Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2003 року, в якому у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, такий зневажав її як жінку, пиячив, обзивав нецензурними словами, наносив побої, зраджував у подружній вірності. Що призвело до того, що у 2011 році зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, але зважаючи на вмовляння відповідача та заради дітей з ним помирилася. Однак, відповідач свого відношення до неї та дітей не змінив - продавжує виражатися в її адресу нецензурними словами, наносить побої їй та дітям, в зв"язку з чим більше місяця разом не проживають. Крім того, зустріла іншого чоловіка, з яким має намір створити сім"ю А тому, вважає, що за таких обставин шлюб між сторонами існувати не може, суперечить її інтересам та інтересам дітей, і просила суд такий між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, хоча про час та місце такого був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України, відповідно до якої у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 12 липня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 липня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 116. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили сімейне життя - з квітня 2014 року разом не проживають. Затвердженням позивача відповідач зловживав спиртними напоями, зневажав її як жінку, обзивав нецензурними словами, наносив побої, зраджував у подружній вірності, що відповідачем спростовано не було. В наданий судом строк примирення між сторонами не відбулося, наміру зберегти шлюб позивач не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved