Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина. Мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не бере. Між ним и не досягнуто домовленості про добровільну сплату аліментів. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів. В подальшому змінила позовні вимоги, подавши заяву про збільшення розміру аліментів 05.05.2021, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитинною повноліття. Позивач підтримала уточнені позовні вимоги, посилаючись на обставини справи, зазначені в позовній заяві, уточнених вимогах, просить такі задоволити, праву розглядати без застосування засобів звукозапису. Категорично заперечила проти затвердження судом мирової угоди, поданої представником відповідача. Відповідач, його представник, будучи повідомлені про час та місце слухання справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи, вкотре, за викликом суду не з`явилися. Представник відповідача, адвокат Качмар Іван Остапович подав суду клопотання про затвердження мирової угоди від 20.07.2021 та мирову угоду у справі 2-408/2010, що суд розцінює як визнання відповідачем позову. Долю такої судом вирішено окремо, про що постановлено відповідну ухвалу. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено наступні обставини. Так, заочним рішенням Буського районного суду Львівської області від 03 червня 2010 року, ухваленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 травня 2010 року. Ухвалою Буського районного суду від 18 березня 2021 року, за заявою адвоката Качмар І.О. в інтересах відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення, таке рішення Буського районного суду від 03 червня 2010 року, ухвалене по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, - скасоване, справа призначена до загального розгляду в цивільному порядку. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва Серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області 06.03.2009 року, шлюб між ними розірвано, про що зроблено актовий запис № 26. (а.с.4) У них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом Серія [NUMBER] , виданим Відділом РАЦС Буського РУЮ Львівської області 26.06.2008 року, актовий запис № 43, де батьками записані сторони. (а.с. 3) Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. (а.с. 5) Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (-ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).- Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Окрім цього, суд враховує, що відповідач станом на 25.03.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 163460,16 гривень, що підтверджується розрахунком головного державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) (а.с. 114-115) Також постановою ДІМ Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області 07.07.2011 року відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно відповідача за несплату аліментів на утримання сина [PERSON] , що свідчить про те, що відповідач знав про наявність заборгованості по аліментах, наявності виконавчого провадження, та свій обов`язок щодо сплати таких аліментів. Зокрема з тексту такої вбачається, що [PERSON] був опитаний дільничним інспектором та повідомив, що про здійснення ним обов`язкових виплат, аліментів на утримання сина в користь [PERSON] від повідомлений, однак офіційно не працює, немає матеріальних коштів (а.с. 87) Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи вище наведене, та відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, того, що позивачці важко самій утримувати дитину, законодавчо закріпленим обов`язком відповідача щодо утримання дитини, відповідачу слід визначити аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: approved