26.04.1986 р. відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №847, згідно якого 26.04.1986 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . - 11.04.1989 р. Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №433. Батьки позивача [PERSON] померли: [PERSON] [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 01.12.2011 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №7020) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про смерть видане повторно серії [NUMBER] , видане 27.11.2018 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №2671). При підготовці документів до приватизації квартири, на вселення до якої батьку позивача [PERSON] видавався відповідний ордер, з`ясувалося, що копія ордеру була втрачена. У зв`язку із його втратою, задля отримання його копії, у позивачів виникла необхідність звернутися до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради. 29.05.2018 р. листом №Ф-2577 надана відповідь, про те, що копію державного ордеру на квартиру [ADDRESS] . виданого в 1976 році не можливо отримати, оскільки у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Розшукати корінець ордеру або будь-які інші документи про надання житла не виявляється можливим. 01.06.2018 р. листом №Ф-0507 районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району позивачу [PERSON] надана відповідь на подану нею заяву щодо приватизації квартири [ADDRESS] . Повідомлено, що приватизація житла здійснюється у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396 (далі - Положення). Згідно п.18 Положення громадянами до органу приватизації подаються документи, у тому числі копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку). Якщо серед наданих документів відсутня копія ордера про надання жилої площі, орган приватизації повинен відмовити заявнику у приватизації займаної квартири. Позивач, як відповідальний квартиронаймач вважає рішення відповідача протиправним, таким, що позбавляє її права на приватизацію житла. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Статтею 8 Конвенції про захист людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Відповідно до ст.345 ЦК України закріплюється право фізичної особи або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Таким чином, права, за захистом яких звертаються позивачі, виникають із житлових правовідносин, адже Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Позивачі постійно мешкають в спірній квартирі та зареєстровані у ній. Законність їх проживання у вказаній квартирі ніхто не оспорює. Позивачем [PERSON] 18.01.2019 р. було отримано лист від районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 16.01.2019 р. №Ф-1308 про те, що вказаною організацією розглянуто звернення [PERSON] щодо надання згоди на переоформлення договору найму квартири [ADDRESS] на її ім`я у зв`язку із смертю основного квартиронаймача [PERSON] , батька позивача, та районна адміністрація не заперечує проти переоформлення договору найму на її ім`я. Позивачі вважають, що відсутній ордер не має істотного значення, як доказ правомірного користування квартирою. Документів, які надавались відповідачу для проведення приватизації було достатньо для підтвердження факту правомірної реєстрації і користування квартирою протягом тривалого часу. Але неможливість знайти копію ордеру, його відсутність позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири позасудовим шляхом. Відповідачем листом від 01.06.2018 р. не було надано згоду позивачу [PERSON] на приватизацію квартири [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у наданому пакеті документів, відсутня копія ордеру про надання житлової площі. Відповідач відмовив в приватизації житла з підстав, не передбачених чинним Законом. Перелік підстав відмови в приватизації квартири визначений ч.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Позивачі просять визнати протиправними дії районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району щодо відмови в приватизації квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зобов`язавши районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району у встановлений Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 р. порядку прийняти пакет документів та оформити приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] без ордеру на вказану квартиру та без договору найму житлового приміщення. В судове засідання позивачі та представник позивача не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог з урахуванням пояснень сторін та наданих ними доказів. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представників сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено і не оспорюється, що позивачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] після одруженна змінила прізвище на [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідок ТВБВ №10007/0285 філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» МФО 313957 ЄДРПОУ: 02760363 виданих позивачам вказано, що в списках на приватизацію, які перебувають в ТВБВ №10007/0285 філії-облуправління АТ «Ощадбанк», за адресою: [ADDRESS] вони значаться та приватизаційний житловий чек не використали. Листом від 01.06.2018 р. №Ф-0507 позивачу [PERSON] відмовлено у здійсненні приватизації квартири [ADDRESS] через те, що нею не було надано копію ордеру про надання житлової площі. Відповідно до листа №Ф-2577 від 29.05.2018 р. позивача повідомлено про те, що копію державного ордеру на квартиру [ADDRESS] . виданого в 1976 році не можливо отримати, оскільки у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Розшукати корінець ордеру або будь-які інші документи про надання житла не виявляється можливим. За змістом ст. 58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п.69,70,72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 р. N 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири. При цьому частина 10 наведеної статті зазначає, що органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Тобто, перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» визначено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. У ст. 2 згаданого Закону визначено, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» визначено, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути, приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Згідно норм ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. В п. 3 цієї статті зазначено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Згідно п. 11 спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Статтею 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду визначено", що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Так як спірне житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, а також враховуючи неможливість надання позивачем ордеру, який йому не було видано через незалежні від нього обставини, то суд приходить до висновку про неправомірність відмови відповідача, оформленої листом. Відповідно до ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. З наведеного вище суд дійшов висновку, що неможливість надання позивачами ордеру, через незалежні від них обставини, факт реєстрації позивачів в спірній квартирі, яка була проведена у відповідності до чинного законодавства та підтверджується належними доказами, свідчить про наявність у позивачів права на приватизацію квартири. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову про визнання протиправною відмови та визнання права на приватизацію житлового приміщення без надання ордеру та захисту права, у обраний позивачами спосіб.

Outcome: approved