Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив визначити йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що після смерті баби [PERSON] , що померла [INFO] , позивач вчасно звернувся до приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Федосенко А.Є., повідомивши про намір прийняти спадщину. Проте в червні 2021 року, після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, йому стало відомо, що нотаріус не завела спадкової справи. Крім того, через запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України інфекційної хвороби COVID-19 обмежив позивача зайвий раз відвідувати нотаріуса. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2020 року (актовий запис № 1022 від 07 жовтня 2020 року, складений Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), довідкою КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» про причину смерті до форми № 106/у за № 383 від 06.10.2020, що видається для поховання, копії яких долучені до матеріалів справи. За життя [PERSON] мала право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29 грудня 1994 року, виданим Відділом з приватизації та управлінню комунальною власністю Костянтинівської міської ради. Право власності [PERSON] було зареєстровано у Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації у реєстраційній книзі №103 р/№176. Позивач [PERSON] , [INFO] , є онуком померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданим 30 вересня 1983 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому (актовий запис № 1198 від 30 вересня 1953 року, складений відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому), свідоцтвом про народження матері позивача серії [NUMBER] , виданим 19 лютого 1963 року Костянтинівським міськЗАГС (актовий запис № 183 від 19 лютого 1963 року, складений Костянтинівським міськЗАГС), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за № 00029522311 від 10 лютого2021 року, виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо актового запису про шлюб батьків позивача за № 246 від 02.04.1983 р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, копії яких додані до матеріалів справи. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру за №№ 65908443, 65908467 від 06.08.2021 року, наданих Костянтинівською державною нотаріальною конторою, в реєстрі відсутні відомості про наявність спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та посвідченого заповіту від її імені. Згідно з довідкою, наданою КП «СЄЗ № 7» за №114 від 18.02.2021 року за адресою зареєстрованого місця проживання [PERSON] на час її смерті інші особи не мали зареєстрованого місця проживання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала свідчення про те, що позивач є її братом. Після смерті баби [PERSON] у лютому 2021 року вони разом звернулися до приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Федосенко А.Є. та повідомили їй про те, що [PERSON] бажає прийняти спадщину, а свідок відмовляється від прийняття спадщини після неї. Нотаріус Федосенко А.Є. перевірила документи [PERSON] , при цьому щось записувала, та повідомила про те, що всі необхідні документи для оформлення спадщини зібрані, проте не вистачає письмових заяв про відмову від спадщини інших двоюрідних сестер позивача, які проживають за кордоном. Покинувши нотаріуса, свідок та її брат [PERSON] були впевнені в тому, що вони вчинили всі необхідні дії для прийняття [PERSON] спадщини після смерті баби [PERSON] . Проте в червні 2021 року нотаріус повідомила позивачу про те, що спадкова справа заведена не були і він пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ч.ч. 1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі змісту статей 1268, 1269, 1270 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. З наведеного випливає, що оскільки після смерті [PERSON] спадщина не була прийнята іншими спадкоємцями, належним відповідачем у справі є територіальна громада за місцем знаходження нерухомого майна, що входить до складу спадщини, а саме: територіальна громада Костянтинівського міської ради Донецької області. У постанові Верховного Суду від 12.05.2021 у справі № 766/12921/20-ц викладено висновок про те, що запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19 також обмежив дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач [PERSON] пропустив через те, що його заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не була прийнята належним чином приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Федосенко А.Є., зважаючи на те, що вказані події відбувалися під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також на те, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята, суд дійшов висновку про те, що позивач пропустив вказаний строк з поважних причин, а отже [PERSON] необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що достатнім для подання заяви про прийняття спадщини буде додатковий строк в один місяць з моменту набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved