Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]. В своїй заяві вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, починаючи з 06 вересня 2008 року, від якого мають двоє спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач, являючись батьком останніх, ухиляється від належного матеріального їх утримання, добровільно не надає матеріальної допомоги, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з«явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить письмова розписка про вручення йому судової повістки. Про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Враховуючи, що позивачка в своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються СК України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 06 вересня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Мають двоє спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками яких у свідоцтвах про їх народження записані саме [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено положенням ч.2 ст. 182 СК України. Оскільки відповідач, являючись батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], ухиляється від належного добровільного їх утримання, не надає матеріальної допомоги, а тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору та 150 гривень на користь позивачки в рахунок повернення витрат по сплаті коштів за надання правової допомоги, які підтверджені документально (а.с. 4).

Outcome: approved