Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав їх повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09 червня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 700, після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «[PERSON]», також стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову - 23 березня 2015 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Як було встановлено в судовому засіданні з 09 червня 2006 року сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 700. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 08 жовтня 2007 року. Спільне життя у сторін не склалося. На даний час сторони не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, відповідно до ст. 181 СК України, є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу батька. Стаття 184 СК України, передбачає можливість визначення судом розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, зокрема за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується, що відповідач є працездатною особою, відомостей про офіційне працевлаштування відповідача позивачем не надано, не має на утриманні інших осіб, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved