Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Жданівської сільської ради про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківський обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , [INFO] , не утримує його матеріально, ухиляється від сплати аліментів, не цікавиться його життям та здоров`ям, а тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Ухвалою суду від 30.05.2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 11.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Матяш Д.Ю. позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. Позивач зазначила, що відповідач ніколи не бачив сина, не цікавиться його життям, не платить аліменти. Проти заочного розгляду не заперечувала. Представник третьої особи Андрієвська О. М. пояснила, що підтримує раніше поданий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, заслухавши учасників, які з`явились в судове засідання, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 8) підтверджено, що відповідач є батьком, а позивач матір`ю [PERSON] , [INFO] , який є здоровим, на диспансерному обліку не перебуває (а.с. 27, 28), проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько разом з сім`єю не проживає, участі у вихованні сина не приймає (а.с. 23, 24). З відповідного розрахунку (а.с. 9-21) встановлено, що станом на 01.05.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача становить 66096,56 грн. З довідки КЗ "ЗОШ І-ІІІ ст. с. Жданівка" Відділу освіти та соціально-гуманітарної роботи Жданівської сільської ради № 02-25/50 від 15.05.2019 року (а.с. 22) встановлено, що відповідач участі у вихованні сина не приймає. Протягом двох років навчання сина не відвідував, на батьківські збори не приходив. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.05.2019 року (а.с. 26) встановлено, що умови проживання сім`ї позивача задовільні. Дитина навчається у 2-у класі Жданівської ЗОЖ І-ІІІ ступенів. Позивач не працює та здійснює догляд за бабусею [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). Рішенням виконавчого комітету Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 38 від 10.07.2019 року (а.с. 52) вирішено надати до суду висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно доданого до рішення висновку (а.с. 53) позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] є доцільним та буде в інтересах дитини. Малолітній [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснив, що він проживає разом із матір`ю та бабусею. Батька він не знає, той ніколи до нього не приходив, не телефонував, не спілкувався з ним, зазначив, що не хоче, щоб відповідач був його батьком. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина, для повного та гармонійного розвитку його особистості, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости за піклування та відповідальності своїх батьків і в будь якому випадку в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, за винятком, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідальність за виховання та розвиток дитини покладаються на батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою для позбавлення батьківський прав, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків свідчать докази, досліджені в судовому засіданні, з яких слідує, що відповідач не цікавиться дитиною з народження, дитина його не знає, оскільки батько не приймає участі у вихованні та утриманні, не піклується про сина, не дбає про його розвиток, не приймає участі у важливих для дитини подіях, таким чином позивачем доведено підставу своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved