Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] просить суд визнати за її довірителькою [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування розміром, встановленим для члена КСП «ім. Кірова» Первомайського району Харківської області, із земель запасу в територіальних межах Верхньоорільської сільської ради Первомайського району Харківської області. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що її дядько [PERSON] помер [INFO] і єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після померлого, був її батько [PERSON], який також помер [INFO]. Після смерті батько залишив заповіт на земельну ділянку, яку [PERSON] успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Про наявність у померлого дядька права на земельну частку (пай) як члена КСП «ім. Кірова» стало відомо лише у 2013 році. Одержати свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку довірителька не може, оскільки дядько за життя не отримав ані акту про право на землю, ані державного акту про право власності на неї через не включення дядька до списку громадян-членів КСП. В судове засідання позивачка та її представник не прибули, проте представник надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує, проте підстав заперечень не виклав. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить засідання без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: [INFO] помер [PERSON] (а.с.7-8), який був рідним братом [PERSON] (а.с.7). Останній був рідним батьком [PERSON] (а.с.12-13) та помер [INFO]. Батько позивачки також був і єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого брата та спадщину прийняв і частково оформив спадкові права (а.с.7-8). Після смерті [PERSON] спадкоємицею за заповітом є позивачка [PERSON], яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку батька (а.с.9). Таким чином, вся спадкова маса після [PERSON] успадкована його братом [PERSON], а після нього дочкою останнього [PERSON]. До спадкової маси також входить право на земельну частку (пай) в КСП «ім. Кірова» Верхньоорільської сільради Первомайського району Харківської області, оскільки таке право належало [PERSON]. [PERSON] дізналася про наявність у дядька такого права у 2013 році, отримавши від Управління Держземагентства у Первомайському районі Харківської області відповідь (а.с.11) про те, що її дядько нібито був членом КСП «ім.Кірова» і за життя був внесений до списків громадян-членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю від 27.10.1995 року. Рішенням Первомайської райдержадміністрації Харківської області від 14.08.1996 року № 436 [PERSON] до списку-додатку до рішення не увійшов. У зв'язку із тим, що за життя спадкодавець не одержав сертифікат на право на землю, позивачка не може оформити спадкові права. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести свої вимоги та заперечення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином позивачка не знала про те, що її дядько мав право на землю і, що його права були порушені після його смерті. Право ж на землю у померлого дядька не припинилося, а оскільки інших спадкоємців немає, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання права на земельну частку (пай) за позивачкою в порядку спадкування. Відповідно до указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п.24 ППВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті батька [PERSON], який в свою чергу є спадкоємцем за законом свого брата [PERSON]. В 1995році КСП «ім. Кірова» отримало державний акт на право колективної власності на землю і стали складатися списки на отримання земельних сертифікатів, але з невідомих причин [PERSON] в уточнений список 1996 року був не включений. В даний час є можливість відновлення порушеного права вже спадкоємця на земельну частку шляхом надання земельного паю із земель резервного фонду та земель запасу, які, згідно довідки, (а.с.56) є в територіальних межах Верхньоорільської сільради. Так, згідно довідки управління держземагентства у Первомайському районі Харківської області за статданими станом на 01.07.2015 року землі державної власності в межах Верхньоорільської сільради Первомайського району Харківської області становлять 275,8198 га запасу та 159,8661 га резерву, тобто вільних земель достатньо для надання позивачці, оскільки на кожного члена господарства розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 7,52 га. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved