Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області померла мати позивачки, [PERSON], після смерті якої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району залишились земельні ділянки, а саме: земельна ділянка площею 1,0 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024638, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 05 листопада 2002 року; земельна ділянка площею 4,32 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 022638, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 23 грудня 2002 року; земельна частка (пай) площею 4,97 умовних кадастрових гектар, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0122814, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 23 грудня 2002 року. Позивачка вказує, що земельну ділянку, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 022638 та сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0122814 її мати успадкувала за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] у с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Разом з тим, [PERSON] зазначає, що на момент смерті матері, разом з нею проживала вона, її сестра - [PERSON] та їх батько - [PERSON], який [INFO] помер в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. [PERSON] від прийняття спадщини після смерті матері відмовилась на користь позивачки. Крім того позивачка зазначає, що вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини,яка залишилась після смерті матері, однак отримала відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на успадковані земельні ділянки. [PERSON], у зв'язку з раптовою смертю не встигла отримати правовстановлюючі документи на дві вищевказані земельні ділянки, однак встигла отримати свідоцтва про право на спадщину. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №024638, виданий на ім'я спадкодавці, було втрачено, а на померлого дублікат Державного акту не видається. Про втрату Державного акту на землю серії І-ОД №024638, виданого на ім'я [PERSON] була опублікована об'ява в газеті "Татарбунарський вісник". Оскільки вирішити питання прийняття спадщини позасудовим способом неможливо, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Нерушайської сільської ради до суду не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.1985 року (а.с.9) підтверджується, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.12.1994 року (а.с.10) видно, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року в селі Нерушай Татарбунарського району Одеської області (а.с.11). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] помер [INFO] в селі Нерушай Татарбунарського району Одеської області (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в селі Нерушай Татарбунарського району Одеської області (а.с.14). Копією заповіту від 20.03.2006 року (а.с.15) підтверджується, що [PERSON] є спадкоємицею по заповіту після смерті [PERSON] на все його майно. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER](а.с.16) видно, що 16.10.1983 року Нерушайською сільською радою Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]». Як вбачається із копії довідки, №991 від 20.12.2011 року(а.с.17),[PERSON], [INFO] на момент смерті була зареєстрована та проживала разом зі своєю донькою, [PERSON] в [ADDRESS]. Із листа нотаріуса (а.с.18) видно, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину з причини відсутності правовстановлюючого документу. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 024638 від 05.11.2002 року (а.с.19), виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області видно, що [PERSON] значиться власником земельної ділянки площею 1,00 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 022638 від 23.12.2002 року (а.с.20), виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області видно, що [PERSON] значиться власником земельної ділянки площею 4,32 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Копією сертифікату на право на земельну частку (пай)серії ОД №0122814, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 27.10.1996 року(а.с.21) підтверджується,що [PERSON] належить право на земельну частку(пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. «Шевченко», розміром 4,97 в умовних кадастрових гектар. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2006 року (а.с.24) видно, що [PERSON] є спадкоємицею земельної ділянки площею 4,32 га, розташованої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 022638. Із копії свідоцтва про право на спадщину від 20.10.2006 року (а.с.25) видно, що [PERSON] є спадкоємицею земельної ділянки площею 4,97 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2004 року. Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, земельна ділянка площею 1,00 га, розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області(а.с.32), складає 24336,76 гривень. Як вбачається з листа відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області за № В-11-337/2 від 07.02.2014 року, нормативна грошова оцінка земельної частки(паю) площею 4,32 га, розташованої: Одеська область, Татарбунарський район, Нерушайська сільська рада(за межами населеного пункту) з урахуванням індексації станом на 01.01.2014 року, становить 102 500,04 грн.(а.с.33). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишились земельні ділянки, а саме земельна ділянка площею 1,0 га, розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024638, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 05 листопада 2002 року; земельна ділянка площею 4,32 га, розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 022638, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 23 грудня 2002 року та земельна частка (пай) площею 4,97 умовних кадастрових гектар, розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0122814, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 23 грудня 2002 року, які за життя належали [PERSON] і позивачка є спадкоємицею зазначених земельних ділянок по закону. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на земельну ділянку площею 1,0 га, розташовану на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 024638, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 05 листопада 2002 року; земельну ділянку площею 4,32 га, розташовану на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 022638, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 23 грудня 2002 року та земельну частку(пай) площею 4,97 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0122814, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] 23 грудня 2002 року, що залишились після смерті [PERSON].

Outcome: approved