Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договорів оренди нежитлових приміщень недійсними, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу позивач є власником квартири [ADDRESS]. Цей будинок є багатоповерховим: має 16 поверхів на кожному з яких знаходиться по 6 квартир. На даху цього будинку було встановлено декілька антен мобільного зв'язку, що в свою чергу викликало погіршення самопочуття мешканців багатоповерхівки, значну частину яких складають діти різного віку. Як стало відомо, антени на будинку встановлені після укладання Договору оренди з Комунальним підприємством «Житлова експлуатаційна дільниця № 3», правонаступником якого є Комунальне підприємство «Міський житлово-комунальний центр». Тобто, власники квартир у багатоквартирному будинку є співвласниками так званого "спільного майна" в будинку - вже згаданих приміщень загального користування, опорних конструкцій та обладнання - а відповідно і співвласниками самого будинку. Отже, враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України, для укладання договорів оренди на нежитлові приміщення у будинку [ADDRESS] у м. Южне Одеської області та встановлення там антен, необхідно було отримати дозвіл від усіх співвласників багатоповерхового будинку. Особисто [PERSON], як одна із власників квартири у цьому будинку, та відповідно співвласник будинку, ніякого дозволу на користування технічними приміщеннями та розміщення там антен не надавала, ніякого підпису, який свідчив би про її дозвіл, в жодному документів не ставила. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог надав до суду копію рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року, в якому зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Представник ТОВ «Астеліт» у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог [PERSON], надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову [PERSON], мотивуючи тим, що, позовні вимоги позивача суперечать нормам матеріального та процесуального права. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статі 203 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Договір оренди (найму) було укладено у відповідності до Глави 58 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України з договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. При цьому у відповідності до ст. 761 Цивільний кодексу України право передавання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Так, будинок за адресою: Одеська обл., [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «МЖКЦ». Окрім цього у своїх письмових запереченнях ТОВ «Астеліт» зазначає, що розміщенню мобільного устаткування передувало отримання всіх необхідних дозвільних документів, зокрема: 1) Висновок № 93 на проект будівництво погоджений Головним державним санітарним лікарем Одеської області (Засипка Л.Г.); 2) Лист-погодження санітарного паспорту, щодо об'єкту за адресою: Одеська обл., [ADDRESS]; 3) Висновок експертизи з питань охорони праці № 51.-01.-31.-2727.04; 4) Висновок експертизи ГУ МНС України в Одеській області; 5) Протокол № 224/05 від 26 жовтня 2009 р.; 6) Акт комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта у сфері телекомунікації. Тому, ТОВ «Астеліт» вважає, що у зв'язку із наявністю усіх перерахованих дозвільних документів, твердження [PERSON], що розташування антен мобільного зв'язку викликало погіршення самопочуття деяких мешканців будинку, є неаргументованим. Також пояснив, що прийнято рішення про розірвання договору оренди, в зв'язку з переходом на інший вид зв'язку. Представник КП «МЖКЦ» в судовому засіданні пояснив, що КП «МЖКЦ» є правонаступником КП «ЖЕД №3» після реорганізації, вони не звертались до мешканців будинку [ADDRESS] для отримання згоди на оренду нежитлових приміщень. Оскарженні договори погоджувались з фондом комунального майна, які діють на даний час. Також представник пояснила, що вона не працювала в ЖЕД №3 в 2008 році, тому їй не відомо чи укладались додаткові договори про продовження дії договору з Одеською філією підприємства «Українська Національна Лотерея» зі 100% іноземними інвестиціями. Представник Одеської філії підприємства «Українська національна Лотерея» зі 100% іноземними інвестиціями у судовому засідання заперечували проти задоволення позовних вимог та пояснив, що при розміщенні обладнання базової станції та антени були отримані всі дозвільні документи. Договір діє. Вислухавши представника позивача, та представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. 01 липня 2008 року був укладений Договір оренди нежитлого приміщення № 1, укладений між КП «ЖЕД №3» та Одеською філією підприємства «Українська Національна Лотерея» зі 100% іноземними інвестиціями, за яким останньому надається в строкове платне користування комунальне майно - 1/10 частину нежитлового приміщення № CXVIII, загальною площею 2 м2, розміщене на поверху (ліфтовій) шістнадцятиповерхового будинку з метою розміщення обладнання базової станції та антени. 01 листопада 2008 року був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 17, укладений між КП «ЖЕД №3» та ТОВ «Астеліт», за яким останньому надається в строкове платне користування нежитлові приміщення № CXXI (технічний поверх), № 1/3CXXII (підвал), 12 м2 (без визначення кордонів в натурі, загальною площею 39,9 м2, розташовані в житловому 16-поверховому будинку з метою розміщення антен та телекомунікаційного обладнання. Згідно рішення Южненської міської ради про реорганізацію КП «ЖЕД №1», КП «ЖЕД №3», КП «ЖЕД №4», встановлено, що КП «МЖКЦ» є правонаступником прав та обов'язків КП «ЖЕД №1», КП «ЖЕД №3», КП «ЖЕД №4». Згідно відповіді КП «МЖКЦ» від 13.01.2014 року, ж/б по [ADDRESS] м. Южне, Одеська обл. знаходиться на балансі підприємства КП «МЖКЦ», а також орендовані об'єкти, а саме: 1/10 частина нежитлового приміщення №CXVIII, загальною площею 2 кв.м., розміщене на поверху (ліфтофій) 16-поверхового будинку за адресою: Одеська обл., [ADDRESS], та нежитлові приміщення №CXXI (технічний поверх), №1-3 частини №CXXII (підвал), 12 кв.м. (без визначення кордонів в натурі), загальною площею 39,9 кв.м., розташовані в житловому 16-поверховому панельному будинку за адресою: Одеська обл., [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року №4-рп/2004, в якому зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Відповідно до ст. 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ч 2 цієї ж статті говорить, що розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Виходячи із положень ст. 369 Цивільного кодексу України, для того щоб прийняти рішення, необхідно отримати згоду від усіх співвласників. Додаткову угоду від 01.07.2013 року до договору оренди нежитлового приміщення №17 від 01.11.2008 року суд не може прийняти до уваги, так як копія не завірена належним чином, а також печатку ТОВ «Астеліт» не можливо ідентифікувати, хоча в самому договорі оренди від 01.11.2008 року чітка печатка для договорів оренди №24 ТОВ «Астеліт». Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, враховуючи, що не було отримано дозвіл від усіх співвласників багатоповерхового будинку, вважає, що позов [PERSON] до КП «МЖКЦ», ТОВ «Астеліт», Одеської філії підприємства «Українська Національна Лотерея» зі 100% іноземними інвестиціями про визнання договорів оренди нежитлових приміщень недійсними, необхідно задовольнити.

Outcome: approved