Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить поділити житловий будинок по [ADDRESS], який є спільним майном подружжя, визнати за нею право власності на половину даного житлового будинку з надвірними будівлями, мотивуючи тим, що з 6 лютого 2002 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який в теперішній час розірваний. Під час шлюбу за спільні кошти вони придбали спірний будинок з надвірними будівлями, який зареєстрований за відповідачем. Вона бажає поділити майно подружжя, бо відповідач на добровільний розділ не згодний. Оскільки спірне майно було придбане під час шлюбу з відповідачем, вона має право на його половину, при цьому не бажає реально поділити спірний будинок. В судовому засіданні представник позивачки по довіреності [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити, також стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у сумі 257 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову не заперечують, пояснили, що житловий будинок по [ADDRESS] був придбаний під час шлюбу з позивачкою, є спільним майном подружжя. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. В ч.1 ст.69 СК України зазначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З рішення Конотопського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року вбачається, що розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 16 лютого 2002 року у відділі РАГС Конотопського міського управління юстиції, актовий запис № 45 (а.с.5). Відповідно до довідки-характеристики Конотопського МБТІ за [PERSON] на праві приватної власності зареєстрований житловий будинок в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 червня 2009 року Конотопською держнотконторою р. №2-1021. Загальна вартість нерухомого майна - 51294 грн. (а.с.3). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що спірний житловий будинок був придбаний під час шлюбу сторін, проти чого не заперечувала жодна з них. Враховуючи вищевикладене, за позивачкою можливо визнати право власності на 1/2 частину спірного житла, з чим згоден і відповідач. Представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір у сумі 257 грн. (а.с.1). Однак, оскільки ціна позову була визначена позивачкою в розмірі 25647 грн., то судовий збір мав бути сплачений в розмірі 256,47 грн. (25647 грн. х 1%), тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір саме в такому розмірі, а не в сумі 257 грн.

Outcome: approved