Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 14.12.2015 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої, але своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску вважає поважною, вказуючи, що коли звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в заповіті померлої обєктом спадкування було визначено сертифікат на право на земельну частку (пай), а не сама земельна ділянка. Однак ще за життя спадкодавець на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) отримала державний акт на право приватної власності на землю, проте зміни до заповіту спадкодавцем не вносились, новий заповіт не складався і позивач був змушений звертатися до Кодимського районного суду Одеської області з приводу тлумачення заповіту. У зв'язку з цим строк визначений законодавством для прийняття спадщини був пропущений. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], померла 14.12.2015 року, що підтверджується копією актового запису про смерть №508 від 15.12.2015 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщоу спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказане, в сукупності з тим, що ніхто, крім позивача на спадщину не претендує, дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved