Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, третя особа - приватний нотаріус Старосамбірського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, в якій зазначає, що [INFO] року в селі Ясениця-Замкова Старосамбірського району Львівської області померла її мати - [PERSON]. Оскільки при житті вона не склала заповіту, то спадкування її майна здійснюється по закону, відповідно до черговості спадкоємців. Позивачка є дочкою померлої, що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження і єдиним спадкоємцем її майна за законом. Спадкове майно [PERSON] становить: земельна частка (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства АФ «Карпати», розміром 0.73 га, та житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] Вона звернулась до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Нотаріус прийняла її заяву, провела реєстрацію спадкової справи №55078143 та 27.09.2013 року видала їй, як спадкоємцю, свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], а саме на земельну частку (пай). Постановою від 27.09.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті її матері, оскільки вона не подала нотаріусу правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності за померлою [PERSON] на зазначений вище житловий будинок. З довідки Ясенице-Замківської сільської ради №1067 від 17.09.2013 року відомо, що житловий будинок в [ADDRESS] належав [PERSON]. З довідки Ясенице-Замківської сільської ради №1065 від 17.09.2013 року відомо, що згідно погосподарських книг станом на 01.07.1990 року, станом на 15.04.1991 року та на день смерті [PERSON], [INFO] року, в житловому будинку, в [ADDRESS] була зареєстрована і проживала одна [PERSON] З довідки Ясенице-Замківської сільської ради №1064 від 17.09.2013 року відомо, що житловий будинок по [ADDRESS] належав до суспільної групи робітничий двір, право власності на нього не оформлене. Так, як будинковолодіння належало до суспільної групи господарств робітничий двір, то це майно було спільною сумісною власністю подружжя і належало в рівних частках, по 1/2 частині кожному. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року. Отже, подружжя Цап мали право на будинковолодіння в [ADDRESS] по 1/2 частині кожен. Після смерті [PERSON] спадкоємцем його майна по закону першої черги, що прийняла спадщину, була його дружина - [PERSON], так як вона, на день смерті спадкодавця, проживала і була зареєстрована з ним. Із заявою про відмову від спадщини не зверталась, а отже, прийняла спадщину, і в порядку спадкування майна чоловіка, набула право на іншу 1/2 частину будинковолодіння в [ADDRESS] [PERSON] на час відкриття спадщини мала право на будинковолодіння в [ADDRESS], Старосамбірського району Львівської області в цілому, і, незважаючи на те, що при житті вона не виготовила правовстановлюючого документу на нерухоме майно, це майнове право не припинилось внаслідок її смерті, і входить до складу її спадщини. [PERSON], будучи спадкоємцем майна [PERSON], має право на набуття у власність майна, на яке мав право спадкодавець на день смерті, а саме на житловий будинок в [ADDRESS] в цілому. Згідно технічного паспорта на житловий будинок в [ADDRESS], виготовленого Старосамбірським МБТІ від 07.10.2013 року, відомо, що житловий будинок був збудований в 1976 році, а отже, на той час, лише за матеріалами бюро технічної інвентаризації могло бути оформлено право власності на даний будинок за [PERSON]. В даний час провести реєстрацію права власності на ім'я власника будинку, що помер, лише за даними бюро технічної інвентаризації неможливо. Дійсна вартість будинковолодіння станом на даний час - 89 844,00 гривень. Просить визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом майна [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач та її представники позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району - сільський голова Марусяк М.Я., позовні вимоги визнав повністю, просить позовну заяву задовольнити. Треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Третя особа - приватний нотаріус Старосамбірського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Однак, 18.02.2014 року подала до суду заяву в якій проти позовних вимог не заперечує, просить розглядати справу у її відсутності (а.с.31). Представник третьої особи - реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомили. 17.03.2014 року до суду поступив лист за підписом начальника цієї служби Леуса Ю.О., в якій просять слухання справи проводити без участі їхнього представника, проти позовної заяви не заперечують (а.с.108). Заслухавши позивача та його представників, представника відповідача, оглянувши та оголосивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним. Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року у віці 86 років (а.с.6). Раніше, відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] помер її чоловік - [PERSON], [INFO] року у віці 69 років (а.с.14). На час відкриття спадщини після їх смерті діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року), який слід застосовувати до правовідносин спадкування належного їм майна. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Позивач, тобто [PERSON], є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER], виданого 12.12.1967 року та про укладення шлюбу Серії [NUMBER], виданого [INFO] (а.с. 15, 16). Її рідною сестрою і братами є [PERSON], [PERSON], [PERSON], рідний брат - [PERSON] помер [INFO] року, після нього залишився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, одруження,смерті (а.с.59,60,119,112,113). Отже, позивач та треті особи на стороні позивача є спадкоємцями першої черги. З наявних у матеріалах справи документах вбачається, що спадщина [PERSON] складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] та земельної частки (паю). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області 12.09.1994 року, [PERSON] розпорядилася, що її житловий будинок, що складається з чотирьох кімнат, стайні та майно, яке на випадок її смерті буде належати їй і на що за законом буде мати право, заповідає тому, хто буде опікуватися нею до її смерті, тому хто дотримає її до смерті. (а.с. 62). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], сусіди покійної [PERSON], кожен зокрема, підтвердили, що саме позивачка постійно опікувалась матір'ю, [PERSON], в тому числі і до дня її смерті. Після її смерті дальше доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку, користувалася урожаєм саду. Також пояснили, що на земельній ділянці був розташований старий будинок, потім батьки позивачки побудували новий будинок, куди всі перебралися жити. Згідно довідки виконкому Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 17.09.2013 року №1066 вбачається, що опіку за [PERSON] здійснювала дочка - [PERSON]. протягом тридцяти років до дня її смерті (а.с.13, 36). Проте, 27.09.2013 року [PERSON] звернулася з заявою до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не за заповітом, а за законом, а саме: на житловий будинок [ADDRESS], та земельну частку (пай) (а.с.57). Приватним нотаріусом [PERSON] 27.09.2013 року було видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) / а.с. 78/ та цією ж датою винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину за законом на житловий будинок, з посиланням на те, що позивач при подачі документів з метою отримання свідоцтва на спадщину не подала нотаріусу правовстановлюючих документів, передбачених чинним законодавством України, які б підтверджували за померлою [PERSON] право власності на зазначений вище житловий будинок (а.с. 80). З довідки (а.с.118) вбачається, що і виконком Ясенице-Замківської сільської ради також відмовив позивачці в оформленні права власності на даний житловий будинок з посиланням на те, що на даний час не вправі винести таке рішення у зв»язку з внесенням змін до Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», рекомендував звернутися до суду. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2007 року роз»яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69, а в подальшому, наказами Міністерства статистики України № 48 від 22.02.1995 року «Про затвердження форм та Інструкції по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів(наказ втратив чинність на підставі наказу Держкомстату№ 234 від 17.07.2000 року),. Згідно яких записи щодо суспільної групи господарства в по господарських книгах свідчили про правомірність забудови і прирівнювались до правовстановлюючих документів, тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. У судовому засіданні документально з»ясовано, чого не заперечували сторони та треті особи, а саме: - з виписок з погосподарських книг Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області за 1961-1963,1967-1969 роки, довідки (а.с.120,121,12) відомо, що житловий будинок по [ADDRESS], належить до категорії - робітничий двір, членами робітничого двору були: [PERSON], [INFO] - голова; [PERSON], [INFO], - дружина; [PERSON], [INFO], - син; [PERSON], [INFO], - донька; [PERSON], [INFO], - дочка; [PERSON], [INFO], - син; та [PERSON], [INFO], - син; кількість землі, що знаходиться в особистому користуванні - 0,32 га в тому числі під будівлею - 0,1 га; - згідно довідки виконкому Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 17.09.2013 року №1067 житловий будинок по [ADDRESS] належить громадянці [PERSON] (а.с. 34); - довідкою виконавчого комітету Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 17.03.2014 року №416 підтверджено те, що за житловим будинком в [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування даного житлового будинку площею 0,15 га згідно даних погосподарських книг Ясенице-Замківської сільської ради, будинок побудований у 1976 році, власник господарства - [PERSON] (а.