Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину свого батька [PERSON]. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 03 травня 2011 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Проте коли позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини батька, то йому було відмовлено з огляду на те, що відсутній оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру. При цьому нотаріус рекомендував позивачу вирішити питання щодо оформлення спадщини в судовому порядку. Отже позивач прохає суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті батька право власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] надала суду заву, в якій прохає суд розглянути справу без своєї участі та без участі позивача [PERSON], при цьому зазначила, що позов останньої підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] також надала суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, та визнання за позивачем права власності на вказану квартиру. Прохає розглянути справу за своєю відсутністю. Отже, дослідивши надані у справі докази, суд дійшов наступних висновків: Факт смерті [PERSON] 03.05.2011 року підтверджено Свідоцтвом про смерть І- ЖС № 203450, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського РУЮ 05.05.2011 року. Матеріали витребуваної судом у приватного нотаріуса Вільнянського районного нотаріального округу [PERSON] копії спадкової справи № 27/2011, заведеної після смерті [PERSON], містять заяву позивача про прийняття спадщини батька за законом, яка була подана нею нотаріусу 26.05.2011 року у встановленому законом порядку. Більш ніхто із спадкоємців [PERSON] з відповідними завами щодо прийняття спадщини померлого до нотаріуса не звертався. При цьому дружина померлого - [PERSON] подала нотаріусу заяву щодо відмови від своєї частки в спадщині чоловіка. Інша донька померлого - [PERSON] ( відповідач) також подала нотаріусу заяву щодо відмови від своєї частки спадщини на користь позивача. Також матеріали спадкової справи містять Свідоцтва про право на спадщину за законом , які були видані позивачу 23.11.2011 року та 23.03.2016 року на частину майна спадкодавця. Проте одночасно 23.03.2016 року приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову позивачу [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] з огляду на те, що відсутній правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно. Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у звязку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З метою перевірки факту належності померлому [PERSON] спірної квартири судом буда витребувана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 60776209 від 07.06.2016 року, якою підтверджено, що за останнім 07.02.2012 року дійсно було зареєстровано право власності на вказану квартиру підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2002 року, посвідченого Вільнянською державною нотаріальною конторою Запорізької області. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Згідно ч.2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що спірна квартира, яка є предметом позову, дійсно належала [PERSON] та входять до складу спадщини. В свою чергу позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, яка претендує на спадщину свого батька. Суд дійшов висновку, що позов що ґрунтується на законних підставах. Оскільки позивач не має можливості оформити право на спадщину батька в нотаріальній конторі, то згідно ст. 1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном, підлягає судовому захисту. Отже, враховуючи повне визнання позову відповідачем [PERSON], що не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд, відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає, що наявні законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved