Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики в розмірі 10 000 грн. та понесені нею судові витрати, а саме: 2500 грн. на правову допомогу та судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15.04.2020 року між нею та відповідачем укладено договір позики грошей у вигляді розписки, за умовами якого позивач передала, а відповідач отримав суму грошей у розмірі 10 000 гривень, яку зобов`язався повернути до 07 травня 2020 року, однак свої зобов`язання не виконав до теперішнього часу, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду по захист своїх порушених прав. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. До суду повернувся конверт з відміткою про причини невручення "адресат відсутній". Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 08.09.2020 року ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області призначено проведення заочного розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. У разі відсутності відповідача відповідно до положень ст. 280-289 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2020 року між [PERSON] з однією сторони та [PERSON] з другої сторони, було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн. та які останній зобов`язувався їх повернути до 07.05.2020 року, що підтверджується копією розписки (а.с. 13). У зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання не виконується належним чином, позивач змушений звернутись до суду по захист своїх порушених прав. Відповідальність позичальника за порушення умов договору передбачена ч. 1 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом вбачається, що між сторонами склалися правовідносини в результаті укладеного ними договору позики. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписки, які посвідчують передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вище викладене та той факт, що відповідачем порушено умови договору, оскільки до теперішнього часу ним не повернуто борг позивачу в обумовлений розпискою строк, позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (розпискою) є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи наявна квитанція № 56 про сплату позивачем судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с. 1) та Договір № 100 про надання правової допомоги від 15.05.2020 року на суму 2500 грн. з актом виконаних робіт (а.с. 14-15). На підставі викладеного та

Outcome: approved