Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Мереф'янська міська рада щодо поділу житлового будинку та виділу в натурі як об'єктів права спільної часткової власності. Відповідно до позовних вимог позивач просить суд поділити в натурі житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 79,6 кв.м житловою площею 56,7 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], визнати за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські будівлі і споруди, що відповідають розміру часток кожної із сторін у спільному майні, а саме позивачу - 13/20 часток та відповідачу - 7/20 часток та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS], виділити в натурі [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]) 13/20 часток житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 79,6 кв.м, житловою площею 56,7 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою:[ADDRESS], як окремий об'єкт в цілому та якому рішенням виконавчого комітету Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області від 13.09.2016 року №532 присвоєно нову поштову адресу [ADDRESS]: в житловому будинку літ. «А-1» приміщення: (1-1), (1-2), (1-3), (1-4), (1-5), (1-6), загальною площею 54,30 кв.м, житловою площею 31,40 кв.м, ганок літ. «а1», а також гараж літ. «Г», сарай з погрібом літ. «Б», «бп»; вбиральня літ. «У», літній душ літ. «Д», вигрібна яма літ. «С», колонка літ. «К», огорожі №1,4. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі договору дарування від 05 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Куриленко С.В. 05.09.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №2551, вона є власницею 13/20 часток житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 81,6 кв.м, житловою площею 56,7 кв.м при якому є господарські будівлі та споруди: сараї літ. «Б» та «Л», вбиральня літ. «У», душ літ. «Д», погріб літ. «В», навіс літ. «Ж», огорожа №1, 2, 3, колонка літ. «К», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «З», душ літ. «И», колонка літ. «К1» розташованих за адресою: [ADDRESS]. Відповідач, в свою чергу, є власницею 7/20 частки вищезазначеного будинку з господарськими будівлями та спорудами. За час спільного користування відповідачем було здійснено самочинне будівництво. Між співвласниками з 2008 року визначено конкретне користування житловим будинком та господарськими будівлями, а також визначено користування земельною ділянкою, а саме розділено домоволодіння парканом, так як житловий будинок має два окремі виходи. Від представника позивача адвоката Надьон Олени Вячеславівни, до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримую в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечую проти ухвалення заочного рішення. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнаю повністю. Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких Мереф'янська міська рада повідомляє, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. Також просять суд розглядати справу за відсутністю їхнього представника. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Судом встановлено, що житловий будинок № [ADDRESS] по праву спільної часткової власності належить в 13/20 часток [PERSON] на підставі договору дарування від 05 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Куриленко С.В. 05.09.2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №2551, а в 7/20 часток відповідачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 11.04.2005 року реєстр №3-698 (в 8/100 часток) та свідоцтва про право на спадщину виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 11.04.2005 року реєстр №3-696 (в 27/100 часток). Згідно відомостей, зазначених в довідці Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації КП «ХРБТІ» від 11 січня 2017 року вих. №Е-2517 та технічному паспорті на спірне домоволодіння, до складу об'єкту нерухомого майна, з урахування самочинних будівель, входять: будинок літ. «А-1» загальною площею 138,80 кв.м, житловою площею 56,70 кв.м, (в тому числі самочинно збудовано: веранду літ. «а2», прибудову літ. «А2-2», тамбур літ. «а4» загальною площею - 59,20 кв.м). Загальна площа будинку без урахування самочинного будівництва становить 79,60 кв.м (збільшилась на 3,40 кв.м внаслідок допущеної раніше арифметичної помилки) житлова площа 56,70 кв.м, господарські будівлі та споруди гаражі літ. «Г», «Л», «Л2», сарай з погрібом літ. «Б», «б», сараї літ. «Н», «О», навіс літ. «М», літні душі літ. «Д» «П», вбиральні літ. «У», «Р», вигрібна яма літ. «С», колонки літ. «К», «К1», огорожі № 1,3-7. В тому числі самочинно збудовані гаражі літ. «Л», «Л2», сараї літ. «Н», «О». Згідно з рішенням виконавчого комітету Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області від 13.09.2016 року №532 «Про присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомості ([ADDRESS])» присвоєно частині (частка 13/20), що належать позивачу, житлового будинку що розташований в [ADDRESS] поштову адресу: [ADDRESS]. Залишено частині (7/20 часток), що належать відповідачу, житлового будинку що розташований в [ADDRESS] поштову адресу: [ADDRESS]. Згідно положень статей 183, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у пунктах 6, 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок", виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Разом з тим, згідно пункту 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 за № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Враховуючи висновок Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації КП «ХРБТІ» щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна долученого до матеріалів справи визначено фактичне користування спірним житловим будинком літ. «А-1» загальною площею 79,6 кв.м та житловою площею 56,7 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, а саме: у користуванні позивача знаходяться в житловому будинку «А-1» приміщення: (1-1), (1-2), (1-3), (1-4), (1-5), (1-6), загальною площею 54,30 кв.м, житловою площею 31,40 кв.м, ганок літ. «а1», а також гараж літ. «Г», сарай з погрібом літ. «Б», «б», вбиральня літ. «У», літній душ літ. «Д», вигрібна яма літ. «С», колонка літ. «К», огорожі №1,4; у користуванні відповідача знаходяться в житловому будинку «А-1» приміщення: (2-1), (2-2), загальною площею 25,30 кв.м, житловою 25,30 кв.м, ганки літ. «а3», «а5», навіс літ. «М», вбиральня літ. «Р», літній душ літ. «П», колонка літ. «К1», огорожі №3,5,6,7 без урахування об'єктів самочинного будівництва. Таким чином, за технічними показниками об'єкт нерухомого майна може бути поділено між співвласниками, а саме склад новоутворених об'єктів нерухомого майна і їх поштові адреси визначено: в житловому будинку «А-1» приміщення: (1-1), (1-2), (1-3), (1-4), (1-5), (1-6), загальною площею 54,30 кв.м, житловою площею 31,40 кв.м, ганок літ. «а1», а також гараж літ. «Г», сарай з погрібом літ. «Б», «б»; вбиральня літ. «У», літній душ літ. «Д», вигрібна яма літ. «С», колонка літ. «К», огорожі №1,4, як окремий об'єкт в цілому, якому рішенням виконавчого комітету Мереф'янської міської ради від 13.09.2016 року №532 присвоєно нову поштову адресу [ADDRESS]; в житловому будинку «А-1» приміщення: (2-1), (2-2), загальною площею 25,30 кв.м, житловою площею 25,30 кв.м, ганки літ. «а3», «а5», а також навіс літ. «М», вбиральня літ. «Р», літній душ літ. «П», колонка літ. «К1», огорожі №3,5,6,7, як окремий об'єкт в цілому, якому рішенням виконавчого комітету Мереф'янської міської ради від 13.09.2016 року №532 залишено поштову адресу [ADDRESS] Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 316, 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 356-358, 360, 361 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. На підставі ст. 364, ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. п. 6. п. 7, п. 11 визначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями. Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання за ним права власності на нерухоме майно, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. На підставі ст. ст. 76, 77, 78-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення по справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що позивач правомірно набув право власності на житловий будинок, його частка у спільній частковій власності житлового будинку літ. «А-1» становить 13/20 часток усього домоволодіння, відповідач володіє та користується своєю частиною житлового будинку літ. «А-1», між сторонами склався порядок користування земельною ділянкою, який забезпечує сторонам можливість обслуговувати та експлуатувати об'єкт нерухомого майна, якими вони володіють, сторони мають окремі входи до свого житла та надвірних будівель, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved