Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до асоціації сільськогосподарських виробників «Прогрес» (АСГВ «Прогрес»), треті особи [PERSON], Камянська сільська рада про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що у березні 2000 року між нею та АСГВ «Прогрес» в особі голови укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (теперішня назва [PERSON]) в с.Камянка Ізмаїльського району Одеської області, відповідно до якого вона сплатила 3303 грн. за вказану квартиру. Договір купівлі-продажу було укладено на підставі рішення засідання ради АСГВ «Прогрес» від 26.02.2000 року, протокол №2. Для підтвердження права на поселення сімї позивача у зазначену квартиру відповідачем видано ордер №372. З часу отримання позивач разом із членами своєї сімї проживають у вказаній квартирі, підтримують чистоту і порядок в будинку та безпосередньо у квартирі, сплачують комунальні платежі. Відповідно до інформації з погосподарської книги виконавчого комітету Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області квартири [ADDRESS] (колишня 50 років Жовтня) рахується за АСГВ «Прогрес». Ці обставини перешкоджають позивачеві вільно на свій розсуд користуватися та розпоряджатися квартирою, зареєструватися за фактичним місцем проживання, оскільки на даний момент права приватної власності на вказану квартиру у неї не має. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. В судове засідання представник відповідача АСГВ «Прогрес» не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги позивачки. Представник третьої особи Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1, 4 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, отже набувальну давність необхідно рахувати з часу вселення у квартиру №15 по вул.[PERSON] (колишня назва 50 років Жовтня), 3 вс.Камянка Ізмаїльського району Одеської області. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Право власності за давністю володіння, перш за все, може виникнути на придатне для володіння майно, яке відноситься до будь-якої форми власності, крім того, яке вилучено з цивільного обороту. В судовому засіданні було встановлено, що 09.03.2000 року між АСГВ «Прогрес» в особі голови Ради АСГВ «Прогрес» [PERSON] (далі продавець), та мешканця [INFO] А.М. (далі покупець) було укладено договір купівлі продажу квартири, за яким продавець передає, а покупець приймає у власність квартиру, загальною площею 39,6 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). У відповідності з п.2 вищевказаного договору вартість квартири складає 3303 грн. Розрахунок за квартиру покупець зобовязується погасити протягом 10 років. Відповідно до довідки №15 від 10.05.2017 року, наданої АСГВ «Прогрес», [PERSON] повністю сплатила вартість квартири в розмірі 3303 грн. (а.с.18). Як вбачається з довідки від 15.08.2016 року №1579, наданої виконавчим комітетом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно господарської книги №10, особовий рахунок №692 домоволодіння №3 кв.15 по вул.[PERSON] (колишня 50 років Жовтня) в с.Камянка Ізмаїльського району Одеської області, числиться за АСГВ «Прогрес».(а.с. 20) Згідно довідки від 03.11.2017 року №2315, наданої Камянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] зареєстрована в [INFO] (Калиніна),16, проживає в [INFO] (колишня 50 років Жовтня)[ADDRESS] (а.с.19). Згідно ст.344 ЦК України давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього (Лист ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" за № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013р.). Для визнання володільця добросовісним вважається достатнім, щоб він не набув майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі. Таким чином, особою, яка володіє чужим майном при зазначених обставинах, у всіх випадках є не власник і, тим більше, власник ні в якому випадку не може набути майно у власність за давністю володіння. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною ту обставину, що позивачка фактично та безперервно проживає в квартирі №15 по вул.[PERSON] (колишня 50 років Жовтня),3 в с.Камянка Ізмаїльського району Одеської області більше 17 років, оскільки дані обставини також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Суд також вважає доведеним добросовісність володіння на момент передання об'єкту володіння, оскільки належних та допустимих доказів незаконності такого володіння судові не надавалося. Слід також зазначити, що володілець не просто уповноважений, але зобов'язаний відноситися до об'єкта володіння як власник, якщо він бажає зберегти незаперечний статус володільця за давністю, що дозволяє йому після спливу встановленого законом строку набувальної давності фактично перетворитися у власника. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка з членами сімї з часу вселення у квартиру добросовісно сплачують всі комунальні платежі за електроенергію, газ, водопостачання, інші витрати для забезпечення нормального існування та схоронності вказаної квартири, що підтверджується квитанціями (а.с. 25- 37). Оскільки судом встановлено, що на протязі більше 17 років позивачка відкрито володіє квартирою №15 по вул.[PERSON] (колишня 50 років Жовтня),3 в с.Камянка Ізмаїльського району Одеської області, сплачує комунальні платежі, здійснює поточний ремонт квартири, то, суд вважає доведеним відношення позивача до майна в якості його власника. Враховуючи те, що позивачкою доведені обставини відповідно до вимог ст.344 ЦК України, а саме квартира №15 по вул.[PERSON] (колишня 50 років Жовтня),3 в с.Камянка Ізмаїльського району Одеської області не за ким не зареєстрована, позивач добросовісно заволоділа квартирою №15 по вул.[PERSON] (колишня 50 років Жовтня),3 в с.Камянка Ізмаїльського району Одеської області та відкрито, вільно і безперервно користується даним майном в цілому більше 17 років, вона має всі права на визнання за нею права власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved