Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

[PERSON] у поданій ним до суду до [PERSON] позовній заяві, уточненій в заяві від 31.01.2019 р. (а.с.72-74) просить: -встановити факт його проживання з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу більше 20 років за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за ним право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пославшись на таке: Він більше 20 років проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на той факт, що він зареєстрований за іншою адресою, у вищевказаній квартирі він постійно проживав весь цей період з усної згоди [PERSON] . За час сумісного проживання вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обв`язки, опікувалися один одним, як в звичайній сім`ї, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. Приблизно в березні 2018 року у [PERSON] було виявлене онкологічне захворювання. Останній час, у зв`язку із хворобою вона взагалі не мала можливості навіть самостійно пересуватись, та він повністю піклувався над нею. [INFO] . [PERSON] померла. Відповідно до ст.1264 ЦК України, він має право на спадкування за законом у четверту чергу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом у першу чергу має відповідач по справі - [PERSON] , як син померлої. Відповідач по справі - [PERSON] постійно знаходився на заробітках в Російській Федерації, не приймав ніякої участі у покращенні становища його матері, не надавав їй допомоги та самоусунувся від догляду за нею, незважаючи на її тяжку хворобу, чим порушив вимоги ч.1 ст.202 СК України, згідно з якою «повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги». Крім того, похованням [PERSON] займався він (позивач) самостійно, а відповідач по справі - [PERSON] лише з запізненням приїхав на поховання матері. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вважає, що має право на спадкування частки у спадщині після смерті [PERSON] разом із відповідачем як спадкоємцем першої черги за законом. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2018 р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі за дійсним позовом за правилами загального позовного провадження (а.с.28-29). Ухвалою суду від 07.03.2019 р. підготовче провадження у цивільній справі було закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.150-151). Ухвалою суду від 06.05.2019 р. у цивільній справі виключено з кола відповідачів Костянтинівську міську раду (а.с.221). У судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON] позов підтримали у повному обсязі за підстав, викладених у позовній заяві (уточненій заявою від 31.01.2019 р.), відповіді на відзив (а.с.56-58, 173-174), заяві позивача від 26.02.2019 р. (а.с.122-128), «запереченнях на «заперечення» і «клопотання» представника відповідача від 07.03.2019 р. (а.с.156-157) про таке: Встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] , однією сім`єю без шлюбу, більше 20 років необхідно позивачу для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, за час проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу проводився ремонт квартири, придбавались побутові прилади, техніка, тощо. В зв`язку з цим, встановлення зазначеного юридичного факту необхідно позивачу [PERSON] також для вирішення в подальшому спору щодо зазначеного майна. Як вбачається із долученого до позовної заяви тексту заповіту від 31.08.2018 р. на ім`я [PERSON] від [PERSON] , остання підтвердила факт їх сумісного проживання більше 20 років у вищевказаній квартирі. Всі ці роки були періодом повноцінної подружнього життя. Між ними було цілковите взаєморозуміння і згода, вона проявляла турботу і увагу до нього, а він - природно до неї. У перші роки їхнього спільного життя (1998-2002 р.р.) позивач, будучи вже пенсіонером, продовжував працювати, і крім пенсії отримував зарплату. Пенсія ж [PERSON] в порівнянні з його була значно меншою. Всі чималі витрати на ремонт квартири покривалися за рахунок доходів позивача: були оновлені сантехпристрої, санвузол і кухня на 90%, вікна, двері, підлога, стіни в основній частині квартири. Поступово вони придбали меблі і побутову техніку. Витрати на все це покривалися за рахунок доходів позивача. Починаючи, приблизно з 2009 року стан здоров`я [PERSON] , почав помітно погіршуватися. Захворювання щитовидної залози призвело до того, що довелося робити операцію в м. Києві. Чималі витрати на операцію були покриті позивачем. Крім щитовидної залози у [PERSON] стала погіршуватися робота серця (ІХС, атеросклерозний кордіосклероз, миготлива аритмія), почалися задухи, набряки ніг, проблеми сечового міхура, що потягло медикаментозне лікування, санаторне лікування з витрачанням чималих коштів. Починаючи приблизно з другої половини 2016 року [PERSON] практично не виходила з квартири. Природно, що їй потрібна була допомога. Крім його цю допомогу ніхто їй не надавав. Син постійно близько 15 років знаходився на заробітках, а невістка наміру доглядати за свекрухою не мала. Перед новим 2018 роком стан здоров`я [PERSON] помітно погіршав і на початку 2018 року її поклали у лікарню, де до неї застосували інтенсивне лікування, що потребувало також значних матеріальних витрат. За 2 тижні лікування [PERSON] позивач сплатив близько 4 тисяч гривень. У перших числах березня місяця 2018 року [PERSON] зробили комп`ютерну томографію (1,5 тисячі гривень), яка виявила ??онкологію легенів, і лікарі констатували безнадійність одужання. 7 березня 2018 роки [PERSON] виписали з лікарні. Протягом 8 місяців хвороби [PERSON] практично не вставала з ліжка. Всі турботи по догляду за нею лягли на позивача, щодня та цілодобово, без підміни: кожні 30-40 хв. через проблеми із січовим міхуром позивач допомагав хворій справляти природні потреби, прийняти в ліжку зручне положення з лежачого на сидяче й навпаки, приймати їжу, питво, ліки за розкладом, замінював воду на гарячу в грілці, оскільки в неї застигали ноги, замінював і прав постільну білизну. Все це позивачу у віці 82 роки давалося нелегко і він наполегливо вимагав допомоги у невістки [PERSON] , яка після його чергового звернення в роздратованому стані до неї зателефонувала і заявила: "На нас не розраховуйте, нас немає вдома", після чого ані онук [PERSON] , ані її невістка не відповідали навіть на телефонні дзвінки. Це сталося за 2,5 місяці до смерті [PERSON] . На підтвердження заявлених позовних вимог сторона позивача послалася, зокрема на пояснення допитаних у судовому засіданні свідків: - [PERSON] , яка пояснила, що знайома з [PERSON] з 1961 року, а з [PERSON] , яка була її близькою подругою, - з 1945 року. Приблизно з 1998-1999 р. [PERSON] з [PERSON] стали проживати разом як подружжя. Шлюб не реєстрували. Весь цей час вони опікувалися один одним, підтримували один одного, разом вирішували побутові питання, відпочивали та таке інше. Наприкінці січня - початку лютого 2018 року вона дізналася, що [PERSON] захворіла на тяжку хворобу. Практично не вставала. Весь цей час нею опікувався позивач, купував ліки, їжу, лише за ніч кілька разів підіймався до хворої, давав їй ліки, питво, слідкував, щоб їй було комфортно й затишно ні холодно, ні [PERSON] . При цьому в разі потреби підіймав її. Їй відомо, що невістка [PERSON] не здійснювала той догляд, про який розповідає, а лише кілька разів приготувала їжу (борщ). А з 10 серпня 2018 року ані невістка, ані онук [PERSON] їй навіть не дзвонили (на щось образилися), що завдавало [PERSON] душевного болю; [PERSON] сусідки позивача близько 17 років, - яка пояснила, що [PERSON] з [PERSON] близько 17 років проживали як подружжя, їй навіть не було відомо, що в незареєстрованому шлюбі. В період хвороби [PERSON] , від якої вона померла, догляд за нею здійснював позивач. Невістка [PERSON] вкрай рідко відвідувала хвору, такий догляд, про який вона розповідає, вона не здійснювала; [PERSON] сусідки позивача, яка пояснила, що знає [PERSON] і [PERSON] як подружжя. Вона часто бувала у них в гостях, і що коли [PERSON] захворіла, нею опікувався позивач; [PERSON] сімейного лікаря КПЦП, амбулаторія №1, - яка пояснила, що наглядала [PERSON] під час її хвороби протягом 2-х місяців (з часу, коли [PERSON] обрала її сімейним лікарем). Вона була вже важко хворою, практично не вставала й потребувала стороннього догляду. Коли вона приходила за викликом до хворої, та, незважаючи на хворобу, завжди була охайна й доглянута. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав за підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.48-48, 80-81), у запереченнях на відповідь на відзив (а.с.63-64, 139-140) про таке: 1.У ст. 1264 ЦК України зазначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №_7«Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Разом з тим, позивач не надав доказів проживання із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а лише обмежився декларативними фразами про «пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю взаємних прав та обов`язків». Надані позивачем кілька світлин разом із [PERSON] ніяким чином не доводять їх спільного проживання. Долучені до матеріалів справи квитанції про сплату комунальних послуг теж не доводять спільного проживання, оскільки, по-перше платником послуг зазначена [PERSON] , а по-друге вказані квитанції зберігалися за місцем її мешкання і, оскільки позивач наразі проживає у цій квартирі, то він мав доступ до квитанцій і надав їх суду. Наявне у позивача свідоцтво про поховання доводить лише той факт, що саме він його отримав, а дописані зверху позивачем власноруч його ПІБ вказують про факт введення суду в оману. Слід критично поставитися і до довідки МКП «Комунтранс» щодо здійснення поховання [PERSON] [PERSON] , оскільки цим також займалася дружина відповідача [PERSON] , яка замовила церковні обряди, копку могили, поминальний обід, робила закупки продуктів та напоїв, а також ритуальних товарів та одягу. Через перебування відповідача за кордоном на день смерті його матері [PERSON] через знайомого зробив грошовий переказ на ім`я дружини для покриття усіх витрат на поховання, аналогічні перекази він робив постійно і раніше для оплати лікування матері. Його робота за кордоном була вимушеною, у т.ч. через необхідність лікування матері, що потребувало великої кількості грошових коштів. При цьому померла за декілька днів до смерті отримала пенсію, якою розпорядився позивач, який також отримав виплати на поховання [PERSON] і саме за ці кошти купував ритуальні товари. Будь-яких інших беззаперечних доказів спільного проживання у матеріалах справи немає. Вказана квартира була подарована [PERSON] дідом відповідача по лінії батька - [PERSON] . Більш того, за 20 років ані позивач, ані [PERSON] не зверталися для реєстрації у квартирі померлої [PERSON] . Останній був зареєстрований за іншою адресою. Сама [PERSON] не бажала реєструвати [PERSON] у цій квартирі, оскільки вона належала свекру і перейшла до неї не по лінії кровного споріднення. Вказані обставини свідчать про те, що сімейних відносин у розумінні ст.3 СК України між [PERSON] і [PERSON] не існувало. 2. Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умовами, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Для застосування даної норми необхідно дотримання ряду умов, а саме: - \~ \~ \~ \~тривале опікування; - \~ \~ \~ \~матеріальне забезпечення; - \~ \~ \~ \~інша допомога спадкодавцеві; - \~ \~ \~ \~знаходження у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво. Однак, [PERSON] опікувався над [PERSON] не тривалий час (з 04.09.2018 р. до 20.10.2018 р.). Окрім цього, отримував компенсацію за надання соціальних послуг, тобто це не було безкорисливою допомогою. [PERSON] отримувала пенсійні виплати і не потребувала матеріальної допомоги від [PERSON] Більш того, під час відсутності відповідача у місті піклування за [PERSON] у більшості своїй здійснювали [PERSON] (дружина відповідача) та [PERSON] (син відповідача), які купували продукти, прибирали у квартирі, надавали ліки і грошові кошти, передані відповідачем для матері. Тож вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. На підтвердження заперечень проти позову сторона відповідача послалася, зокрема на пояснення допитаних у судовому засіданні свідків: - [PERSON] , яка пояснила, що під час хвороби [PERSON] і її невістка [PERSON] , і онук [PERSON] часто відвідували хвору: готували їжу, прибирали, а після смерті [PERSON] приймали участь у похованні, робили необхідні покупки. Син [PERSON] допомагав матері матеріально, надавав кошти на медикаменти. Щодо участі позивача у догляді [PERSON] їй нічого не відомо, вперше вона побачила його на похоронах [PERSON] . З [PERSON] вона також не спілкувалась; - [PERSON] , яка пояснила, що невістка [PERSON] (яка захворіла взимку 2018 року і стан здоров`я якої погіршав у вересні 2018 року) [PERSON] з онуком хворої [PERSON] часто по суботах-неділях, а також й серед неділі відвідували [PERSON] : невістка готувала й приносила їжу, прибирала, купувала ліки. Онук під час канікул постійно відвідував [PERSON] . Зі слів відповідача їй (свідку) відомо, що він допомагав матері матеріально та продуктами. Вдома у [PERSON] вона (свідок) не була, проте їй відомо, що та проживала з чоловіком; - [PERSON] - дружини сина і невістки [PERSON] , - яка пояснила, що її свекруха захворіла напередодні нового 2018 року. Її стан здоров`я погіршився у вересні 2018 року, до цього часу її стан здоров`я був стабільним. Син [PERSON] і її (свідка) чоловік відповідач [PERSON] приймав активну участь у лікуванні матері. Після того, як син [PERSON] поїхав на заробіток обов`язок по догляду його матері вона взяла на себе: купувала за свій рахунок продукти, медикаменти, засоби гігієни, робила прибирання квартири, прала одяг та постільну білизну, організувала та оплатила похорони свекрухи. Позивач сплатив лише 1800 грн. Весь час, коли свекруха хворіла, вона була з нею на зв`язку в телефонному режимі. Щодо участі позивача у догляді за [PERSON] , то він й за собою не дуже добре доглядав, не кажучи про [PERSON] Вона (свідок) вимушена була й за ним прибирати бруд. Памперсами свекруха не користувалася, в туалет ходила самостійно, а також, що меблі в квартирі, де проживала свекруха - старі, частина цих меблів - з їхньої квартири, з нових меблів «стінка», що була придбана разом з позивачем. Зауважила, що [PERSON] мало обмежене коло спілкування, до якого сусіди не входили, зі свідками [PERSON] спілкувалася дуже рідко, з [PERSON] взагалі не спілкувалася; - [PERSON] сина відповідача й онука [PERSON] , - який пояснив, що протягом часу (більше півроку), коли його баба хворіла на онкозахворювання, вони з матір`ю (він - кожен день, мати два-три рази на тиждень) відвідували її, приносили їжу, робили вологе прибирання, виносили сміття, прали, робили компреси, - і години півтори проводили з нею. Яке відношення [PERSON] має до баби, йому не відомо, вони з бабою це не обговорювали. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Щодо вимоги встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім`єю без шлюбу більше 20 років. Пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений такий факт, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання його з однією сім`єю з [PERSON] більше 20 років позивач пов`язує з можливістю спадкування за законом. Так, в силу статті 1264 ЦК України [PERSON] як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має право на спадкування за законом у четверту чергу. Судом встановлено, що [INFO] в місті Костянтинівці Донецької області померла [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] на а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS] (копія нотаріально посвідченого договору дарування на а.с.12-13). До дня смерті [PERSON] з нею однією сім`єю більше двадцяти років проживав позивач [PERSON] . Цей факт підтверджено у судовому засіданні показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спільними сімейними світлинами [PERSON] разом з [PERSON] (а.с.16). Про факт проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем свідчить та обставина, що в позивача залишилися на зберіганні документи [PERSON] на право власності на квартиру, документи, що свідчать про знаходження [PERSON] за життя на лікуванні (а.с.8), квитанції про сплату комунальних послуг (копії на а.с.89-108 й оглянуті в судовому засіданні), свідоцтво про смерть [PERSON] (копія на а.с.10), свідоцтво про поховання (копія на а.с.11,119) та інші. На підтвердження зазначеного факту суд також приймає як належний та допустимий такий доказ як «Завещание» (а.с.15), виходячи з такого: Цей заповіт згідно з діючим законодавством є нікчемним, оскільки не дотримує законодавчо встановлених вимог до його форми (стаття 1247 ЦК України). Тож в силу ст.ст.215-216 ЦК України цей заповіт не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Проте у цьому заповіті, складеному 31.08.2018 р. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] свідчить про те, що прожила з [PERSON] в цивільному шлюбі за адресою: [ADDRESS] більше 20 років. Стороною відповідача цей факт не спростований й фактично підтверджений свідком з боку відповідача - [PERSON] . Тож суд вважає позов в частині цих вимог таким, що підлягає задоволенню як обґрунтований належними та допустимими доказами. Щодо вимоги визнання за позивачем права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , суд дійшов такого: Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. [PERSON] була особою похилого віку. Тривалий час хворіла та в силу стану свого здоров`я потребувала сторонньої допомоги, яку їй постійно надавав [PERSON] у вигляді нематеріальних послуг (спілкування, моральна підтримка); матеріальних послуг (опікувався нею, кормив, поїв, допомагав при відправленні природних потреб, прибирав приміщення, готував їжу, сплачував комунальні послуги, придбавав ліки, тощо). Зазначене підтверджено: - \~ \~ \~ \~довідкою КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» від 16.04.2019 р., згідно якої [PERSON] з 25.05.2012 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні мікрохірургії ока та ЛОР органів міської лікарні № 5 (медична карта № 1782); з 19.04.2013 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні мікрохірургії ока та ЛОР органів міської лікарні № 5 (медична карта № 1343); з 25.11.2013 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні мікрохірургії ока та ЛОР органів міської лікарні № 5 (медична карта № 3982); з 21.02.2018 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КНП «БЛІЛ КМР» (медична карта № 690) (а.с.198); - \~ \~ \~ \~випискою із медичної карти [PERSON] № 270 від 28.01.2015 р., згідно з якою остання хворіла на гіпертонічну хворобу 2 ступеню, атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.8); - \~ \~ \~ \~довідкою КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Костянтинівської міської ради» від 31.07.2018 р., згідно з якою [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-онколога та сімейного лікаря з діагнозом: захворювання легенів 4 стадії (а.с.9); - \~ \~ \~ \~довідкою КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» від 01.03.2019 р., від 02.04.2019 р., згідно з якими [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КУ «ЦРЛ» з 21.02.2018 р. по 07.03.2018 р. з діагнозом: захворювання лівої легені, лівобічний гідроторакс (а.с.135,187), та випискою з медичної карти № 690/284, що підтверджує цей факт (а.с.136,188); - \~ \~ \~ \~довідкою КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Костянтинівської міської ради» від 06.03.2019 р., згідно з якою [PERSON] обслуговувалась у лікаря [PERSON] . Протоколом лікарської консультативної комісії амбулаторії №1 КП «ЦПМСД Костянтинівської міської ради» від 03.09.2018 р. [PERSON] було надано довідку № 951/3 в тому що вона потребувала сторонньої допомоги у зв`язку із захворюванням лівої легені 4 стадії, а [PERSON] було надано довідку № 950/2 в тому, що він може здійснювати догляд за [PERSON] (а.с.137); - \~ \~ \~ \~довідкою КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» від 03.04.2019 р., згідно з якою [PERSON] у зв`язку із злоякісним новоутворенням була взята на облік лікаря-онколога 12.03.2018 р. (а.с.194), та копією реєстраційної карти, що підтверджує цей факт (а.с.195); - \~ \~ \~ \~довідкою УСЗН Костянтинівської міської ради від 28.01.2019 р., згідно з якою [PERSON] перебував на обліку в управлінні та отримував компенсацію за надання соціальних послуг особі похилого віку [PERSON] (а.с.75), матеріалами особової справи [PERSON] , наданими УСЗН Костянтинівської міської ради на підтвердження цього факту (а.с.204-212), в якій містяться: заява [PERSON] , якою вона надала згоду, щоб її доглядав чоловік [PERSON] , та заява [PERSON] , якою він надав згоду на догляд [PERSON] ; - довідками Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління ПФ України Донецької області про розмір пенсійних виплат [PERSON] та [PERSON] (а.с.214-216), згідно з якими розмір пенсії [PERSON] був майже вдвічі більший за розмір пенсії [PERSON] . Крім перелічених доказів факт тривалої хвороби [PERSON] , необхідності догляду за нею, та надання такого догляду [PERSON] весь час його сумісного проживання з [PERSON] підтверджується поясненнями як самого [PERSON] , так і поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , лікаря [PERSON] . Вказані докази є послідовними, та повністю узгоджуються між собою у своїй сукупності. При цьому суд критично ставиться до показів свідків сторони відповідача - [PERSON] та [PERSON] . Так, з їх показів вбачається, що вони опікувалися [PERSON] щоденно протягом всього періоду її хвороби шляхом приготування їжі, прибирань, придбання ліків, тощо. Проте такі відвідування за показами цих свідків тривали близько 1,5 години. Тож такі покази свідків, по-перше, не спростовують ту обставину, що решту часу доби [PERSON] (яка за показами свідка [PERSON] майже не виходила з дому) опікувався [PERSON] , що підтверджено свідками позивача. По-друге, за показами свідка [PERSON] під час хвороби [PERSON] і її невістка [PERSON] , і онук [PERSON] відвідували хвору часто, за показами свідка [PERSON] - часто по суботах-неділях, а також й серед неділі. Свідок [PERSON] надав суду пояснення, що навідував [PERSON] кожного ранку. Проте, згідно з поясненнями цього ж свідка, він навчається за стаціонарною формою навчання за межами міста Костянтинівка. Зазначені покази ставлять під сумнів доводи свідків [PERSON] та [PERSON] щодо щоденного опікування їх [PERSON] й протилежного з боку [PERSON] . Також з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що сам відповідач [PERSON] постійно знаходиться на заробітках в Російській федерації, навідував мати рідко та нетривалий час. Долучена до матеріалів справи квитанція щодо перерахування коштів від [PERSON] на ім`я його дружини [PERSON] не є підтвердженням факту того, що ці грошові кошти були отримані [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки відповідача - [PERSON] і [PERSON] про обставини справи обізнані зі слів дружини відповідача - [PERSON] Особисто [PERSON] вони не навідували, з нею не спілкувались, та, відповідно, не можуть спростувати факт догляду за нею [PERSON] . Не бере до уваги суд і заперечення сторони відповідача проти позову щодо того, що [PERSON] швидко пішла з життя після діагностування тяжкої хвороби, що виключає її безпорадний стан протягом тривалого часу. Тяжкість хвороби [PERSON] і її безпорадний стан не викликає сумніву у суду. Щодо тривалості такого стану [PERSON] , суд зважає на те, що відчуття часу як і особи, яка хворіє, так і особи, яка за нею доглядає, не вкладається в звичні відчуття часу здорових людей, тим більше, що [PERSON] - особа, яка здійснювала догляд за [PERSON] чоловік похилого віку. Свідок [PERSON] пояснила, що з серпня 2018 року по день смерті [PERSON] ані невістка, ані онук їй навіть не телефонували, оскільки образилися на щось. Тож увесь тягар догляду за хворою ліг на позивача. Таким чином період хвороби [PERSON] та її безпорадного стану слід вважати тривалим. Враховуючи викладене, суд дістає висновку про обґрунтованість позову і в частині вимог визнання за [PERSON] права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом. Тож позов, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved