Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що 15.10.2006 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли 1/2 частина житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Челябінська, буд. 50, право власності на які оформлено не було. Спадщину позивач прийняла у встановлений законодавством термін. Дружина померлого, [PERSON], та донька померлого, [PERSON], від прийняття спадщини відмовилися, подавши заяву до нотаріуса у встановлений законодавством термін. Постановою нотаріуса від 24.04.2017 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що позивачем не був наданий правовстановлюючий документ на будинок та земельну ділянку на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, розташовані за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Челябінська, буд. 50. В судове засідання позивач [PERSON], та її представник, [PERSON], не зявилися, надали суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], відповідно до наданих заяв просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО № 160598 від 16.10.2006 року, виданого ВРАЦС по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер 15.10.2006 року у м. Словянську Донецької області. Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли 1/2 частина житлового будинку №50 по вул. Челябінська в м. Словянську Донецької області та 1/2 частина земельної ділянки з кадастровим номером 1414100000:01:014:2002 за адресою: м. Словянськ, вул. Челябінська, 50, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-НО № 380057 від 12.04.1972 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. 02.06.1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО №419294. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом, що врегульовано нормами ст. 1261 ЦК України. Спадкова справа до майна померлого 15.10.2006 року [PERSON] заведена державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №47790025 від 19.05.2017 року. Як видно з дослідженої в судовому засіданні зазначеної спадкової справи, [PERSON] та [PERSON] своїми заявами від 13.03.2007 року відмовилися від прийняття спадщини на користь дочки померлого, [PERSON] Інших спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, розташованих за адресою: Донецька обл., м. Словянськ, вулиця Челябінська, буд. 50, відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2017 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем [PERSON] не надано нотаріусу правовстановлюючого документа на будинок та земельну ділянку на імя померлого. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на даний житловий будинок та земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з договором купівлі-продажу від 28.06.1974р., посвідченого Другою Словянською державною нотаріальною конторою р/№ 1941, [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частинах кожний одноповерховий, шлакоблочний жилий будинок з надвірними будовами до нього в м. Словянську по вул. Челябінській, 50. Рішенням виконкому Словянської міської ради народних депутатів від 18.09.1985 року за №484/4 [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на зміну типового проекту житлового будинку по вул. Челябінській, 50. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 09.11.2016 року вищевказаний житловий будинок знесений та згідно з матеріалами останньої поточної інвентаризації, проведеної 16.05.2007 року, на земельній ділянці за вказаною адресою замість старого житлового будинку побудовано новий, право власності на який станом на 01.01.2013 року не зареєстроване. Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року за №95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. 27.04.2017 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Челябінській, 50, м. Словянська, де зазначено рік побудови житлового будинку 1987. Відомостей про зареєстровані права власності на даний житловий будинок та земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 16.05.2017 року. За життя спадкодавець не встиг відповідно до діючого законодавства зареєструвати своє право власності на вищевказаний житловий будинок. Дана обставина унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1402330802016 від 22.12.2016 року власниками земельної ділянки з кадастровим номером 1414100000:01:014:2002 по вул. Челябінській, 50, м. Словянська на підставі Державного акту від 09.07.2001 року IV-ДН 037722 згідно з рішенням виконкому Словянської міської ради від 21.03.2001 року за №170/2 є [PERSON] та [PERSON] Згідно з витягом №2-15-10-2416 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.03.2017 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки по вул. Челябінській, 50, м. Словянська з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) становить 164930,12 грн. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0715 га в м. Словянську по вул. Челябінській, 50, після померлого [PERSON] Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності, зокрема, у разі прийняття спадщини. [PERSON] є громадянкою [PERSON] Федерації, що підтверджується паспортом [PERSON] Федерації 09 04 661614 від 30.03.2005 року. Згідно з ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності. Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з його смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved