Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона в період з 1982 року по 1996 рік працювала в КСП „Заповіт Леніна Зачепилівського району Харківської області та була членом даного господарства. При зверненні до Відділу у Зачепилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області позивачу стало відомо, що її прізвище внесено за №406 до Списку-Додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області серії ХР-ІІ-00-000271, який зареєстровано в Книзі записів державних актів за №15 від 26 січня 1996 року. Позивач зазначає, що з невідомих причин сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався, відповідно і Державного акта на право власності на земельну ділянку не має в наявності. У звязку з тим, що для виготовлення технічної документації та подальшої державної реєстрації земельної ділянки необхідно мати правовстановлюючі документи, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром встановленим відповідно до розпаювання земель колективної власності КСП «Заповіт Леніна» Зачепилівського району Харківської області. В підготовче\~судове засідання\~сторони не\~з»явились. Представник позивача [PERSON] в своїй заяві просить суд розглянути справу без його участі, на позовних вимогах [PERSON] наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі. Сільський голова Новомажарівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Від представника Зачепилівської РДА Харківської області [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами [PERSON] згодна. Згідно вимог\~ч.2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3\~ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви учасників справи про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель колективної власності сільгосппідприємств право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно ч.2 ст.2 вищевказаного Закону України, документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. В зв'язку із набранням чинності Законом України\~«Про Державний\~земельний кадастр»\~№3613-У І від 07.07.2011 року зі змінами і доповненнями станом на 14.05.2013 року, який передбачає скасування з 2013 року державних актів на право власності на земельні ділянки, з 01.01.2013 року видача дублікатів державних актів на право власності на земельні ділянки та сертифікатів на право на земельну частку (пай) неможлива. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~16.04.2004\~N 7 «Про\~практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~сертифікати\~на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та\~видачі державного\~акта\~про\~право\~власності на землю (пункт 17 розд.\~X "Перехідні положення" ЗК\~( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП),\~включений до списку,\~що додається до\~державного акта\~на право\~колективної\~власності на землю,\~набуває права на земельну частку (пай) з дня\~видачі\~цього\~акта,\~і\~в\~разі\~його\~смерті успадкування права на земельний пай\~здійснюється\~за\~нормами\~ЦК\~( 435-15\~),\~у\~тому\~числі й у випадку,\~коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на\~земельну\~частку\~(пай). Згідно ч.1 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була членом КСП «Заповіт Леніна» та була включена до списку,\~що додається до\~Державного акта\~на право\~колективної\~власності на землю, отже мала право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) вона не отримувала, що унеможливлює останню належним чином оформити право власності на земельну ділянку, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved