Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 13 березня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, про що складено відповідний актовий запис № 125 від 13.03.2014 року. З відповідачем прожили у спільному шлюбі до 2009 року, вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Більше семи років проживають окремо, у 2009 році вони припинили спільне проживання та ведення господарства, як подружжя не проживають. Фактично вже не є родиною і офіційна реєстрація цих відносин має бути припинена. Позивачка має іншу сім'ю, вона з її теперішнім чоловіком бажає зареєструвати шлюб у встановленому законом порядку, так як вони кохають один одного, ведуть спільне подружнє життя, у них спільний побут. З відповідачем по справі позивачка тривалий час не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, аліменти не сплачує. Життям дитини та позивачки не цікавиться зовсім вже досить тривалий час. Зараз позивачка фактично перебуває за адресою: [ADDRESS] та взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На даний момент веденням між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв'язку з чим вона вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Майнових спорів між подружжям немає. Шлюб розривають вперше. Спір про утримання та місце проживання дитини між ними відсутній. Позивачка вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З наведених підстав, збереження сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути на її користь сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. Відповідно до ч.2 статті 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Місцем проживання позивача є: [ADDRESS]. Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Кіровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин вказана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.19). Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, на його адресу було надіслано рекомендований лист та судові повістки - повідомлення були розміщені на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивачки не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, зі згоди позивача, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано 13 березня 2004 року, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №125 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 вересня 2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 971 (а.с.7). З відповідачем прожили у спільному шлюбі до 2009 року, вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Більше семи років проживають окремо, у 2009 році вони припинили спільне проживання та ведення господарства, як подружжя не проживають. Фактично вже не є родиною і офіційна реєстрація цих відносин має бути припинена. Позивачка має іншу сім'ю, вона з її теперішнім чоловіком бажає зареєструвати шлюб у встановленому законом порядку, так як вони кохають один одного, ведуть спільне подружнє життя, у них спільний побут. З відповідачем по справі позивачка тривалий час не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, аліменти не сплачує. Життям дитини та позивачки не цікавиться зовсім вже досить тривалий час. Зараз позивачка фактично перебуває за адресою: [ADDRESS] та взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На даний момент веденням між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв'язку з чим вона вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Майнових спорів між подружжям немає. Шлюб розривають вперше. Спір про утримання та місце проживання дитини між ними відсутній. Позивачка вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,21 гривні. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачкою при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 551,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved