Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 58778,30грн., вартість проведення експертного дослідження в розмірі 800грн., вартість правової допомоги в розмірі 2100грн. та судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що 01.10.2015 р. у м. Львові по вул. Шевченка, 156, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «FІАТ АLВЕА», реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та «ВАЗ 21058», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.10.2015 р. [PERSON] визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, яке мало місце 01.10.2015 р. Позивачем для визначення розміру матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «FІАТ АLВЕА», реєстраційний номер [NUMBER] було замовлено проведення відповідного дослідження (оцінки) у ТзОВ ФІРМА «ЕКСПЕРТИЗА» та згідно Висновку № 259 експертного автотоварознавчого дослідження від 09.11.2015 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових вказаного автомобіля, в цінах на час проведення огляду 03.11.2015 року, без врахування ПДВ, становить 67 178,80 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 108 778,30 грн. За проведення експертного дослідження позивачем було оплачено 800,00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.11.2015 р. Частково шкоду було відшкодовано Страховиком Відповідача АТ «СК «Гарантія» в межах ліміту відповідальності в сумі 50 000,00 грн. відповідно до вимог ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 108 778,30 грн., то за мінусом виплаченого страхового відшкодування вартість невідшкодованих збитків становить 58 778,30 грн. Позивач також зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, однак такі прохання залишились без задоволення. Оскільки відповідач відмовився добровільно відшкодувати спричинену шкоду, то для оформлення звернення до суду позивач вимушений звернутись за наданням правової допомоги до спеціаліста даної галузі. 27.11.2015 р. укладено договір про надання юридичних послуг. Розрахунком правової допомоги встановлено вартість послуг Адвоката у розмірі 2 100,00 грн., які оплачено позивачем. Вважає, що дані витрати необхідно покласти на відповідача згідно ст. 59 Конституції України та ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України. У звязку з вищенаведеним змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, давши пояснення аналогічні фабулі позовних вимог та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов заперечили з тих підстав, що сума завданої шкоди є свідомо завищеною позивачем з метою отримання додаткових коштів. Просили у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року о 18.05 год. по вул. Шевченка, 156 в м. Львові, гр. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] та автомобілем [NUMBER], завдавши автомобілям технічних пошкоджень та матеріальних збитків. Даний факт підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2015 року № 466/8453/15-п, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], який порушив п. 12.1 ПДР України. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] для визначення розміру матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «FІАТ АLВЕА», реєстраційний номер [NUMBER] замовила проведення відповідного дослідження (оцінки) у ТзОВ ФІРМА «ЕКСПЕРТИЗА» та згідно Висновку № 259 експертного автотоварознавчого дослідження від 09.11.2015 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових вказаного автомобіля, в цінах на час проведення огляду 03.11.2015 року, без врахування ПДВ, становить 67 178,80 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 108 778,30 грн. Частково шкоду було відшкодовано страховою компанією відповідача [PERSON] - «СК «Гарантія» в межах ліміту відповідальності в сумі 50 000,00 грн. відповідно до вимог ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Таким чином, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 108 778,30 грн., а за мінусом виплаченого страхового відшкодування вартість невідшкодованих збитків становить 58 778,30 грн., відтак суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню в користь [PERSON] матеріальна шкода, яку позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу в сумі 58778,30 грн. Статтею 79 ЦПК передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З квитанцій вбачається, що адвокатом [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 27.11.2015р. позивачу [PERSON] надано правову допомогу вартістю 2100 грн. Виходячи з наведеного витрати на правову допомогу підлягають задоволенню. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають судові витрати та кошти, сплачені за проведення експертизи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved