Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] позов мотивує тим, що 10 серпня 1997 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, від якого народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 листопада 2013 року, шлюб між ними розірвано. У 2014 року вона звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.02.2016 року, позов частково задоволений, судом було вирішено стягнути в користь двох неповнолітніх дітей з відповідача [PERSON] кошти в сумі 1455 гривень, щомісячно, починаючи з 20.08.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. При постановленні вказаного рішення суду, суд виходив з тих обставин, що [PERSON], на той час, ніде не працював, постійного заробітку не мав. Зазначає, що після набрання вказаним рішенням суду законної сили, матеріальний стан відповідача значно покращився. Виконуючи рішення Луцького міськрайонного суду від 24.11.2015 року в частині поділу рухомого майна подружжя за позовом [PERSON] до неї , вона, за актом державного виконавця від 05.08.2016 року, добровільно передала відповідачу [PERSON] вантажний автомобіль марки «Мерседес-Бенц», вартістю 60 000 гривень, на якому він в даний час здійснює комерційні перевезення, отримуючи прибутки. За цим же актом, [PERSON] нею передані інші предмети і речі, визначені в рішенні суду, на загальну суму більше 20 000 гривень. Натомість, матеріальний стан її сімї значно погіршився. Виконуючи рішення суду, вона була змушена віддати [PERSON] у приватну власність вантажний автомобіль «Мерседес-Бенц», тому для перевезень товару змушена винаймати транспортні засоби. Інший автомобіль марки «Мерседес-Віто», який за рішенням суду переданий їй у власність, потребує ремонту. Її підприємницька діяльність не приносить необхідних прибутків, коштів на утримання дітей їй не вистачає. Посилаючись на наведене, позивач просила суд збільшити розмір стягуваних аліментів, та стягувати з [PERSON], жителя [INFO], аліменти в її користь на утримання двох неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі -3 000 гривень, щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що на даний час у нього значно погіршився матеріальний стан, оскільки він не займається підприємницькою діяльністю, ніде не працює,погіршився його стан здоровя, він переніс операцію на серці. Крім того, створив іншу сімю, з дружиною чекають народження дитини у вересні місяці поточного року. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 лютого 2016року по справі №161/17927/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, суд вирішив: стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1455 (одна тисяча чотириста пятдесят пять) грн., щомісячно, починаючи з 20.08.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] в дохід держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.180 СК України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує із змісту п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані обставини були враховані судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів від 08 грудня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, визначаючи змінений розмір стягуваних аліментів, суд враховує зміну матеріального стану позивача та інших обставин. Позивач не надала суду доказів про зміну свого та відповідача матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, наявність будь-яких інших обставин, що мають істотне значення після ухвалення рішення судом 08 грудня 2016 року, які давали б можливість змінити розмір аліментів, визначений судом. Заявлені позивачем обставини належними та допустимими доказами не підтверджені.\~ Згідно ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних доказів про погіршення свого матеріального стану чи стану здоров'я позивач суду не представила. Майновий стан позивача не змінився. Із змісту позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що підставою звернення до суду з позовом [PERSON] є зменшення прибутків від підприємницької діяльності, якою вона займається, а також внесення змін в чинне законодавство щодо розміру стягуваних аліментів. Однак такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів. Разом з тим, з пояснення відповідача слідує, що він на даний час ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається. Судом встановлено, що відповідач 06 травня 2017року повторно зареєстрував шлюб з [PERSON], яка є вагітною. Приймаючи до уваги те, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 08 грудня 2016 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1455 грн. щомісячно, суд вважає безпідставною вимогу позивача щодо збільшення цього розміру до 3000 гривень. Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: approved