Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В грудні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS]. Позов обґрунтований наступним. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності в рівних частках чотирьом особам: позивачу [PERSON], її колишньому чоловіку [PERSON], дочці [PERSON] та неповнолітній онуці [PERSON] Окрім власників у квартирі також зареєстровані син позивача [PERSON] та малолітня онука [PERSON] Спірна квартира має житлову площу 42 кв.м. і складається з трьох ізольованих жилих кімнат площею 14,9 кв.м., 10 кв.м., 17,1 кв.м. та місць загального користування. Таким чином на долю кожного із співвласників припадає по 10,5 кв.м. жилої площі. Відповідач [PERSON] з сім'єю займає дві кімнати, а позивачу приходиться проживати в одній кімнаті з колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано в жовтні 2013 р. Проживаючи в одній квартирі, позивач та відповідачі не ведуть спільного господарства і комунальні послуги сплачують за домовленістю окремо. Посилаючись на те, що відповідачі чинять перешкоди у користуванні квартирою, [PERSON] просить встановити порядок користування квартирою, відповідно до якого виділити їй в користування кімнату площею 10 кв.м. з лоджією, відповідачам - дві інші кімнати площею 14,9 кв.м. з лоджією та 17,1 кв.м., а місця загального користування залишити в спільному користуванні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали. [PERSON] пояснила, що протягом останніх п'яти років між нею та відповідачами існує конфлікт, викликаний поведінкою зятя та дочки. Чоловік також став на сторону зятя, що і призвело до розірвання їх шлюбних стосунків. До розірвання шлюбу вони з чоловіком займали кімнату площею 14,9 кв.м., а дочка з сім'єю - дві інші кімнати. Після розірвання її з [PERSON] шлюбу порядок користування квартирою не змінився. Її колишній чоловік переважно мешкає за містом на дачі, але коли приїжджає, проживає в одній з нею кімнаті. На грунті тривалого конфлікту, який загострився після її розлучення з чоловіком, дочка з зятем створюють їй перешкоди в користуванні квартирою, які полягають у погрозах отруїти та у встановленні певних годин, коли вона може зайти на кухню чи відвідати ванну або туалет, що робить її життя нестерпним. Зазначила, що згоди на проведення ремонту у кімнаті площею 10 кв.м., яку займають онуки, вона не надавала. Третя особа [PERSON] позов підтримав та пояснив, що фактично він у спірній квартирі не проживає. На його думку сестра та її чоловік порушують права його матері на користування квартирою, яка була отримана батьками. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнала. Послалась на те, що виділення в користування позивачу кімнати площею 10 кв.м. призведе до порушення прав інших співвласників. Вказана кімната тривалий час використовується як дитяча, у ній, на відміну від інших кімнат, зроблено гарний ремонт, вона облаштована дитячими меблями, а тому на виділення її в користування позивачу [PERSON] не погоджується. За запропонованим позивачем порядком користування відповідач [PERSON] отримає в користування на 4,5 кв.м. жилої площі більше, а відповідач [PERSON] відповідно менше, що призведе до суттєвого дисбалансу прав власників квартири. Не заперечуючи існування між сторонами тривалого конфлікту, представник відповідача пояснила, що наразі відповідачі замовили акт оцінки квартири, після отримання якого мають намір сплатити позивачу вартість її частки. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, представників сторін, та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. В 2002 р. квартира [ADDRESS] була набута у власність [PERSON], його дружиною [PERSON], дочкою [PERSON] та онукою [PERSON] в рівних частках на підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 лютого 2002 р. (а.с. 7). 28 березня 2002 р. право власності вказаних осіб зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 5099 (а.с. 6). Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що між співвласниками спірної квартири - позивачем [PERSON] з одного боку, та відповідачами [PERSON] і [PERSON] - з іншого, існує тривалий особистісний конфлікт, внаслідок якого відповідач [PERSON] чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою, які полягають в обмеженні користування місцями загального користування. Спірна квартира не може бути поділена в натурі, так як неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, а конфліктні відносини між співвласниками перешкоджають їм домовитися про порядок користування квартирою. За таких обставин вирішити існуючий спір можливо лише шляхом встановлення конкретного порядку користування квартирою. Згідно технічного паспорту спірна квартира складається із трьох ізольованих житлових кімнат площею 14,9 кв.м., 10 кв.м. і 17,1 кв.м. та місць загального користування: кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи. Також квартира обладнана двома лоджіями однакової площі, вихід на які здійснюється з кімнат площею 14,9 кв.м. і 10 кв.м. (а.с. 10-12). Враховуючи, що жила площа квартири складає 42 кв.м., на кожного з співвласників припадає в користування по 10,5 кв.м. жилої площі. За запропонованим позивачем [PERSON] варіантом порядку користування квартирою її частка буде меншою на 0,5 кв.м. від розміру частки, яка припадає на її частку у праві власності, а частка відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно буде перевищувати на 0,5 кв.м. розмір частки, яка припадає на їх спільну частку у праві власності (31,5 кв.м.). Позивач не заперечує, що наразі кімната площею 10 кв.м. перебуває в користуванні відповідачів [PERSON] та [PERSON] Проте враховуючи розміри та конструктивні особливості спірної квартири, а також те, що відповідачі не запропонували альтернативний порядок користування квартирою, іншого варіанту порядку користування нею встановити неможливо. Та обставина, що у кімнаті площею 10 кв.м. за рахунок відповідача [PERSON] зроблено ремонт, не впливає на вирішення спору, оскільки вона не позбавлена права вимагати від [PERSON] відшкодування його вартості. Доводи представника відповідача про те, що за запропонованим позивачем порядком користування квартирою відповідач [PERSON] отримає в користування на 4,5 кв.м. жилої площі більше, а відповідач [PERSON] відповідно менше, не має правового значення і не впливає на вирішення справи, оскільки між відповідачами спору щодо порядку користування квартирою немає, а отже вони можуть домовитися про порядок володіння та користування житловою площею, виділеною у їх спільне користування. Враховуючи встановлені обставини, вимоги [PERSON] про встановлення конкретного порядку користування квартирою суд вважає доведеними і обґрунтованими та задовольняє їх. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат, присуджуючи з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved