Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту також - відповідач), в якому вказує, що 20 грудня 2015 року виконавчим комітетом Привітівської сільської ради Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] . При реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка, дошлюбне її прізвище " [PERSON] ". Від шлюбу у сторін народилася донька, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і питання про стягнення аліментів на її утримання буде вирішено окремо. Позивачка вказує, що причиною розірвання шлюбу послужила виявлена несумісність їхніх з чоловіком поглядів на різні сторони подружнього життя. Через це між ними часто виникають непорозуміння і суперечки, із взаємними образами, які їм дедалі важче стало долати, а тому подальше спільне проживання стало нестерпним і неприйнятним для обох. Прийшло розуміння неможливості збереження їхнього шлюбу. Примирення між ними бути не може, зважаючи на те, що ніхто з них не робить жодних спроб до примирення. Позивачка в судове судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна її заява, в якій вона просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 грудня 2015 року виконавчим комітетом Привітівської сільської ради Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася донька, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved