Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на неповнолітніх дітей звернулась [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача розмір заявлених позовних вимог збільшила, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та остаточно просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2100,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - 14 листопада 2018 року і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача фактично понесені та документально підтверджені додаткові витрати на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 9575,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% від понесених [PERSON] та документально підтверджених додаткових витрат на дітей, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Однак, на його думку, заявлений розмір аліментів позивачем є завищеним. Тому просив суд при визначенні розміру аліментів врахувати ті обставини, що він у добровільному порядку надає позивачу кошти на утримання дітей та на додаткові витрати, що підтверджується долученими ним письмовими доказами, а також те, що на даний час він одружений, має неповнолітню дитину. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні: Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис за №2714. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] ; Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис за №1024. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] ; Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис за №944. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду від 07 лютого 2017 року по цивільній справі №569/17169/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу шлюб між сторонами розірвано; дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю; після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище [PERSON] . З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Однак, враховуючи ті обставини, що в судовому навідані позивач не надала суду письмових доказів того, що відповідач спроможний сплачувати заявлений нею розмір аліментів, а також те, що відповідач довів письмовими та допустимими доказами ту обставину, що він у добровільному порядку надає позивачу кошти на утримання дітей, приймає участь у додаткових витратах на утримання дітей, а також те, що він на утриманні має малолітню дитину, [INFO] , тому суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитітей до твердої грошової суми в розмірі по 1400,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З дослідженої в судовому засіданні довідки від 16 травня 2019 року №120/7-12 виданої Рівненською спеціалізованою школою І_ІІІ ступенів «Центр надії» РМР вбачається, що діти сторін [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дійсно є учнями цієї школи, де вартість послуг за навчання на 2018-2019 навчальний рік становить 750 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачем своєчасно, у розмірах та строки, що встановлені договорами про надання додаткових освітніх послуг, внесена щомісячна плата за навчання за кожну дитину. Станом на 01 травня 2019 року заборгованість у оплаті за надання додаткових освітніх послуг відсутня. З досліджених в судовому засіданні квитанцій вбачається, що за навчання трьох дітей позивачем сплачено 3400,00 грн. 19 листопада 2019 року; 2250,00 грн. 12 березня 2019 року, 6750,00 грн. 21 лютого 2019 року; 6750,00 грн. 14 травня 2019 року, що разом становить 19 150,00 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги позивача в частині стягнення половини сплаченої позивачем суми, а саме понесених додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 9575,00 грн. та подальшого стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі 50% від понесених [PERSON] та документально підтверджених додаткових витрат на дітей, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved