Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що з 2010 року по листопад 2014 року, а також з березня по травень 2015 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. У них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач неналежно виконує батьківський обовязок по утриманню сина, не надає допомоги ні в матеріальній, ні в грошовій формі. Їй одній важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 43). Відповідач в судове засідання не зявився. Судова повістка повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З врахуванням положень ст.ст.74, 76 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Враховуючи заяву позивача, суд вважає можливим, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача по наявних у справі доказах про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 2010 року по листопад 2014 року перебували у незареєстрованому шлюбі. У них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 11). Дитина [PERSON] проживає без реєстрації разом із матірю [PERSON] в смт Муровані Курилівці по вул. Радянська, буд. 43 (а.с. 5). Відповідач на даний час не проживає з позивачкою однією сім'єю, не надає допомоги на утримання дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставинах, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, що дитина проживаючи разом з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, що потребує певних коштів, а також зважаючи, що утримання дитини є обов'язком обох батьків, вважає справедливим встановити аліменти в розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд приймає до уваги, що доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дитині відповідач суду не надав. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved