Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 21.09.2019 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 110, та стягнути судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейні стосунки у них з чоловіком не склалися, на даний час вони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають малолітнього сина: [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає, а тому позивач просить стягнути з нього аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце його проведення повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому суд вважає, що він про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, що дає підстави суду розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 21.09.2019 року у Тетіївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 110, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 21.09.2019 року (а.с.6). Також встановлено, що в позивача та відповідача є спільний малолітній син: [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження (а.с.7), який, відповідно до довідки виконавчого комітету Тетіївської міської ради Тетіївського району Київської області старостинського округу № 12 с. Тайниця від 20.01.2020 року № 02-30/17 (а.с.8), проживає разом із позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін не склалися, у них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюбних стосунків останнім часом не підтримують, не ведуть спільного господарства та бюджету, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає. Позивач займається доглядом малолітньої дитини і позбавлена можливості працевлаштуватися, іншого доходу, крім соціальних виплат не має, а їх розмір є не достатнім для прожиття її та дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, як подружжя шлюбних стосунків не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини. Також, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що, оскільки відповідач сім?ю не забезпечує, позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні малолітню дитину, а тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, оскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved