Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Вільхуватської територіальної громади в особі Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в якій просить визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 19 лютого 2015 року [PERSON] строком у 3 місяці. Позивач в обґрунтування позовної заяви пояснила, що 19 лютого 2015 року померла її мати [PERSON], яка на час смерті постійно проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання, за адресою: вул. Зернова, буд.9, с. Комісарове, Великобурлуцький район, Харківська область. Інші особи за вказаним адресом разом з [PERSON] не проживали та зареєстровані за місцем постійного проживання не були. Позивач проживала окремо від матері в іншому районі та населеному пункті Сумської області. Після смерті матері [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка, площею 4,7918 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю. Померла за життя заповіту не склала. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері і користувалася нею, а саме: щорічно, на протязі 2015-2018 р.р., отримувала орендну плату від ФГ «Вільховатка» за оренду спадкового майна, тобто вищевказаної земельної ділянки. З метою прийняття спадщини [PERSON] звернувся до Великобурлуцької державної нотаріальної контори з питання оформлення спадку, але постановою про відмову у вчинення дії від 06 листопада 2018 року нотаріусом було відмолено в даному питанні. Просить суд визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач та представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 22 серпня 2017 року, до суду не зявилися, про час і місце судового засідання позивача та представника позивача було повідомлено належним чином (а.с.26,27), судові повістки отримано 21 березня 2019 року (а.с.27), на адресу суду представник позивача надав заяву, в якій просить позовні вимоги задовільнити в повному обсязі, визначивши позивачеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у 3 місяці, розглядати справу без його участі (а.с.35). Представник Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не зявився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином (а.с.26), судову повістку отримано 28 березня 2019 року (а.с.31), на адресу суду сільський голова направив листа, в якому вказав, що сільська рада не має заперечень до вказаного позову, просять розглядати справу без їх участі, з позовною заявою згодні (а.с.32). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника відповідача. Суд всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. Так, згідно з положеннями ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1\~ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24\~постанови "Про практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2015 року померла [PERSON] у віці 77 років, про що 20 лютого 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 6, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 606600 (а.с.10). Після смерті\~[PERSON] залишилось спадкове\~майно,\~яке складається\~з земельної\~ділянки,\~площею 4,7918\~га \~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~що розташована\~на території\~Вільхуватської сільської\~ради Великобурлуцького\~району Харківської\~області,\~відповідно до\~Державного акта\~серія ХР\~№ 135152\~(а.с.11).\~За життя\~[PERSON] заповіту не склала. Відповідно до довідки від 08 вересня 2017 року за вих. № 1202, виданої виконкомом Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області [PERSON], [INFO], на день смерті 19 лютого 2015 року проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Інші особи за вказаною адресою не проживали та зареєстровані за місцем постійного проживання не були (а.с.12). Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлої 19 лютого 2015 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІІ-УР № 190483 (а.с.08) та свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК № 0892069. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~у встановлений\~законом строк\~[PERSON] не подала до Великобурлуцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки після поховання матері позивач вважала що фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері і користувалася нею, а саме: щорічно, на протязі 2015-2018 р.р., отримувала орендну плату від ФГ «Вільховатка» за оренду спадкового майна, тобто вищевказаної земельної ділянки. ФГ «Вільховатка» сплачувало за неї податок на доходи отримані нею від надання в оренду вищевказаної земельної ділянки. Позивач помиляючись вважала, що отримання нею орендної плати і сплата ФГ «Вільховатка» податку на доходи отримані нею від здачі земельної ділянки в оренду є підтвердженням прийняття нею спадщини після смерті матері, тому із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась. Позивач вказала, що для поїздки у смт. Великий Бурлук Харківської області, де знаходиться нотаріальна контора за місцем проживання матері і за місцем знаходження спадщини, тобто до Великобурлуцької районної державної нотаріальної контори Харківської області, у неї не було здоровя та грошових коштів. [PERSON] звернулася з заявою до нотаріальної контори із заявою\~про прийняття\~спадщини за\~законом,\~після померлої\~матері [PERSON]\~спадкового майна,\~яке складається\~з земельної ділянки, площею 4,7918 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільхуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, проте постановою\~державного нотаріуса\~Великобурлуцької державної\~нотаріальної контори\~Харківської області\~йому було\~відмовлено в\~прийняті спадщини,\~оскільки [PERSON] пропустила встановлений закон шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Відповідач у\~справі \~Вільхуватська сільська\~рада Великобурлуцького\~району Харківської\~області в\~заяві за\~№ 02-18/292\~від 04\~квітня 2019\~року,\~підписаною повноважною\~особою \~Вільхуватським сільським\~головою [PERSON]\~з прикладенням\~печатки,\~відповідач визнав\~позов та\~не заперечував\~проти задоволення\~позовних вимог [PERSON] (а.с.33). Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Суд повинен поряд із застосуванням норм матеріального права керуватись нормами процесуального права (ст.ст.\~263,\~265 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.4 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно до вимог ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки на даний час заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано, крім того, відповідачем позов визнано, заперечень він не має. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.п.2,6\~ст.3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. З урахуванням вищенаведених вимог закону, визнання позову відповідачем, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у\~ст.3 ЦК України. Девяносто днів є достатнім строком для подання позивачем відповідної заяви, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved