Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони з відповідачем уклали шлюб 28 травня 1988 року у виконкомі Абранської сільської ради Воловецького району Закарпатської області за актовим записом №4 . Від даного шлюбу дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що з 1989 року сімейні відносини подружжя не підтримує, позивач з 1991 року по 2009 рік проживала в громадянському шлюбі з іншим чоловіком, який на даний час помер. Позивач вважає, що її шлюб з відповідачем є формальним, тому просить суд його розрвати. Оскільки відповідач не погоджується на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, тому позивач змушена звернутись із вказаною позовною заявою до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини його неявки невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС Воловецького РУЮ, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.05.1988 року, відповідний актовий запис за №4 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як вбачається з позову, сторони не змогли створити міцної сім'ї, їх шлюб існує лише формально, обставини та причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] слід розірвати та за вибором позивача повернути їй прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved