overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

в основу позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з 25.10.2010 року по 18.12.2015 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO] Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Матеріальне становище позивачки є вкрай незадовільним, а тому вона просить винести рішення, яким стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка надала відповідні пояснення та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, висловив свої заперечення проти задоволення позову в об"ємі визначеному позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Копією рішення про розірвання шлюбу /а.с.5/ підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження дититини /а.с.4/ встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні [PERSON] Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки та дитини/а.с.4/ підтверджено, що матеріальний стан сім"ї важкий. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак які саме доходи отримує відповідач на даний час їй не відомо. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у розмірі по 1500 грн. на місяць, оскільки відсутні дані про дохід відповідача, який давав би йому можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, а тому позовні вимоги слід задоволити частково. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

в основу позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з 28.11.1995 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано у 2005 році. Від цього шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO] Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Матеріальне становище позивачки є вкрай незадовільним, а тому вона просить винести рішення, яким стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з"явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному об"ємі та просить його задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково та суду пояснив, що на даний час не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, якому просить позивачка, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 500 грн. на дитину щомісячно. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7) підтверджено, що сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, їхні умови проживання є важкими, що підтверджується довідкою №18 виданою Рожнятівською селищною радою 13.01.2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 13.01.2015 (а.с.8-9). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак які саме доходи отримує відповідач у даний час їй не відомо. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у розмірі 650 гривень у місяць, оскільки відсутні дані про дохід відповідача, який давав би йому можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

в основу позовних вимог позивачка зіслалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Рожнятівського районного суду від 17.04.2007 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на утримування сина [PERSON], до його повноліття. На даний ча син [PERSON] навчається в Прикарпатському національному унівеситеті ім.В.Стефаника, на контрактній формі навчання і отже потребує додаткових витрат на навчання. Позивачкою за 2013-2014 навчальні роки оплачено 12320 грн. на навчання сина, згідно договору про підготовку фахівця освітньо-квіліфікаційного рівня бакалавра. Позивачка важає, що вона та відповідач в рівних долях зобов'язані нести витрати на навчання сина [PERSON], тому з відповідача слід стягнути в її користь 6160 гривень. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, а справу слухати у її відсутності. В судове засідання відповідач також не з"явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності , позов визнає у повному об"ємі. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторони у порядку ст.158 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення так як [PERSON] має потребу в одержанні допомоги від батьків, а саме матері [PERSON] та батька [PERSON] на оплату за навчання. З копії свідоцтва про народження дитини встановлено, що сторони мають сина [PERSON] [INFO], (а.с.4) який згідно довідки №01-22/498 від 14.03.2014 р., виданої ректором Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника, навчається на першому курсі даного університету(а.с.7). Копіями квитанцій від 01.08.2013 року та 24.01.2014 року(а.с.9), підтверджено, що відповідачка за 2013 - 2014 навчальні роки оплатила вартість освітньої послуги в сумі 12320гривень згідно копії договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра від 1 вересня 2013 року (а.с.6). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24.04.2014 р.(а.с.5) підтверджено, що позивачка працює на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Спаської ЗОШ 1-111 ступенів, інших доходів немає та проживає в задовільних матеріально-побутових умовах, син [PERSON] [INFO] перебуває на її утриманні . За ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.185 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

в Острозький районний суд з заявою про визнання недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна [PERSON] звернулася [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що [PERSON], який є її чоловіком, довгий час хворіє хронічним, стійким психічним розладом і потребує постійного стороннього догляду та нагляду, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву. Пояснила, що її чоловік [PERSON] має захворювання психіки, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначила, що [PERSON] є інвалідом І А групи, що підтверджується консультативним висновком. У зв'язку з тим, що комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] позбавлений можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, просить визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном [PERSON] Представник органу опіки і піклування ВК Острозької міської ради в судовому засіданні позов підтримала, не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно довідки до акту огляду МСЕК РВН №0209398, [PERSON] встановлено І А групу інвалідності довічно та він потребує постійного стороннього догляду і нагляду. З консультативного висновку ЛКК №743 встановлено, що [PERSON] являється інвалідом І А групи з приводу психічного захворювання та йому встановлено діагноз: "підкоркова судинна деменція, змішана форма". З акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №392/14 від 02.12.2014 р. вбачається, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу - підкоркову судинну деменцію, змішану форму і зазначене захворювання позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки психічне захворювання [PERSON] позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то його слід вважати недієздатним. Орган опіки та піклування ВК Острозької міської ради звернувся з поданням про встановлення опіки і призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є близьким родичем [PERSON] та беручи до уваги, що [PERSON] може бути опікуном, то зважаючи на подання органу опіки і піклування з цієї підстави суд вважає, що заяву слід задовольнити в повному об'ємі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

в Острозький районний суд з заявою про визнання недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна [PERSON] звернулася [PERSON] Заяву мотивує тим, що її дочка [PERSON] є інвалідом дитинства, потребує постійного стороннього догляду, страждає хронічним психічним розладом, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Пояснила, що її дочка [PERSON] з дитинства страждає вираженою розумовою відсталістю, має захворювання психіки, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначила, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та потребує постійного стороннього догляду. Представник заявника в судовому засіданні заяву своєї довірительки підтримав та у зв'язку з тим, що комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] позбавлена можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити [PERSON] її опікуном. Представник органу опіки і піклування ВК Кутянківської сільської ради Острозького району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій заяву [PERSON] підтримав та просить справу розглядати за його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та її представника, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до консультативного висновку №764 від 14.11.2014 року, [PERSON] встановлено діагноз: "глибока розумова відсталість" та вона потребує постійного стороннього догляду та нагляду, а з довідки ВТЄ-22 №028917 вбачається, що [PERSON] є інвалідом з дитинства та на даний час їй встановлено І групу інвалідності безстроково. З акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №11/15 від 12.01.2015 р. встановлено, що [PERSON] хворіє на психічне захворювання, дане захворювання позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки психічне захворювання [PERSON] позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то її слід вважати недієздатною. Орган опіки та піклування Кутянківської сільської ради звернувся з поданням про встановлення опіки і призначення [PERSON] опікуном [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є близьким родичем [PERSON] та беручи до уваги, що [PERSON] може бути опікуном, то зважаючи на подання органу опіки і піклування з цієї підстави суд вважає, що заяву слід задовольнити в повному об'ємі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

в Острозький районний суд з заявою про призначення опікуна [PERSON] звернувся [PERSON] Заяву мотивує тим, що [PERSON] має хронічне психічне захворювання, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим рішенням суду його було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном [PERSON], яка на даний час померла. В судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримала. Пояснила, що [PERSON], який є дядьком її довірителя, у зв'язку з тим, що комісія лікарів прийшла до висновку, що він позбавлений можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном [PERSON], яка є його сестрою, однак остання на даний час померла. У зв'язку з цим просить призначити її довірителя опікуном [PERSON] Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON], просить справу розглянути за його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, вважає, що заява підлягає задоволенню. З рішення Острозького районного суду від 12.12.2012 року встановлено, що [PERSON] було визнано недієздатним, щодо нього встановлено опіку та призначено його опікуном [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. З свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], свідоцтва про одруження [PERSON] встановлено, що [PERSON] є племінником [PERSON] З пенсійного посвідчення [PERSON], довідки СМЕ №212491, довідки КЗ "Острозька обласна психіатрична лікарня", вбачається, що [PERSON] є інвалідом першої групи та перебуває на лікуванні в зазначеному лікувальному закладі з 30.06.2000 року. З подання органу опіки та піклування Зорянської сільської ради Рівненського району встановлено, що він клопоче про встановлення опіки щодо [PERSON] та призначення опікуном останнього його племінника [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є родичем [PERSON], беручи до уваги, що [PERSON] може бути опікуном та зважаючи на подання органу опіки і піклування з цієї підстави суд вважає, що заяву слід задовольнити в повному об'ємі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся [PERSON].В своїй заяві зазначає,що шлюб між ними був зареєстрований 04 серпня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції в Рівненській області, актовий запис № 90. Від даного шлюбу вони мають дитину - доньку - [PERSON], [INFO]. Свою заяву аргументує тим, що з відповідачем спільне життя у них не склалося, у них різні погляди на подружнє життя, зазначає, що зараз не підтримують подружні відносини. Вказує, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що на даний час він перебуває в шлюбі з відповідачем і від даного шлюбу вони мають дитину - доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що їх шлюб існує формально, між ними втрачене почуття взаємоповаги, родинної близькості, кохання. Вказує, що перспектив для збереження сім'ї немає. Просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Строку для примирення просить не надавати, зазначаючи на вказані обставини та на те, що протягом часу спільного проживання вони спроби зберегти сім'ю робили, але налагодити сімейні стосунки не змогли. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов доведений та підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 04 серпня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції в Рівненській області, актовий запис № 90, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження відповідач отримала прізвище - "[PERSON]". З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що сторони по справі мають дитину - доньку - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Таким чином шлюб існує формально. На даний час сторони спільне господарство не ведуть з зазначених вище причин. Тому, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними. На даний час ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що спроби примирення між сторонами по справі не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 13 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 154. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що з відповідачем спільне життя не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам, тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному об'ємі і просить шлюб розірвати. Пояснив, що від сумісного подружнього життя у них з відповідачем є донька - [PERSON]. Зазначив, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя, вказав, що вони зараз не підтримують подружні відносини, оскільки з грудня 2012 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказуючи на те, що його спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає, просила шлюб розірвати. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 13 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 154, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження отримала прізвище "[PERSON]". (а.с.3) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], народилася [INFO], її батьками зазначені сторони по справі. (а.с.6) Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Таким чином шлюб існує формально. На даний час сторони разом не проживають і спільне господарство не ведеться з зазначених вище причин. Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними. На даний час ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом тривалого часу проживають роздільно, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved