overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що від перебування у шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу з відповідачем знаходяться на її повному матеріальному утриманні та вихованні. На утримання сина [PERSON] вона вже отримує аліменти до досягнення ним повноліття, відповідно до рішення Свалявського районного суду, а на сина [PERSON] просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з"явилася. Надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 5). Відповідач в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 19). Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 01 вересня 2010 року, батьками [PERSON], [INFO] є позивачка [PERSON] та відповідач - [PERSON] (а.с. 2). За таких обставин, аліменти слід встановити в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вони з відповідачем уклали шлюб 02.05.1998 року у Стройненській сільській раді Свалявського району. Від перебування у шлюбі у них народилась двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розірвання шлюбу є часті безпідставні сварки, втрата поваги та любові одне до одного, сім'я існує тільки формально. Подальше подружнє життя позивачка вважає неможливим та не бажає примирення, просить шлюб розірвати. Також відповідачка зазначила, що діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні та вихованні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно на кожного до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу не заперечив, заперечивши щодо вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Просив врахувати що він не працюючий, а тому не має можливості сплачувати даний вид аліментів в розмірі вісімсот гривень та встановити аліменти у відповідності до СК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.1998року у Стройненській сільській раді Свалявського району, актовий запис № 6 між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с. 4). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім'ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, шлюб слід розірвати. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що батьком дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народженняє відповідач (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачкою не доведено тих обставин, що відповідач взмозі сплачувати їй вищезгадану суму аліментів, такі слід встановити в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року залишилось спадкове майно. Розпочати оформлення правовстановлюючих документів на майно померлої позивачка не змогла, оскільки з важким матеріальним становищем виїжджала на заробітки за межі області. Дана обставина спричинила пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не з"явилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка вимоги, викладені в позовній заяві підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач щодо задоволення позову не заперечив (а.с. 16, 20). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 31 березня 2014 року, актовий запис № 52, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 3). Відповідно свідоцтва про народження позивачки, серії [NUMBER] від 13 вересня 1957 року, актовий запис № 186 матір"ю [PERSON] є померла [PERSON] (а.с. 10). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Свалявською державною нотаріальною конторою 09 вересня 1992 року за реєстром № 3524, дворогосподарство у [ADDRESS] зареєстровано Мукачівським підприємством технічної інвентаризації 07 жовтня 1992 року, № 2092 за [PERSON] (а.с. 4-5). За ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положення ст. 1272 ЦК України передбачають право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини звернутися з позовом для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини усіх заробітків відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, та з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 21). Відповідач на судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.22). Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль¬ної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі¬нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конститу¬ції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в котрій просила ухвалити додаткове рішення по справі за її позовом до [PERSON] про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки, а саме, вказати, з якого часу почати стягнення аліментів. В судове засідання сторони не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що неявка сторін не перешкоджає розгляду зазначеного питання, суд вважає, що для ухвалення додаткового рішення є всі підстави. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень, стягнення продовжувати до досягнення [PERSON] 23 річного віку. В рішенні суду не зазначено, з якого часу необхідно проводити стягнення. В силу ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Враховуючи, що позов подано [PERSON] 20 жовтня 2015 року, то стягнення аліментів необхідно провадити з 20 жовтня 2015 року, в зв"язку з чим, суд вважає, що для ухвалення додаткового рішення є всі підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що вона проживала разом з [PERSON], [INFO] р. н., який помер [INFO] року в с. Миколаївка Ємільчинського району, однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а саме з 29.03.2002 року до дня смерті [PERSON] Вимоги мотивує тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з грошових внесків з усіма належними відсотками та надбавками, що зберігаються у Житомирській обласній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль". Після звернення до Ємільчинської нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] було встановлено, що між заявницею та померлим [PERSON] відсутні родинні відносини та від імені [PERSON] не складено заповіт на ім'я заявниці. Таким чином заявниця позбавлена права на спадкування після смерті [PERSON] і їй було роз'яснено про необхідність звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В судовому засіданні представник заявниці підтримала заявлені вимоги та просила встановити факт проживання заявниці з [PERSON], [INFO] р. н., який помер [INFO] року, однією сім'єю в період з 29.03.2002 року по [INFO] року. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вимог заявниці. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що заявниця з [PERSON] разом проживали біля 30 років, а з 29 березня 2002 року проживали в с. Миколаївка Ємільчинського району до часу смерті [PERSON] - [INFO] року, однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання вели спільне господарство. З довідки №727 від 11.08.2014 року, виданої Миколаївською сільською радою, слідує, що [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO] р. н., який помер [INFO] року, з 29.03.2002 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в с. Миколаївка Ємільчинського району та вели спільне господарство. Вислухавши пояснення представника заявниці, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що заявниця і [PERSON] з 29.03.2002 року по [INFO] року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Відповідно до ст.256 ч.1 п. 5 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Факт про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на оформлення спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 321342, виданий 28.03.2006 року на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона є власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Йосипівської сільської ради Баранівського району Житомирської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.03.2006 року. При оформленні державного акту була допущена помилка, а саме помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON], тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву від 17.02.2015 року, якою підтримала свої вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Йосипівської сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належно, не подав заяви про відкладення розгляду справи. В доданій до справи довідці від 17.02.2015 року №126 Йосипівський сільський голова зазначив, що [PERSON] є власником земельної ділянки згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серіяЯБ № 321342, площею 1.4106 га.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтовою та такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку площею 1.4106 га, серії ЯБ № 321342, який виданий на ім'я [PERSON] 28.03.2006 року Баранівською районною державною адміністрацією, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010620300041, помилково зазначено прізвище власника земельної ділянки [PERSON] замість "Ліснєвська Віра Ананіївна". Вказаний факт підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.03.2006 року (а.с. 5), копією паспорта заявника [PERSON] (а.с. 4), довідкою виконкому Йосипівської сільської ради Баранівського району Житомирської області № 125 від 17.02.2015 року (а.с. 11). Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для здійснення нею своїх прав, як власника земельної ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним її батька [PERSON], [INFO], який за її твердженням страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судове засідання заявник не з"явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, вимоги по заяві підтримує в повному обсязі з підстав викладених в заяві про визнання фізичної особи недіздатною. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації судове засідання не з"явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Згідно акту № 1031 від 17 грудня 2013 року амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи [PERSON] за своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує встановлення на ним опіки. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] за своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним її чоловіка [PERSON], [INFO], який за її твердженням страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та просить призначити її опікуном. В судове засідання заявник не з»явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, вимоги по заяві підтримує в повному обсязі з підстав викладених в заяві про визнання фізичної особи недіздатною. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації судове засідання не з»явилася, однак надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними. Згідно акту № 529 від 23 червня 2015 року амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи [PERSON] за своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує встановлення на ним опіки. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 цього ж Кодексу суд встановлює над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов"язки опікуна чи піклувальника. Опікунської рада Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.08.2015 року за № 7521/51/3/103 внесла до суду подання про доцільність призначити опікуном над недієздатним [PERSON] його дружину [PERSON] Враховуючи ту обставину, що [PERSON] за своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, заявник [PERSON] відповідно до подання опікунської ради від 19.08.2015 року немає медичних протипоказань, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості її виконувати обов"язки опікуна, суд вважає, що заява про визнання особи недієздатною та призначення опікуном підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що [PERSON], [INFO], є її сином. В обґрунтування заяви зазначила, що вона подала до Московського районного суду м. Харкова заяву про визнання її сина [PERSON], [INFO], недієздатним. Проте у зв'язку з різним написанням їх прізвищ українською мовою виникла необхідність встановлення зазначеного факту. У судовому засіданні заявник підтримала заяву та доводи, викладені в неї. Пояснила, що в свідоцтві про народження сина його прізвище російською мовою зазначено як «[PERSON]», її прізвище - «[PERSON]». В паспорті заявника прізвище українською мовою зазначено як «[PERSON]», російською - «[PERSON]». У сина в паспорті його прізвище російською та українською мовами зазначено як "Белов". Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Харківської міської ради, у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що заявниця є його матір'ю. Не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON], допитана за її згодою в якості свідка, пояснила, що є дочкою заявниці та сестрою [PERSON] Підтвердила, що [PERSON] є сином [PERSON]. [PERSON], допитаний за його згодою в якості свідка, пояснив, що є чоловіком заявника та батьком [PERSON] Підтвердив, що [PERSON] є сином [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, судом встановлені наступні факти. Як вбачається з Свідоцтва про народження серії [NUMBER], оформленого російською мовою, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], оформленого російською мовою, 29.10.1988 року між «[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Московським відділом РАЦС м. Харкова зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - «[PERSON]» (російською мовою). В паспорті серії [NUMBER], виданому на ім'я [PERSON], його прізвище зазначено українською мовою як «[PERSON]», російською - як «[PERSON]». В паспорті серії [NUMBER], виданому на ім'я [PERSON], її прізвище українською мовою зазначено як «[PERSON]», російською - «[PERSON]». Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 553, виданої 07.04.2014 року дільницею № 39 КП «Жилкомсервіс», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності факту того, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON].

Outcome: approved