Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився (викликався в судове засідання на 08.10.2020 року, та 10.11.2020 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 19 (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Діти проживають разом з матір`ю, позивачем по справі та перебувають на її утриманні (а.с.9). Відповідач знаходиться на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості (а.с.8). Згідно ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров`я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує те, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. 08.07.2017 р. набрав чинності Закон України від 17.05.2017 р. №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким було викладено в новій редакції цитовану вище ч. 2 ст. 182 СК України, яка визначила мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тим самим підвищивши державні гарантії і соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Тобто, розмір аліментів повинен бути не меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. При стягненні аліментів на двох і більше дітей суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) аліменти зобов`язаної особи, що стягуються до повноліття найстаршої дитини. Розмір (частка) аліментів залежить від обставин, які визначені статтею 182 СК. Від цих обставин на розсуд і оцінку суду, а також наданих доказів, суд визначає, що частка на одну дитину може бути і 1/4, і 1/3, і 1/6, але не більше 1/2 заробітку платника аліментів. Це обумовлено статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV), в якій зазначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості у разі стягнення аліментів 50 % заробітної плати боржника. Разом з тим, відповідач у добровільному порядку матеріально не допомагає позивачу в утримання дітей, хоча є молодою працездатною людиною. Відповідач не надав суду доказів які б свідчили про те, що він має зобов`язання по утриманню інших осіб та інше. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.07.2020 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом 21.07.2020 року . Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 01 червня 2020 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року в розмірі 2102 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 840 гривень 80 копійок. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved