Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: виконавчий комітет Муравлівської сільської ради, виконавчий комітет Саратської селищної ради, орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є її матір'ю. Зазначає, що відповідачка покинула її та з народження її виховував батько [PERSON], матір участі у її вихованні не приймала , матеріально не допомагала. [INFO] року помер її батько [PERSON] Після смерті батька та по теперішній час вона проживає разом з рідним дядьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] 13.05.2016 року її матір [PERSON] була запорошена до служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, та їй було запропоновано взяти донку на своє виховання , але відповідач відмовилась, мотивуючи тим, що в неї є нова родина та вона не може виховувати та утримувати свою доньку. Таким чином, позивач вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та наполягала на їх задоволені. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслала, своєї думки щодо позову не висловила. Представник третьої особи - комітет Саратської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник третьої особи - виконавчий комітет Муравлівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник третьої особи -орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Зі згоди позивача, не обмеженого у повноваженнях, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши сторони, що приймали участь у розгляді справи і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про народження є матір'ю неповнолітньої : [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 07.10.2008 року. Батько дитини [PERSON], згідного свідоцтва про смерть помер [INFO] Відповідно до заяви відповідача [PERSON] від 13.05.2016 року, вона не може утримувати та виховувати свою доньку [PERSON] у зв'язку із тим, що в неї є нова родина, протягом 14 років вона не бачилась із своєю донькою, тому відмовляється від батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] Згідно довідки Саратської селищної ради Одеської області № 1280 від 07.07.2016 року [PERSON] входить в состав сім'ї - [PERSON] - дядько, [PERSON] - тітка, [PERSON] та [PERSON] - двоюрідні сестри. Згідно висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 01/01-25/2070 від 11.11.2016 року [PERSON], є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] помер [INFO] року. Неповнолітня [PERSON] виховувалась та проживала більше 16 років зі своїм батьком, мати вихованням та утримуванням дитини весь цей час не займалась, з дочкою відносини не підтримувала. Після смерті батька ухиляється від батьківських обов'язків, намірів виховувати доньку не має. У теперішній час вихованням неповнолітньою [PERSON] займається дядько та його дружина. Тому орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації вважає за доцільне та таке, що відповідатиме інтересам дитини позбавлення матері [PERSON] у відношенні до неповнолітньої [PERSON] батьківських прав. За таких обставин, суд вважає, що відповідач дійсно не виконує свої батьківські обов'язки, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює належний догляд та контроль, не піклується про духовний і фізичний розвиток дитини, не забезпечує їх необхідним харчуванням, не цікавиться здоров'ям, не створює умови для належного проживання та виховання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну [PERSON] до [PERSON], треті особи: виконавчий комітет Муравлівської сільської ради, виконавчий комітет Саратської селищної ради, орган опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачки аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок . Частина 2 ст.367 ЦПК України передбачає, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved