Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю понад шість місяців без встановленої поважної причини. У лютому 2011 року відповідач забрав свої речі та залишив квартиру [ADDRESS] та виїхав на інше постійне мешкання. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, тому позивачка була змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання сповіщався належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання сповіщався належним. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дійсно з 22.07.1989 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується адресною довідкою № 23/5885 від 23.10.2014 року. На адресу суду були надіслані пояснення [PERSON] та [PERSON], що проживають у спірному будинку, та які стверджують, що [PERSON] не проживає за спірною адресою понад шість місяців. Згідно ч. 2. ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 1. ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Ухвалою Верховного Суд України від 6 листопада 2002 р. та від 4 жовтня 2006 р., визнано, що з припиненням права власності особи на житлове приміщення вона втрачає право користування цим приміщенням і підлягає виселенню за позовом нового власника. Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки, спірний будинок не є власністю відповідача та не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути знятий з реєстрації за цією адресою. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Дане рішення є підставою для зняття [PERSON], [INFO] з реєстрації місця мешкання, а саме: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved