Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту у сумі 894 293,07 грн. та судовий збір у сумі 13 414,40 грн., посилаючись на те, що 12.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 640/316-ААФ03.16-2, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 60000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 11.02.2013 року та з оплатою 13,00% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені даним кредитним договором. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим утворилась заборгованість, яку рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили 01.12.2011 року, було стягнуто з відповідача на користь Банка в розмірі 554495,50 грн., яка була нарахована в еквіваленті 69401,29 дол. США (згідно курсу НБУ встановленого на дату винесення рішення суду). А тому, з урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути різницю суми боргу, що залишилася не стягнутою за інші періоди невиконання зобов'язань за кредитним договором, від так, з врахуванням факту, що сума заборгованості, станом на 10.02.2016 року, становить 103870,71 дол. США, від неї віднімається сума стягнутої заборгованості в розмірі 69401,29 дол. США, різниця становить 34469,42 дол. США, що еквівалентно 894293,07 грн. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 640/316-ААФ03.16-2, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 60000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 11.02.2013 року та з оплатою 13,00% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені даним кредитним договором. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим утворилась заборгованість, яку рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили 01.12.2011 року, було стягнуто з відповідача на користь Банка в розмірі 554495,50 грн., яка була нарахована в еквіваленті 69401,29 дол. США (згідно курсу НБУ встановленого на дату винесення рішення суду). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як вбачається з Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. А тому, станом на 10.02.2016 року, заборгованість відповідача становить - 34469,42 дол. США, що еквівалентно 894293,07 грн. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в звязку з чим, позов підлягає повному задоволенню. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору сума якого, згідно до ст.80,88 ЦПК України, належить стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved