Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON] з позовом до Троїцької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування своїх позовних вимог вона вказала , що [INFO] померла її мати [PERSON]. На час відкриття спадщини [PERSON] належали на праві приватної власності наступні об'єкти нерухомого майна: - домоволодіння [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 4,950 га , розташована на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Домоволодіння належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння виданого 02.04.1990 року виконкомом Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області, яке було належним чином зареєстровано Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ-ДП № 058842. Відповідно до заповіту, посвідченого 18.02.2008 року секретарем виконавчого комітету Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за № 352 спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки , які належатимуть їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті, вона заповідала на користь [PERSON]. Вона своєчасно та належним чином звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері за заповітом. 14.11.2009 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину згідно якого отримала у власність земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Щодо спадкового домоволодіння, то у неї виникли проблеми і тому на деякий час вона відклала всі дії щодо його оформлення та знову звернулась до нотаріуса тільки в 2013 році. На її звернення нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій , обґрунтувавши відмову відсутністю державної реєстрації. Вона надала нотаріусу правовстановлюючий документ , але нотаріус пояснила їй , що на цей час таке свідоцтво вже є неналежним ,адже при проведенні технічної інвентаризації спадкового домоволодіння представниками уповноваженої організації було встановлено , що за життя спадкодавцем було проведено реконструкцію домоволодіння належним чином з урахуванням відповідних дозволів, але після реконструкції належним чином такі зміни не було введено в експлуатацію, що не дає підстави для проведення державної реєстрації реконструйованого майна. У зв'язку з такими обставинами вона змушена була звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася , надала суду заяву в якій просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову на користь позивач не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи , заяви сторін вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яка доводилась позивачці рідною матір'ю відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. На час відкриття спадщини [PERSON] належали на праві приватної власності наступні об'єкти нерухомого майна: - домоволодіння [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 4,950 га , розташована на території Троїцькї сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Домоволодіння належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння виданого 02.04.1990 року виконкомом Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області, яке було належним чином зареєстровано Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ-ДП № 058842. Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до заповіту, посвідченого 18.02.2008 року секретарем виконавчого комітету Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за № 352 спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки , які належатимуть їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті, вона заповідала на користь [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини постійно не проживав разом із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом строку , встановленого ст. 1270 ЦК України. Згідно ч.5 ст.1269 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачка своєчасно та належним чином звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері за заповітом. 14.11.2009 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину згідно якого отримала у власність земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Щодо спадкового домоволодіння, то у неї виникли проблеми і тому на деякий час вона відклала всі дії щодо його оформлення та знову звернулась до нотаріуса тільки в 2013 році. На її звернення нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій , обґрунтувавши відмову відсутністю державної реєстрації. Вона надала нотаріусу правовстановлюючий документ , але нотаріус пояснила їй , що на цей час таке свідоцтво вже є неналежним ,адже при проведенні технічної інвентаризації спадкового домоволодіння представниками уповноваженої організації було встановлено , що за життя спадкодавцем було проведено реконструкцію домоволодіння належним чином з урахуванням відповідних дозволів, але після реконструкції належним чином такі зміни не було введено в експлуатацію, що не дає підстави для проведення державної реєстрації реконструйованого майна. Відповідно до п.п.4.18 п.4 глави10 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України " якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації( за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до абзацу 12 листа Головного Управління юстиції в Дніпропетровській області Міністерства юстиції України від 15.04.2010р. щодо порядку вчинення нотаріальних дій у разі смерті власника нерухомого майна і як наслідок правовстановлюючий документ на таке майно у власника відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику повинно вирішуватись у судовому порядку. Суд вважає , що позивачка надала достатньо доказів на обґрунтування своїх вимог , та є беззаперечним фактом належності спадкового домоволодіння з урахуванням проведеної реконструкції саме [PERSON], що дає в свою чергу позивачці право на спадкування такого майна за заповітом. На підставі викладеного ,

Outcome: approved