Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 листопада 1986 року виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №18. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені дванадцять років назад через відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на подружнє життя. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала письмову заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За приписами ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Громадяни [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 листопада 1986 року у виконавчому комітеті Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №18. Після одруження дружина змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~10\~вересня 2020 року. Згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що сторони на час розгляду судової справи разом не проживають більше дванадцяти років, сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Позивач не має наміру зберегти сім`ю із відповідачем. Згідно положень ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання чоловіка них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим. На підставі\~ст.112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved