Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона з 16.05.2003 року перебувала з відповідачем у шлюбі, за час якого у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 14.08.2013 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання цих дітей в розмірі по 380 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення цими дітьми повноліття. Заочним рішенням цього ж суду від 23.08.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Цим рішенням місце проживання вказаних дітей визначено з позивачем. З часу розірвання шлюбу відповідач з дітьми не спілкується, не цікавиться станом їхнього здоров'я, більше трьох років з ними не бачиться, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не цікавиться їхнім вихованням, жодного разу не був в школі та не цікавився навчанням дітей, не відвідував батьківських зборів. Крім того, відповідач не піклувався про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечував їх необхідним одягом, шкільним приладдям, жодного разу не привітав дітей з днем народження, а, навпаки, вимагав від позивача написати розписку, що він погасив заборгованість по аліментах, чого насправді не було, та погрожував позивачу. Отже, відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов'язками та ухилявся від їх виконання, оскільки позивач жодних перешкод в спілкуванні дітей з батьком не чинила. Крім того, відповідач не сплачував присуджених аліментів. Станом на 01.01.2017 року його заборгованість по сплаті вказаних платежів становить 42 917 грн. В зв'язку з цим позивач вважає, що зазначені факти свідчать про ухилення відповідача від виховання вказаних дітей та просить позбавити на цій підставі відповідача батьківських прав щодо вказаних дітей сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судові засідання 04.04. та 19.04.2017 року не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним, про що свідчать його особиста розписка та поштове повідомлення про одержання ним судової повістки - виклику (а.с.38, 43). Причини своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про продовження розгляду справи у його відсутності. В судовому засіданні 17.03.2017 року відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він бачився з дітьми тоді, коли приїжджав із заробітків, а це приблизно 5 разів на рік, приходив до них, спілкувався з ними, купував їм одяг. Змоги сплачувати аліменти він не має, але купував дітям речі на значно більші суми, ніж присуджений розмір аліментів. Представник третьої особи [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем. Крім того, службою у справах дітей Коломийської РДА надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його синів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню цих дітей. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтв про їхнє народження (а.с.5-7). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.08.2013 року, яке набрало законної сили 25.08.2013 року, з відповідача на користь позивача з 25.07.2013 року стягуються аліменти на утримання вищевказаних дітей розмірі по 380 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення вказаними дітьми повноліття (а.с.9,10). Судом також встановлено, що сторони розірвали шлюб 23.08.2013 року, що стверджується заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23.08.2013 року, яке набрало законної сили 23.09.2013 року. Згідно з цим рішенням малолітніх дітей сторін [PERSON], [PERSON], [PERSON] після розірвання сторонами шлюбу залишено проживати з їхньою матір'ю (а.с.8). Факт проживання вказаних дітей з позивачем стверджується також даними довідки №33, виданої виконкомом Корницької сільської ради Коломийського району 13.01.2017 року, згідно з якою до складу сім'ї позивача входять вказані діти (а.с.15). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах №13/12, виданим 12.01.2017 року Коломийським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, згідно з виконавчим листом №346/4780/2013 від 14.08.2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів заборгованість станом на 01.01.2017 року становить 42 917,00 грн. (а.с.11). Відповідно до характеристик, виданих дирекцією Корницької загально-освітньої школи I-IIІ ступенів №1 Коломийського району 17.01.2017 року, [PERSON] навчається в 6-му класі даної школи, а [PERSON] та [PERSON] - у 4-му класі. Батько цих дітей не відвідував батьківських зборів, зв'язку з учителями не підтримував (а.с.12-14). Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, в судовому засіданні пояснила, що не бачила, щоб відповідач після розлучення з позивачем приходив до своїх дітей, він неналежно виконував обов'язки щодо виховання вказаних дітей. Свідка також здивував той випадок, що відповідач після приїзду з чергових заробітків покликав до себе двох молодших синів, яким купив деякі речі, а старшого сина проігнорував. Крім того, свідку відомо, що відповідач сам висловлював бажання, щоб позивач звернулася з позовом про позбавлення його батьківських прав відносно цих дітей за умови її відмови від аліментів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є рідним братом позивача, пояснив, що відповідач впродовж останніх трьох років до своїх дітей не приходив, нічого їм не купував, дітьми не цікавився. До будинку позивача відповідач приходив виключно в своїх інтересах, а не в інтересах дітей. На думку свідка, діти про батька забули, стали дорослішими і самі все розуміють. Згідно з правилами частин 1-2 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Допитані в судовому засіданні малолітні [PERSON] та [PERSON] ствердили, що їхній батько з ними не спілкується, не займається їхнім вихованням, не надає коштів на їхнє утримання, не купує подарунків, не вітає в дні їхніх народжень, не відвідує школу, в якій вони навчаються, місце проживання їхнього батька їм невідомо. В матеріалах даної справи міститься висновок служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, в якому вказано про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с.34, 35). Відповідно до правил, передбачених ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Однак, відповідачем вказаного обов'язку не виконано, і не надано будь-яких доказів, які б свідчили про належне виконання ним батьківських обов'язків по вихованню вказаних дітей сторін. Якщо і мали місце випадки придбання відповідачем для них деяких речей, то це не може вважатися належним виконанням вказаних обов'язків, адже відповідно до правил ч.2 ст.166 СК України навіть особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своїх синів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не цікавиться їхнім духовним та фізичним розвитком, ні усно, ні письмово не спілкується з дітьми, не проявляє до них щонайменшої батьківської турботи. Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, ст.ст.19, 150, 164 СК України та,

Outcome: approved