Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що батько дитини з 2016 року проживає окремо та жодного покладеного законом на батьків обов`язків не виконує, припинив піклуватися про фізичний на духовний розвиток дитини, припинив відвідувати місце проживання дитини. Вихованням, розвитком та утриманням сина повністю займається позивачка, дитина проживає з нею. Посилається на те, що загальна сума заборгованості про сплаті аліментів складає на 18.04.2018 року - 61935,14 грн. Зважаючи на те, що батько дитини самоусунувся від виховання та піклування дитиною, позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, додавши, що ніяких перешкод в спілкуванні з дитиною позивач відповідачу не чинила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Представник Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та відповідність такого позбавлення батьківських прав інтересам дитини, просив позов задовольнити та розглядати справу у відсутність представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. Як вбачається з наданих документів, батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є позивач по справі, та відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 05.11.2014 року № [NUMBER] Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №167 (а.с.9). Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Спорів стосовно місця проживання дитини між позивачем та відповідачем не виникало. Відповідач не заперечував, щоб син проживав з матір`ю. Згідно Акту обстеження житлових умов за адресою [ADDRESS] , наданого депутатом сільської ради Бугерою С.М. , [PERSON] проживає разом з сином, одна виховує дитину, батько ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Дитина має власну кімнату, забезпечена всім необхідним для нормального розвитку ( а.с. 13). Згідно Висновку № 07-21/188 від 17.01.2019 року, наданого Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області, батько дитини свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання на навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров`ям, не утримає матеріально. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] ( а.с. 66-68). В судовому засіданні встановлено, що вихованням, розвитком та утриманням сина повністю займається позивачка. Відповідач свої батьківські обов`язки по відношенню до сина не здійснює, з сином не спілкується, не бере участі у вихованні та розвитку, не бере участі в його утриманні та участі в додаткових витратах. Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 16 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 36 від 30.03.2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1). Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідачем не доведено факту належного виконання батьківських обов`язків відносно доньки, доказів на спростування доказів позивача не надано. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виховувати свою дитину, обов`язками батька свідомо нехтує та ухиляється від їх виконання. В судовому засіданні встановлено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно сина, а тому позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, є доцільним та не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь позивачки. Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до Виконавчого комітету Софіївсько - Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для внесення відмітки до актового запису №167 від 05.11.2014 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батька батьківських прав.

Outcome: approved