с.117); - відповідно до довідки Ясенице-Замківської сільської ради № 1065 від 17.09.2013 року, згідно записів погосподарських книг, що зберігаються в архіві сільської ради, станом на [INFO] року, що є днем смерті чоловіка [PERSON] - [PERSON], станом на 01.07.1990 року, 15.04.1991 року, та станом на день смерті [PERSON] - [INFO] року, [PERSON] була зареєстрована і проживала у власному житловому будинку в с. Ясениця -Замкова Старосамбірського району Львівської області, одна(а.с.33). -із технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS], складеного 07.10.2013 року, також вбачається. що рік побудови будинку - 1976, інвентаризаційна вартість даного житлового будинку та споруд становить 89844 гривні 00 копійок. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON], своє право власності в БТІ не зареєструвала(не оформила). Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки виконкому Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 17.09.2013 року №1069 громадянка [PERSON], [INFO], вступила у спадкове майно після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, так як доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку, користується пайовою землею (а.с. 70). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ №055300, виданого 30.05.1996 року [PERSON], належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АФ «Карпати» розміром 0,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 75). Свідки [PERSON] та [PERSON] також показали, що [PERSON] після смерті матері дальше продовжувала доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку, користуватися урожаєм саду. А тому відповідно до п.1ч.1 ст.549 ЦК УРСР суд розцінює такі дії позивачки як вступ у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто приходить до висновку, що позивач вчинила дії, які свідчать про прийняття спадщини після смерті матері. Судом не здобуто доказів, що інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, вчинили будь-які дії щодо прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]. Крім цього, ними були подані заяви в нотаріальну контору наступного змісту. Спадкоємець [PERSON] - [PERSON], своєю заявою, засвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 20.01.2014 року, як спадкоємець майна за померлою бабцею - [PERSON], заявляє, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, в управління спадковим майном не вступав, за продовженням строку для прийняття спадщини звертатися не буде, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] (а.с. 116). Згідно посвідченої нотаріусом Веселковського нотаріального округу Краснодарського краю заяви, [PERSON] повідомила, що спадщину своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO] року вона не приймала, на неї, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась, не претендує. Оформляти свої спадкові права не бажає (а.с. 68). Згідно посвідченої нотаріусом Корткероського нотаріального округу Республіки Комі заяви, [PERSON] заявляє, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла в 2001 році, спадщини не приймав, на неї не претендує, оформляти свої спадкові права не бажає і в суд з даного питання звертатися не буде. (а.с. 67). Згідно посвідченої державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори заяви, [PERSON] заявив, що в установлені законом строки спадкове майно, що залишилось після смерті його матері - [PERSON], на прийняв і на нього не претендує. До суду з питань про продовження строку прийняття спадщини звертатися не буде (а.с. 64). Виходячи з наданих сторонами та третіми особами доказів, а також, беручи до уваги довідку Ясенице-Замківської сільської ради № 1065 від 17.09.2013 року, згідно якої спадкодавець [PERSON] з дня смерті свого чоловіка [PERSON], - [INFO] року, по день її смерті - [INFO] року, була зареєстрована і проживала у власному житловому будинку в с. Ясениця -Замкова Старосамбірського району Львівської області, одна(а.с.33), суд вважає, що [PERSON] прийняла спадщину за чоловіком - [PERSON], оскільки спільно проживала з ним та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Також судом не здобуто доказів, що інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, вчинили будь-які дії щодо прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, будинок 1960-1967 року побудови знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, зареєстрований в погосподарських книгах, спадкодавець даним будинком володіла багато років, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ч.2 ст.382, ст.392 ЦК України). Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] була фактичним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. хоча і належним чином не оформила права власності на таке, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на вищевказане будинковолодіння, оскільки вона прийняла спадщину після смерті останньої і не може в позасудовому порядку оформити право власності на дане будинковолодіння через відмову нотаріуса вчинити такі дії за відсутності правовстановлюючих документів. На підставі наведеного,

Outcome: approved