Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач [PERSON]., будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з слідуючого. Як вбачається з позовної заяви і не заперечується сторонами 17.11.2002 року у Животівській сільській раді Оратівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Під час шлюбу у 2003 році сторони разом придбали у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] з земельними ділянками, однак не оформили документально у нотаріуса договір купівлі-продажу. Спільне проживання між сторонами не склалося і фактично як подружжя сторони перестали проживати з 2004 року і 25.01.2004 року позивач викупила 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою у відповідача за кошти в сумі 35000 грн. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] та покинув місце проживання по [ADDRESS], що підтверджується письмовою розпискою від 25.01.2004 року. Крім цього, відповідач [PERSON] пообіцяв оформити належний договір купівлі-продажу нотаріально на протязі трьох років. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.09.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №31 від 07.09.2006 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2007 року [PERSON] та [PERSON] 17.04.2007 року зареєстрували шлюб, після чого прізвище позивачки змінено на [PERSON]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.12.2005 року зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.02.2006 року та посвідченого 16.12.2005 року приватним нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу [PERSON] продавець [PERSON] продав, а покупець [PERSON] купив за кошти в сумі 38475 гривень житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до мирової угоди від 09.06.2006 року, затвердженої ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 11.08.2006 року за сторонами визнано по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. При цьому [PERSON] пообіцяв оформити договір купівлі-продажу нотаріально на уже куплену позивачем [PERSON] 1/2 частину будинку на протязі трьох років. Однак, [PERSON] не поспішав оформляти договір купівлі-продажу нотаріально. На неодноразові звернення позивача із проханням оформити договір купівлі-продажу на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] нотаріально, [PERSON] ухиляється. Як вбачається з копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 26.02.2006 року по [ADDRESS] власником є [PERSON]. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 05.03.2007 року по [ADDRESS] власником 1/2 частини є [PERSON]. Згідно архівної виписки №01-25/430 від 13.12.2013 року із рішення 2 сесії 5 скликання Оратівської селищної ради від 15.06.2006 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" вирішено безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків та ведення особистого підсобного селянського господарства громадянам смт. Оратова, де в списку громадян зазначено за №7 [PERSON] земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,12 га. Місце розташування [ADDRESS]. Як вбачається з довідки №798 від 20.08.2014 року виданої Оратівською селищною радою Вінницької області [PERSON] по [ADDRESS] не зареєстрований і не проживає. Відповідно до виписи з погосподарської книги №3, особовий рахунок [NUMBER] Оратівської селищної ради Вінницької області [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частках по 1/2 частині домогосподарства по [ADDRESS]. З 2004 року і на сьогоднішній день позивач [PERSON] продовжує проживати у житловому будинку [ADDRESS], проживає більше 10 років, обробляє присадибну земельну ділянку, добросовісно, безперервно володіє і відрито користується купленим нерухомим майном, доглядає за будинком, робить у ньому ремонти, сплачує податки. Дану нерухомість позивач набула законним шляхом, сплативши за неї кошти, користується відкрито, покращує домоволодіння та проводить ремонти. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень ЦК України 2003 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 344, 377 ЦК України,

Outcome: approved