Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

В листопаді 2019 року Антонюк Ю.В. в інтересах Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (надалі - ПрАТ «ВФ Україна») звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 4 880 грн. та суму судових витрат. Стислий виклад позиції позивача. 01.08.2016 між ПАТ «МТС Україна», правонаступником якого є ПрАТ «ВФ Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № [NUMBER] /[NUMBER] на номер телефону [NUMBER] , відповідно до якого була досягнута згода усіх істотних умов. Крім того, відповідачем було замовлено послугу міжнародний роумінг тарифна послуга «Роумінг як вдома», відповідно до умов Договору. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу у білінговій системі було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER], на загальну суму 2670 грн., яку боржник мав сплатити до 15 грудня 2016 року, відповідно до п. 6.1. Договору. Оскільки у строк, передбачений Договором сума оплачена не була, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 4 880 грн., яка складається з: 2 670 грн. - заборгованість за надані телекомунікаційні послуги; 232 грн. - 3 % річних; 746 грн. - витрати на інфляційних процесах; 1232 грн. - пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача. Заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у відповідача виникла в зв`язку з тим, що він замовив послугу міжнародний роумінг «500 хв. На місяць з оплатою 500 грн.» під назвою «Роумінг як в дома» та користувався нею у країнах Європи, в тому числі і Литві . Однак дана тарифна послуга згідно укладеного договору діє лише в країнах: Італія, Німеччина, Чехія, Іспанія, Португалія, Угорщина, Великобританія, Греція, Нідерланди, Мальта, Ірландія, Албанія, Румунія, Туреччина, Польща та Франція, однак не діє в Литві . Стислий виклад заперечень відповідача. 15.01.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позову за наслідками розгляду справи, з підстав оплати ним наданих позивачем послуги в повному обсязі, адже він дійсно користувався тарифним планом мобільного зв`язку МТС, який передбачає розмови в роумінгу 500 хв. на місяць, відповідно перебуваючи за кордоном в період з 10.11.2016 по 17.11.2016, Іспанії, Франції, Германії, Польщі та Литві , використав в міжнародному роумінгу 365 хв.42 год. 8 сек. За 8 днів, при наданих йому тарифним планом 500 хв. на місяць. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 29.11.2019 ухвалою судді позовна заява залишена без руху, надано строк на усунення недоліків. 11.12.2019 згідно штампу поштового зв`язку недоліки, вказані в ухвалі усунені, в зв`язку з чим 08.01.2020 відкрито провадження у справі, справа призначена до спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 15.01.2020 до суду надійшов відзив відповідача з одночасним клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. 16.01.2020 ухвалою судді вирішено судове засідання проводити з повідомленням (викликом) сторін на 04.03.2020 31.01.2020 надійшла відповідь на відзив та клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 04.03.2020 в режимі відеоконференції. 04.03.2020 розгляд справи відкладено на 08.04.2020. 08.04.2020 справа знята з розгляду у зв`язку з перебування судді на лікарняному, в подальшому справа призначена до розгляду на 21.07.2020 Пояснення сторін, надані в судовому засіданні. Представник позивача Семенюк М.О. в судовому засіданні позовні вимоги, підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково вказала, що позивач свої зобов`язання за умовами підписаного договору виконав повністю, надавши відповідачу послуги мобільного зв`язку, відповідач в свою чергу мав можливість ознайомитись з умовами його тарифного плану, відповідно до п.5.3 умов Договору, власноручно підписаного відповідачем. Окрім того, після зняття коштів за тарифним планом компанія МТС надає право спілкування в кредит, розмір кредиту визначається індивідуально. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав його не належного ознайомлення з умовами підписаного ним Договору, зокрема і того, що Литва не входить до країн - партнерів МТС, відповідно послуга роумінгу в даній країні не надається. Окрім того він не розуміє чому його як абонента не було відключено від Тарифного плану після зняття з рахунку 500 грн. як було обіцяно при укладенні договору. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 01.08.2016 між ПрАТ «МТС Україна» (змінена назва з 23.05.2017 - ПрАТ «ВФ Україна») та відповідачем було укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № [NUMBER] (особовий рахунок [NUMBER] ). Відповідно до Договору відповідач побажав замовити послугу міжнародного роумінгу з тарифним планом RED XL. Своїм підписом Антонюк Ю.В. підтвердив правильність заповнених даних відомостей та отримання ним відомостей та Тарифів та Умов (Правил) користування. Згідно п.3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11 квітня 2012 року, згода споживача визначена як волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення ним дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо). Відповідно до п. 5.1 Договору абонент зобов`язується вчасно сплачувати рахунки за отримані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні (збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередність рахунків або за заявою Абонента). Перед замовленням і використанням послуг Оператора, а також Контент - послуг Абонент зобов`язаний ознайомитись з тарифами, а також іншою інформацією Оператора та Контент - провайдера (п.5.3 Договору). Згідно п.6.1. Договору розрахунки за надані послуги та авансові внески Абонент сплачує будь - яким доступним способом відповідно до законодавства за наявності авансу - рахунку повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Вартість тарифного пакету нараховується незалежно від факту отримання послуг у розрахунковий період (п.6.2. Договору). Відповідно до п.7.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору відповідно до ст. 36 та 40 Закону. (а.с.7). Позивачем на адресу відповідача направлялись рахунки за телекомунікаційні послуги, в яких зазначались суми нарахувань по періодах. Крім того, у рахунку за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 окрім нарахованих сум належних до сплати, також зазначено інформацію про залишок на рахунку станом на 01.11.2016 в тому числі заборгованість на 30.11.2016 в розмірі 2670,00 грн. (а.с.8). Всі сервіси, що надаються абонентам ПрАТ «ВФ Україна», фіксуються сертифікованим технічним устаткуванням, що відповідає всім національним та міжнародним стандартам та у своїй діяльності використовує Автоматизовану систему розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OSS, яка згідно із Сертифікатом відповідності відповідає вимогам ДСТУ 4467-1:2005, ДСТУ ETSI EN 300 386:2007, ГСТУ 45.022-2001, ГСТУ 61- 334:2013, ГОСТ 12.1.003-83, К.20 (а.с.10). Згідно з даними, що автоматично надаються із вказаної системи у формі Довідкової інформації про надані послуги за номером телефону [NUMBER] , що належить відповідачу, у період з 10.11.2016 по 17.11.2016 абоненту [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER] ) були надані послуги міжнародного роумінгу по тарифному плану RED ХL на суму 2670 грн. Вказані дані підтверджуються паперовою копією електронного документа «Звіт по історії балансу за заданий період» та довідковою інформацією про надані послуги. Також з деталізованої інформації вбачається, що [PERSON] отримував Інтернет-послуги у роумінгу, направляв смс-повідомлення, здійснювались дзвінки у роумінгу (а.с.9, 13-18). Позивач свої зобов`язання за умовами договору виконав в повному обсязі, надавав відповідачу послуги мобільного зв`язку. У зв`язку із не оплатою відповідачем сум у строк передбачений договором, виникла заборгованість перед позивачем. ПрАТ «ВФ Україна» на адресу відповідача надсилалась претензія №С 295390851694/04 від 25.04.2017, з проханням сплатити заборгованість у розмірі 2670,00 грн. яка відповідачем була залишена поза увагою (а.с.11). Відповідно до розрахунку трьох відсотків річних, втрат на інфляційних процесах та пені станом на 12.11.2019 загальна сума витрат на інфляційних процесах за весь період прострочення грошового зобов`язання становить 746 грн., загальна сума нарахованої пені становить 1232 грн. (а.с.19-25). Як вбачається з копії ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 29.05.2019 судовий наказ, виданий Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області від 06.05.2019 за заявою Антонюка Ю.В. в інтересах приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з [PERSON] скасовано (а.с.26-28). ПрАТ «ВФ Україна» є правонаступником ПрАТ «МТС України», що вбачається з копії статуту ПрАТ «ВФ Україна» (а.с.29). Як вбачається з копії тарифів ПрАТ «МТС Україна» для тарифних пакетів: Vodafone RED S, RED XL, RED S+,RED V+, RED L+ передбачені спеціальні умов, зокрема міжнародні тарифи в роумінгу в рамках активної послуги «Роумінг як дома» (послуга діє за кордоном за умовами реєстрації в мережі « Vodafone », країн«Vodafone»: Італії, Німеччини, Чехії, Іспанії, пртугалії. Угорщини, Великобританії, Греції, Нідерладнах, Мальті,Ірландії, Албанії, Румунії, Туреччини та у будь - якій мережі Польщі та Франції). Вартість підключення даної послуги становить 500 грн. (одноразово, термін послуги 30 днів) (а.с.65-72). Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони містять інформацію про предмет доказування. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про телекомунікації» цим Законом регулюються відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги надаються за умови укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання, ст.610 ЦК України). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно із ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 295, визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг: п.36.6) Споживачі зобов`язані виконувати умови договору, в тому числі своєчасно оплачувати отримані послуги; п. 39.27 Оператори, провайдери зобов`язані:повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. При цьому тимчасове припинення надання міжнародного роумінгу здійснюється після отримання відповідної інформації від роумінг-партнера; п. 58. Тарифи на послуги встановлюються операторами, провайдерами самостійно, крім тих, що згідно із Законом України "Про телекомунікації" підлягають державному регулюванню. Оператор, провайдер встановлює та пропонує на вибір споживача тарифи на окремі послуги та/або тарифні плани на визначений ним перелік (пакет) послуг, а також строк їх дії (граничний та/або мінімальний). Інформація про вартість послуги, яка оприлюднюється, повинна включати в себе відомості про податок на додану вартість та інші обов`язкові збори (платежі) відповідно до законодавства. Укладеним між сторонами договором також передбачено, що фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. Так, дослідивши надані позивачем письмові докази, які підтверджують встановлені судом обставини та позовні вимоги, суд зауважує, що відповідачем в свою чергу під час судового розгляду не надано суду жодних доказів на спростування встановлених судом обставин. Крім того відповідач [PERSON] під час судового розгляду підтвердив факт використання послуги роумінгу за кордоном України, а саме у Литві , країні, у якій така послуга позивачем не надається, згідно обраного відповідачем тарифного плану, телекомунікаційних послуг за телефонним номером, яким він користується на підставі договору з позивачем, як визнав і наявність самого договору між ним та позивачем. В свою чергу такий договір визначає всі основні права та обов`язки сторін, у тому числі умову про те, що фактичне використання послуги вважається її замовленням споживачем, зважаючи також на те, що своїм підписом у договорі відповідач підтвердив те, що він ознайомлений з Тарифами оператора та Умовами користування мережами. За таких умов суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що він не був обізнаний про перелік країни з дією послуги роумінгу. Отже суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги засновані на положеннях закону та договору і не спростовані відповідачем, тому з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» підлягає стягненню заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 4880 грн. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved