Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Черкаського району, третя особа [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішень [PERSON] сільської ради, мотивуючи позов тим, що згідно рішення [PERSON] сільської ради Черкаського району №5-22 від 29.03.1996р. позивачці було наділено земельну ділянку, площею 0,25га по вул.Горького, 100 (ділянка №16) в с.Худяки Черкаського району Черкаської області для будівництва житла. 20.02.1997р. між позивачкою та Черкаською районною радою було укладено договір на забудову території і на даний час на земельній ділянці збудований обєкт незавершеного будівництва, не введений в експлуатацію. Рішенням [PERSON] сільської ради №29-4 від 15.11.2012р. було припинено право власності позивачки на вказану земельну ділянку та надано [PERSON] дозвіл замовити у відповідній організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. 26.03.2015р. вказане рішення ради було скасоване рішенням Черкаського районного суду (справа №2/707/1256/14), яке вступило в законну силу. Однак, [PERSON] сільською радою було прийнято рішення від 19.05.2015р. №52-1/VI «Про скасування п.1 рішення сесії [PERSON] сільської ради від 29.03.1996р. №5-22» та рішення від 19.05.2015р. №52-9/VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON]В.». Позивачка вказує, що вказані рішення ради є незаконними і порушують її права на земельну ділянку, площею 0,25га по вул.Горького, 100 в с.Худяки. Вказує, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень порушено процедуру їх прийняття, порушено приписи ст.ст.140-149 ЗК України. Враховуючи, що позивачка отримала земельну ділянку ще в 1996р., тому припинення права власності чи права користування на землю має проводитись за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу недійсним. Позивачка вказує, що згідно ст.154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити, а саме: визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Черкаського району Черкаської області від 19.05.2015р. №52-1/VI та від 19.05.2015р. №52-9/VI Третя особа без самостійних вимог [PERSON] та його представник [PERSON] щодо задоволення позовних вимог позивачки заперечили, та пояснили суду, що позивачка [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний десь 2 роки тому за рішенням суду. Під час шлюбу, у 1996р. сторонами отримано земельну ділянку площею 0,25га по вул.Горького, 100 в с.Худяки Черкаського району для будівництва житла (згідно рішення [PERSON] сільської ради Черкаського району №5-22 від 29.03.1996р.). На вказаній земельній ділянці збудований обєкт незавершеного будівництва, який на даний час не введений в експлуатацію. Усі дозвільні документи оформляв [PERSON] Вказує, що [PERSON] у 2012р. добровільно відмовилась від вказаної земельної ділянки на його користь, тому 15.11.2014р. рішенням [PERSON] сільської ради №29-4 припинено її право власності на земельну ділянку та надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність цієї земельної ділянки. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2015р. визнано незаконним та скасовано рішення [PERSON] сільської ради № 29-4 від 15.11.2012 року. Із вказаним рішенням суду [PERSON] категорично не погоджується та на даний час оскаржує дане рішення суду в апеляційному порядку. Вказує, що позивачка [PERSON] не є власником та не була власником земельної ділянки, площею 0,25га по вул.Горького, 100 в с.Худяки Черкаського району, оскільки не оформила правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку у встановленому законом порядку. Вважає, що оспорювані рішення [PERSON] сільської ради від 19.05.2015р. були прийняті правомірно, оскільки [PERSON] вже реалізувала своє право на приватизацію іншої земельної ділянки, а [PERSON] ще не реалізував своє право на приватизацію земельної ділянки. Відповідач [PERSON] сільська рада Черкаського району в судове засідання не зявився, неповідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи, що позивачка наполягала на продовженні розгляду справи без участі відповідача, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. . Заслухавши пояснення учасників процесу, \~дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно пояснень учасників процесу, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 2 роки тому за рішенням суду. Під час шлюбу, згідно рішення [PERSON] сільської ради Черкаського району №5-22 від 29.03.1996р. позивачці було наділено земельну ділянку, площею 0,25га по вул.Горького, 100 (ділянка №16) в с.Худяки Черкаського району Черкаської області для будівництва житла (а.с.6). Згідно розпорядження Черкаської РДА від 17.02.1997р. з додатком було дозволено [PERSON] будівництво, реконструкцію житлових будинків та споруд в с.Худяки (а.с.7). 20.02.1997р. між позивачкою та Черкаською районною радою було укладено договір на забудову території (а.с.8) і на даний час на земельній ділянці по вул.Горького, 100 в с.Худяки збудований обєкт незавершеного будівництва, не введений в експлуатацію. Позивачкою [PERSON] в червні 2012р. було сплачено аванс в сумі 500грн., що підтверджується квитанцією від 08.06.2012р. №117, за надання послуг ФОП [PERSON] щодо розроблення проекту із землеустрою на земельну ділянку по вул.Горького, 100 в с.Худяки Черкаського району. 14.11.2012 року до [PERSON] сільської ради позивачкою була подана заява про відмову від земельної ділянки на користь свого чоловіка [PERSON], а вже 15.11.2014р. рішенням [PERSON] сільської ради №29-4 припинено її право власності на земельну ділянку та надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність цієї земельної ділянки. 26.03.2015р. вказане рішення ради було скасоване рішенням Черкаського районного суду (справа №2/707/1256/14, суддя Смоляр О.А.), яке набрало законної сили (а.с.13-15). Вподальшому, [PERSON] сільською радою Черкаського району було прийнято рішення від 19.05.2015р. №52-1/VI «Про скасування п.1 рішення сесії [PERSON] сільської ради від 29.03.1996р. №5-22» (а.с.11) та рішення від 19.05.2015р. №52-9/VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON]В.» (а.с.12). Рішення [PERSON] сільської ради від 19.05.2015р. №52-1/VI мотивовано тим, що [PERSON] використала своє право на будівництво житла, тому сільська рада скасувала п.1 рішення сесії [PERSON] сільської ради від 29.03.1996р. №5-22 яким було наділено [PERSON] земельну ділянку, площею 0,25га по вул.Горького, 100 (ділянка №16) в с.Худяки Черкаського району Черкаської області для будівництва житла. Тому, враховуючи заяву [PERSON], [PERSON] сільська рада своїм рішенням від 19.05.2015р. №52-9/VI вирішила надати [PERSON] дозвіл замовити в організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25га по вул.Горького, 100 (ділянка №16) в с.Худяки Черкаського району. При розгляді даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Виходячи із змісту зазначених статтей, у позивачки [PERSON] на час вирішення спору не виникло право власності на земельну ділянку по вул.Горького, 100 (ділянка №16) в с.Худяки Черкаського району. Фактично у позивачки існує право володіння та користування вказаною земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівницвта житла на правових підставах (на підставі рішення [PERSON] сільської ради Черкаського району №5-22 від 29.03.1996р.). Суд констатує, що діючим законодавством України не визначено строки, протягом яких особа, якій наділено земельну ділянку для будівницвта житла, зобовязана оформити правовстановлюючі документи на надану їй земельну ділянку. Суд вважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на законі, мотивування [PERSON] сільською радою свого рішення від 19.05.2015р. №52-1/VI тим, що [PERSON] використала своє право на будівництво житла, оскільки діючим законодавством України не заборонено особі використовувати своє право будувати житло двічі, тричі чи більше разів. Доводи третьої особи [PERSON] та його представника про те, що позивачка [PERSON] реалізувала своє право на приватизацію іншої земельної ділянки, тому оскаржувані рішення ради прийняті правомірно, - суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки право особи на приватизацію земельної ділянки (отримання земельної ділянки у власність) не є тотожним із правом особи на володіння, користування (використання) земельною ділянкою, на будівництво житла. Приватизація (отримання земельної ділянки у власність) земельної ділянки є правом, а не обовязком особи. Дане право не обмежено певними часовими рамками. Розглядаючи даний спір, судом встановлено, що з моменту прийняття рішення [PERSON] сільської ради Черкаського району від 29.03.1996р. №5-22 до моменту його скасування (19.05.2015р.) минуло майже 19 років. Судом встановлено, що рішення [PERSON] сільської ради Черкаського району від 29.03.1996р. №5-22 було фактично реалізоване [PERSON], крім отримання останньою правовстановлюючого документа на виділену їй земельну ділянку. На підставі дозвільних документів, [PERSON] та [PERSON] на земельній ділянці по вул.Горького, 100 в с.Худяки збудовано обєкт незавершеного будівництва, не введений в експлуатацію. Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, про скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції України чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень. При розгляді даної справи та прийнятті рішення суд вважає за необхідне керуватись Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, яким визначено, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однак, Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є „гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. З викладеного вбачається, що внаслідок прийняття [PERSON] сільською радою рішення від 29.03.1996р. №5-22, виникли правовідносини, повязані з реалізацією субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів позивачки [PERSON] (земельних та житлових прав), і субєкт цих правовідносин [PERSON] заперечує проти їх зміни чи припинення. Згідно ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Згідно ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п.«г» ч.З цієї статті, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. На підставі ст. 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином, суд вважає, що приймаючи оскаржувані рішення від 19.05.2015р. №52-1/VI та від 19.05.2015р. №52-9/VI [PERSON] сільська рада вийшла за межі своїх повноважень, передбачених Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», що призвело до прийняття протиправного рішення та порушення прав і законних інтересів позивачки [PERSON] Суд не може визнати обґрунтованою підставою для скасування попереднього рішення сільради через 19років той факт, що [PERSON] використала своє право на будівництво житла. У даному випадку, питання про скасування рішення ради повинно вирішуватись у судовому порядку за позовом ради, поданням прокурора чи за позовом осіб, які вважають, що їх права чи інтереси порушені таким рішенням ради. Встановлення судом незаконності прийняття рішення сільської ради, відповідно до положень вищевказаного законодавства та Рішення Конституційного Суду України, є самостійною підставою для скасування такого рішення ради. Враховуючи викладене, беручи до уваги пояснення учасників процесу, подані учасниками процесу письмові докази, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши всі докази в сукупності, та зясувавши всі обставини справи, суд вважає що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Визнання судом незаконним і скасування акта органів державної влади або органів місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника (землекористувача), належить до способів захисту права власності. Предметом спору є захист права власності особи, а не публічно-правових інтересів держави, Автономної Республіки Крим чи територіальної громади.

Outcome: approved