Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Краснолуцької територіальної громади, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - « А-1,а » сараю- «Б», погребу- «В», сараю- «Г», бані- «Д», огорожі №1, розташованих по вул. Дачна,39 в с. Красна Лука, Гадяцького району Полтавської області, на земельну ділянку площею 0,2500 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку площею 0,2905 га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Краснолуцької сільської ради, Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його батька [PERSON], який помер 23.07.2013 року. В своїй позовній заяві позивач вказує, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в будинковолодінні, розташованому по вул. Дачна,39 в с. Красна Лука, Гадяцького району Полтавської області. Вказане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору, членом якого вони були в рівних частках. [PERSON] на праві власності належали присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,2905 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Краснолуцької сільської ради, Гадяцького району Полтавської області, про що батькові були видані Державні акти на право власності на вказані земельні ділянки, які згодом були втрачені. 20.04.2005 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок свої смерті заповів все належне йому майно позивачу. 01.02.1996 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з ? частини вищевказаного будинковолодіння, яке фактично прийняв її чоловік [PERSON], так як вступив в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, але спадщину не оформив. 23.07.2013 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з вищезазначених будинковолодіння та земельних ділянок. В установлений законом шестимісячний термін позивач [PERSON] подав заяву до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння та земельні ділянки. З цієї причини він не має можливості оформити право власності на будинковолодіння та земельні ділянки, тому вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до суду не зявився, але надав заяву в якій просив його позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник Краснолуцької територіальної громади до суду не з"явився, але надали заяву в якій вказують, що територіальна громада позовні вимоги [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] до суду не з"явилася, але надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 28.07.1947 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 330, виданого Спаським гор.ЗАГС Приморського краю. [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ГЩ 176167, виданого 10.09.1948 року Спаським гор.ЗАГС Приморського краю. Будинковолодіння по вул. Дачна,39 в с. Красна Лука, Гадяцького району Полтавської області, станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто кожному з них належало по ? частині вказаного будинковолодіння, що підтверджується довідкою виконкому Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-21 від 29.03.2016 року . 28.01.1996 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ № 007827, виданого Краснолуцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з ? частини вищевказаного будинковолодіння, яке фактично прийняв її чоловік [PERSON], так як на момент смерті дружини був зареєстрований та проживав разом з нею і фактично вступив в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-21/323 від 29.03.2016 року. Відповідно до ст. 1261 ч.1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця та діти спадкодавця. [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на землю серії ПЛ № 183965, зареєстрованого 25.02.2005 року за № 010500300029, належала на праві власності земельна ділянка площею 0,2500 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території Краснолуцької сільської ради, а також на підставі Державного акта на право власності на землю серії ПЛ № 183966, зареєстрованого 25.02.2005 року за № 010500300028, належала на праві власності земельна ділянка площею 0,2905, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі № 31-28-99.4-372/16-16 від 19.04.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. 20.04.2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Краснолуцької сільської ради Гадяцького району та зареєстрований в реєстрі під № 36 , яким на випадок свої смерті заповів все належне йому майно , де б воно не було і з чого б воно не складалось позивачу [PERSON]. 23.07.2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ № 241770 виданого Краснолуцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з вищевказаних будинковолодіння та земельних ділянок. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] № 202 від 09.06.2016 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно ч.1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до\~\~ ч.1ст. 1225 ЦК України,\~\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що вищезазначені будинковолодіння та земельні ділянки є спадковим майном після смерті [PERSON], а позивач [PERSON] є спадкоємцем даного майна, тому його позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved