Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що оспорюється факт постійного проживання разом із спадкодавцем спадкоємця [PERSON] Вказала, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] стала [PERSON] , мати позивачки, яка померла [INFO] . Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] стала її донька позивачка [PERSON] , та син [PERSON] . В судове засідання позивачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 08.08.2006 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Спадкоємцю [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.1968 року (а.с.21). Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць , провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вказаний житловий будинок. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №00022136763 від 15.02.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 27.08.2008 року (а.с.12). Відповідно до листа приватного нотаріуса від 19.09.2019 року повідомлено, що зв інформацією зі Спадкового реєстру після померлої [INFO] [PERSON] будь-які заяви від спадкоємців не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується довідкою міського відділу реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 28.03.2007 року (а.с.31). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 27 липня 2012 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №00022136756 від 15.02.2019 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємицями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області 20.07.1999 року (а.с.13), син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.02.1989 року (а.с.14). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 01.02.2008 року. На звернення позивачки до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, їй було повідомлено, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що наявний спір між спадкоємцями відносно фактичного прийняття спадщини (а.с.16). [PERSON] подав заяву, якою визнав позов щодо визнання права власності на будинок за сестрою. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ксерокопії паспорту громадянина України [PERSON] зареєстрована з 2001 року в [ADDRESS] . Отже, позивачка прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 15.02.2019 року, спадкова справа №12/2019, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, на думку суду правомірними є вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст.81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved