Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], знаходиться на стаціонарному лікуванні з 18.02.2018 року. Тривалий час страждає на параноїдну шизофренію. Багаторазово лікувався в психіатричних стаціонарах. В клінічній картині галюцинаторно-маячна, парафренна симптоматика. Захворювання має безперервний перебіг. Сформувався дефект особистості. Є інвалідом другої групи безстроково. Згідно Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2016 року визнаний недієздатним, опікуном призначений син хворого - [PERSON]. Теперішнє погіршення психічного стану на протязі останніх двох тижнів -погано їсть, частину продуктів викидає до сміттєвого відра або за вікно. Каже, що вони закодовані. Збуджений, роздратований, тривожний. Заявляє, що на нього впливають гіпнотизери, що його дружина працює на контррозвідку. Місця не утримується, бігає до вхідної двері, лихословить. Доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги № 104 (лікар [PERSON]В.) у супроводі опікуна. Госпіталізований за заявою опікуна, як страждаючий на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Згоду на госпіталізацію не дав. У відділенні активно галюцинує, щось шепоче, махає руками. Більшу частину часу проводить у ліжку, накрившись ковдрою з головою. Скаржиться на «нижних и верхних инопланетньїх децивилизаторов», чує їх «голоси», каже, що вони загіпнотизували йому руки. Відмовляється від призначень, прийому їжі. їсть виборче, невеликими порціями, в основному хліб і чай. 19.02.2018 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечувала. Законний представник (опікун) [PERSON] наполягав на задоволенні клопотання. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.02.2018 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved