Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з даним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 17.04.2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно в склад якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Заводське, вул. Б. Хмельницького, буд. 14 Лохвицького району Полтавської області. При зверненні до державного нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадковий будинок, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність нумерації будинку у правовстановлюючому документі та технічному паспорті. Тому позивач була змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з`явилася, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] міської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з письмових матеріалів справи 17.04.2014 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть від 18.04.2014 року, видане виконавчим комітетом Червонозаводської міської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №47), (а.с.5) - батько позивача (повторне свідоцтво про народження від 30.03.2016 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №59). Від імені спадкодавця було посвідчено заповіт державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори 12.07.1990 року за реєстровим № 699, відповідно до якого належний на праві особистої власності жилий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що знаходиться в м. Червонозаводське, вул. Б. Хмельницького Лохвицького району Полтавської області, заповів своїм дітям: синові [PERSON] та дочці [PERSON] (а.с.6). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Заводське, вул. Б.Хмельницького, буд. 14 Лохвицького району Полтавської області. У відповідності до ст. 1269 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши відповідну заяву до нотаріуса. 03.06.2014 року заведена спадкова справа за № 94/2014, заповіт спадкодавцем посвідчувався, що вбачається з відповіді №670/01-16 Другої Лохвицької ДНК від 15.11.2017 року. Другою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого, так як у документі, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок відсутня адреса обєкту нерухомого майна, що унеможливлює встановити місцезнаходження спадкового майна, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Другої Лохвицької державної нотаріальної контори № 642/02-31 від 22.12.2016 року (а.с.23). Вказаний житловий будинок був побудований спадкодавцем [PERSON] та введений в експлуатацію. Право власності було зареєстровано Лубенським МБТІ 16.11.1955 року, але в довідці Лубенського МБТІ вказана адреса № 11 по вул. Б. Хмельницького (а.с.7). На підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради від 27.10.2016 року № 132 про зміну номера поштової адреси обєкту нерухомого майна - було змінено поштову адресу з № 11 на № 14 домоволодіння в м. Заводське по вул. Б. Хмельницького, яке належало [PERSON] (а.с.24). Відповідно до даних технічного паспорту станом на 06.10.2016 року, виготовленого ПП "Бюро послуг та консультацій" вбачається, що до складу обєкту входить А-1 житловий будинок (шлакобетон) загальною площею 63,0 м?, житловою площею 44,6 м? з господарськими будівлями та спорудами Б сарай (шлакобетон обкл. цеглою), В - погріб (шлакобетон/цегла), Г- убиральня (дошки), Д - гараж (цегла керамічна), №1 огорожа (штахет). З наданої експлікації вбачається, що усі ці обєкти будівництва були побудовані в період 1958-1979 роки. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved