Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], треті особи: відділ ДВС Воловецького РУЮ, слідче управління внутрішніх справ України в Закарпатській області, про звільнення майна з -під арешту. Позов мотивовано тим, що 26.02.2014 року [PERSON] засуджений Воловецьким районним судом за ч.3 ст. 286 КК України на шість років позбавлення волі та на даний час відбуває покарання у колонії. 16.12.2014 року рішенням Воловецького районного суду у справі за позовом [PERSON] про поділ майна набутого за час шлюбу, за позивачем [PERSON] визнано право власності на кафе-магазин за адресою: [ADDRESS] Воловецького району Закарпатської області та 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Воловецького району Закарпатської області. Дане рішення суду набрало законної сили. Однак, зареєструвати право власності на кафе-магазин та домоволодіння позивач не має можливості, так як на дане нерухоме майно накладено арешт. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в дане судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач [PERSON] на даний час відбуває покарання та знаходиться у колонії №115 с. Зікрачі, Кагарлицького району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо заявленого позову від нього до суду не надходило. Представник третьої особи заст. начальника відділу ДВС Воловецького РУЮ Крижанівський Я.І. в суд не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечив. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов обгрунтованого висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як видно із рішення Воловецького районного суду від 16.12.2014 року по справі за позовом [PERSON] про поділ майна набутого за час шлюбу, за позивачем [PERSON] визнано право власності на кафе-магазин за адресою: [ADDRESS] Воловецького району Закарпатської області та 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Воловецького району Закарпатської області. Дане рішення набрало законної сили (а.с.9-10 ). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше пр'ямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Зареєструвати право власності на кафе-магазин та домоволодіння позивач не має можливості, так як на дане нерухоме майно накладено арешт, підтвердженням чого є довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.02.2015 року (а.с.16). Частиною 1, ч.5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] є законним власником нерухомого майна, на яке накладено арешт, тому позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими письмовими доказами та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved