Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

В позовній заяві позивач вказував, що 30 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено два договори позики ідентичного змісту, відповідно з умовами яких Відповідач отримав від Позивача суму грошових коштів у розмірі 60000 грн. і 25000 грн., що у сумі складає 85000 (вісімдесят п"ять тисяч) грн. 00 коп. Факт отримання Відповідачем грошових коштів підтверджується його власноруч написаними розписками на суму 60000 грн. 00 коп. і на 25000 грн. Відповідно зазначених Договорів позики, кінцевий строк повернення позики 29 жовтня 2017 року. На день написання позовної заяви Відповідач свої зобов`язання не виконав, не сплатив ні саму суму боргу, ні обумовлені Сторонами відсотки за користування позикою у розмірі 3% від її загальної суми. Також, умовами Договорів позики передбачена відповідальність Позичальника за несвоєчасне повернення позичених коштів у розмірі подвійної облікової ставик НБУ за кожен день прострочення. Відтак, усього з Відповідача має бути стягнено на мою користь суму основного боргу, обумовлені Сторонами 3% за користування позиченими коштами, інфляційні та пеня за прострочення повернення позичених коштів за наступним розрахунком: Період розрахунку 30.10.2016 року - 04.01.2019 року, сума боргу 85000 гривень = 3% річних = 5561 гривень. Пеня за вказаний час 33471 грн. 37 копійок. Витрати від інфляції за вказаний час на суму боргу з інфляцією 94617 грн.63 копійок = 9617 грн. 63 коп. Усього з Відповідача має бути стягнено за Договорами позики: 85000 грн. 00 коп. (основний борг) + 5561.00 грн. (3% річних) + 33471.37 грн.00 коп.(пеня) + 9617 грн. 63 коп.(інфляційні) - 133649 грн. 63 коп. На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу 85000 грн., 3% річних у сумі 5561.00 грн., пеню у сумі 33471 грн.37 коп., інфляційні 9617 грн.63 коп. - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі у тім числі і сплачений ним судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою його місця реєстрації та через оголошення на офіційному сайті судової влади. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: 30 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено два договори позики ідентичного змісту, відповідно з умовами яких Відповідач отримав від Позивача суму грошових коштів у розмірі 60000 грн. і 25000 грн., що у сумі складає 85000 (вісімдесят п"ять тисяч) грн. 00 коп. Факт отримання Відповідачем грошових коштів підтверджується його власноруч написаними розписками на суму 60000 грн. 00 коп. і на 25000 грн. Відповідно зазначених Договорів позики, кінцевий строк повернення позики 29 жовтня 2017 року. На день написання позовної заяви Відповідач свої зобов`язання не виконав, не сплатив ні саму суму боргу, ні обумовлені Сторонами відсотки за користування позикою у розмірі 3% від її загальної суми. Також, умовами Договорів позики передбачена відповідальність Позичальника за несвоєчасне повернення позичених коштів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відтак, усього з Відповідача має бути стягнено на мою користь суму основного боргу, обумовлені Сторонами 3% за користування позиченими коштами, інфляційні та пеня за прострочення повернення позичених коштів за наступним розрахунком: Період розрахунку 30.10.2016 року - 04.01.2019 року, сума боргу 85000 гривень = 3% річних = 5561 гривень. Пеня за вказаний час 33471 грн. 37 копійок. Витрати від інфляції за вказаний час на суму боргу з інфляцією 94617 грн.63 копійок = 9617 грн. 63 коп. Усього з Відповідача має бути стягнено за Договорами позики: 85000 грн. 00 коп. (основний борг) + 5561.00 грн. (3% річних) + 33471.37 грн.00 коп.(пеня) + 9617 грн. 63 коп.(інфляційні) - 133649 грн. 63 коп. За змістом положень ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Окрім того, згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від Простроченої суми, якщо інший розмір процентів договором або законом. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved