Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій [PERSON] на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 18 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №63. На обґрунтування своїх вимог у заяві посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 18 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вважає відсутність взаєморозуміння між ними, фактично як подружжя вони не проживають з жовтня 2015 року, а з червня 2016 року вона з донькою проживає окремо від відповідача на квартирі в смт. Царичанка Дніпропетровської області, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і наполягає на їх задоволенні. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Довбиш". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши справу, з'ясувавши правові позиції позивача та відповідача, вивчивши надані докази, даючи їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 18 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №63. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії I-КИ №287979 від 18.07.2014 року (а.с. 8). Оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Жодна зі сторін не виявила намірів примирення за браком такого бажання, в зв'язку з чим суд переконаний в тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Сторонам роз'яснюється, що відповідно до ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved