overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що 03.10.1991 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилася дитина, яка вже давно длосягла повноліття. Їх сімя розпалась з вини чоловіка, який став зловживати алкогольними напоями, створювати скандали, при яких мене мене принижував піднімав руку. Хоча вони проживали в одній квартирі, однак подружніх відносин не підтримуютьдев"ять років. Стосунки їх напружені Вважає, що сімя їх розпалася, почуттів до чоловіка у неї не залишилось. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ Заслухавши пояснення позивача, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, її поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачем. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~ про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ \~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~ \~ В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що 25.01.1991 року між нею та відповідачем \~було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилися: син \~[PERSON], \~[INFO] та донька Юлія,[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них почали виникати скандали, сварки, конфлікти, відповідач виганяв її з дому, внаслідок цього з 2014 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносини та не ведуть спільно господарство. Сім»я їх розпалася остаточно, шлюб їх носить формальний характер. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить їх інтересам. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила шлюб їх розірвати та залишити прізвище "Заброцька". Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і пояснив, що згідний на розірвання шлюбу. Вони з позивачкою дійсно проживають окремо з 2014 року. \~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~ \~Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, \~що сторони по справі проживають окремо. Сім»я їх розпалась остаточно, шлюб їх існує лише формально. Сторони два роки проживають окремо та не ведуть спільного господарства, \~жодних стосунків \~як подружжя не підтримують. Поведінка сторін свідчить про неможливість подальшого їхнього проживання. Розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що 29.07.2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Їх сім»я розпалась з вини чоловіка. Останні роки чоловік постійно зловживає алкогольними напоями, ображає її, принижує, б"є. Через це у них виникають скандали, сварки, непорозуміння. Вважає, що сім»я їх розпалася, почуттів до чоловіка у неї не залишилось. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги заперечив і пояснив, що не згідний на розірвання шлюбу, бо вважає, що сім"ю їх можна зберегти. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім»я між позивачкою і відповідачем розпалась, шлюб їх існує лише формально. Подальше перебування позивачки у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що з 04.09.1982 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилося двоє дітей які вже повнолітні. Спільне життя з відповідачкою не склалося, вона ніколи не відчувала від чоловіка підтримки та турботи . Відповідач жив і живе своїм житям, їздить куди хоче та не каже їй коли повернеться. Між ними втрачено взаєморозуміння, її пригнічує той факт, що відповідач має відносини з іншими жінками, внаслідок чого в них виникали скандали., від яких вона отримувала стрес. Внаслідок цього їх сім"я фактично розпалася, протягом останнього року таке життя стало нестерпним . Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, пояснив , що причин для розлучення немає. Він бажає зберегти сім"ю, оскільки вже близько 35 років вони живуть разом. Підтримує подані ним заперечення, та просив суд відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі хоча проживають разом однак близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям, причиною того є втрата взаєморозуміння, відсутність турботи та підтримки з боку відповідача, та скандали. Судом надавався термін для примирення, під час якого сторони не примирилися. Позивач наполягає на розрванні шлюбу, його поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачкою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ніжинський механічний завод» в якій просить стягнути з відповідача на її користь 1230 гривень 15 коп. заборгованості по заробітній платі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею в позовній заяві позовні вимоги і пояснила, що 28 січня 2014 року вона була звільнена з роботи у відповідача. Проте з часу звільнення з роботи і по теперішній час відповідач не розрахувався з нею по заробітній платі, хоча вона неодноразово зверталася з цього приводу до керівництва підприємства. Тому просила задовольнити її позовні вимоги і стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1230 гривень 15 коп. Представник відповідача за викликом у судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд, з урахуванням думки позивачки у справі, ухвалив розглянути справу по суті заочно, у відсутність представника відповідача у справі, на підставі наявних у справі доказів, оскільки це відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивачки з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Копією трудової книжки позивачки підтверджується, що вона була звільнена з роботи у відповідача 28.01.2014 року ( а.с. 3-4 ). В судовому засіданні встановлено, що заборгованість по заробітній платі відповідач позивачці не виплатив по теперішній час, про що пояснила в судовому засіданні позивачка у справі. Довідкою про заборгованість по заробітній платі з ПАТ «Ніжинський механічний завод» підтверджується, що заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі за лютий 2013 року та травень 2013 року становить 1230 гривень 15 коп. ( а.с. 6 ). Тому суд вважає необхідним стягнути дану суму з відповідача на користь позивачки в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 24 червня 2000 року, який зареєстровано у виконкомі Верб'язької сільської ради Закарпатської області за актовим записом №8. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на вихованні у [PERSON] Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не зійшлися характерами, поглядами на життя та ведення домашнього господарства. Шлюбні відносини між сторонами припинились вже майже два роки. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, однак надав суду заяву, що на розірвання шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, їх шлюб існує лише формально, обставини та причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими і це суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] слід розірвати та за вибором позивача залишити їй прізвище, яке носила в шлюбі "[PERSON]". Неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], необхідно залишити на вихованні матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.06.2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування відмовлено. Складаючи текст рішення суд не в повному обсязі виконав приписи статей 214, 215 ЦПК України, щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення рішення, та його змісту, та не вирішив питання про судові витрати. В силу п. 4 ст. 220 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат. Представник позивача [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні щодо постановлення додатково рішення не заперечили. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач [PERSON] просить встановити факт прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 29.12.1996 року, шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, та визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Заброди, вул. Молодіжна, 9, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 29.12.1996 року. Як вбачається з квитанції № 0.0.369730030.1 від 06.04.2015 року позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 243.грн. 60 коп., тобто за вимогу не майнового характеру. З висновку про вартість майна вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Заброди, вул. Молодіжна, 9, Ківерцівського району Волинської області становить 30 400 грн. Вартість 1/4 частини спірного будинковолодіння, з вимогою про визнання права власності на яку звернулася позивач, складає 7600 грн. Згідно п.п. 1 п. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", в редакції, яка діяла на момент звернення до суду, розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати станом 01.01.2015 року становить 1218 грн. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачем не сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру, який, з врахуванням заявленої вимоги становить 243 грн. 60 коп., та беручи до уваги, що в задоволенні позову відмовлено, суд приходить до висновку про стягнення з позивача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що 19 грудня 2006 року вона з відповідачем по справі уклали шлюб, який зареєстрований органом реєстрації актів цивільного стану м. Добой Республіки Боснія і Герцеговина, за актовим записом №86758S367/2006. [PERSON] спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 18 травня 2018 року відповідач змінив імя з Алміра на [PERSON]. Шлюб виявися невдалим, спільне життя не склалося. При таких обставинах сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, з початку 2016 року сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Тому позивач просила суд шлюб розірвати, а неповнолітню дитину залишити проживати разом з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Віші". Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові та просила розглянути справу без її участі. Судом направлено компетентному суду Республіки [PERSON]\~і Герцеговиначерез Міністерство юстиції України доручення про вручення документів відповідачеві [PERSON], який зареєстрований\~\~та проживає за адресою: Республіка [PERSON] і Герцеговина, місто Добой 74000, а також для виконання окремих процесуальних дій. Однак, відповідач через канцелярію Коростенського міськрайонного суду Житомирської області подав до заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 грудня 2006 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований органом реєстрації актів цивільного стану м. Добой Республіки Боснія і Герцеговина, за актовим записом №86758S367/2006 (а.с.8-9). Відповідач 18 травня 2018 року змінив імя на [PERSON], що стверджується копією витягу з акту запису реєстрації (а.с.10-11). [PERSON] спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін разом не склалося, вони припинили подружні стосунки і тому цей шлюб існує формально. При таких обставинах, сумісне життя і збереження сімї суд вважає неможливим, а тому шлюб слід розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати разом із матір'ю [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що 23 лютого 2011 року вона з відповідачем по справі уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області за актовим записом № 49. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб виявися невдалим, спільне життя не склалося. При таких обставинах сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Тому позивач просила суд шлюб розірвати, а малолітню дитину залишити проживати разом з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Ткаченко". Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 лютого 2011 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області за актовим записом № 49 (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін разом не склалося, вони припинили подружні стосунки і тому цей шлюб існує формально. При таких обставинах, сумісне життя і збереження сімї суд вважає неможливим, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати разом із матір'ю [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved