Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до, у якому просила розірвати укладений 07.07.2007 року з [PERSON] шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №933; стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Зазначила, що з відповідачем досягли згоди про те, що діти проживатимуть з нею, а тому з метою подальшого гарантування прав неповнолітніх дітей вимушена заявити вимогу про стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву, в якій поданий позов визнав повністю, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.07.2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №933. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії 1-ТП №120156 від 24.02.2010 р. та серії І-ТП №170640 від 10.05.2012 року. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд дійшов висновку, про наявність підстав для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], та присудження на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від їх сплати.

Outcome: approved