Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що він є правонаступником кредитора у кредитному договорі, що укладений між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] від 28.03.2008 року ( договір №08-660/057-302), та позичальник свої обов'язки з погашення кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 12.02.2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 12980525,33 грн. Належне виконання обов'язків позичальника з повернення кредиту було забезпечено шляхом укладення договору іпотеки між сторонами кредитного договору, відповідно до умов якого позичальник передала банку у заставу зазначене нерухоме майно, однак в подальшому таке майно було протиправно відчужено на користь [PERSON], та таким чином, на думку позивача, відповідач набула обов'язків іпотекодателя. Виходячи з наведених обставин, вказуючи на розрахунки заборгованості за кредитним договором та посилаючись на положення діючого законодавства позивач просив суд задовольнити позов. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, обставини та вимоги, викладені у позові -підтримав, просив суд їх задовольнити. проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач - [PERSON], про час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу, що вказана у позовній заяві та підтверджена відповідною довідкою ВАДР ДМС України в Одеській області, у судові засідання не з'явилася, не повідомила суд про поважні причини такої неявки. Відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. 28 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №08-660/057-302, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 792000 доларів США, строком до 27 березня 2023 року, під 13,5% річних (копія договору з додатками долучена до матеріалів справи). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». В якості забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту, між позивачем та [PERSON] 28.03.2008 року було укладено Іпотечний договір (нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 483, згідно з яким іпотекодавець передав Банку в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 550,00 кв. м, житловою площею 178,8 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0700 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. (копія договору долучена до матеріалів справи) За погодженням сторін вартість предмета іпотеки склала 6273000,00 грн. Пункти 3.3.8., 3.3.9. договору кредиту встановлює, що позичальник зобов'язана сплачувати проценти в розмірі, передбаченому п. 1.1. цього договору та комісії в розмірах та в порядку, визначеному п.п.2.4., 2.5. цього договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позичальником не виконуються умови договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Пункт 3.2.3. Договору кредиту встановлює, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником або майновим поручителем обов'язків, визначених цим договором, кредитор має право вимагати від позичальника або від майнового поручителя дострокового виконання ним всіх своїх зобов'язань за Договором кредиту. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 4.6. Договору кредиту, у разі прострочення строків сплати процентів, визначених договором кредиту, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором кредиту, боржник сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період невиконання зобов'язань. Відповідно до п.4.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань [PERSON] призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 12.02.2014 року згідно з розрахунком заборгованості, що долучено до матеріалів справи, становить 12980525,33грн. в еквіваленті грошового зобов'язання 1518065,81 доларів США за курсом НБУ на 12.02.2014р., та яка включає в себе: суму заборгованості за кредитом - 6734531,32 грн. ( еквівалентно 787600.00 дол. США), суму заборгованості за відсотками - 5263036,80 грн. (615509,.47 дол. США), розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 318192,02 грн. (37212,39 дол. США), Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 664765,18 грн. (77743,95 дол. США). Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання іпотечного майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно з п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). 01.09.2010 року відповідачу, [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на майно (свідоцтво р.№2630), а саме: житловий будинок загальною площею 550,00 кв. м, житловою площею 178,8 кв. м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0700 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та на підставі вказаних документів у КП «ОМБТІ та РОН» відбулась реєстрація прав власності відповідача на іпотечне майно.(р.№41811 в книзі 288-150, копії правовстановлюючих документів долучені до матеріалів справи). Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право виключно на поставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Згідно наданих суду пояснень - даний перехід права власності до [PERSON] відбувся без відома та згоди іпотекодержателя, ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого, виходячи з наведених фактичних та правових підстав, зважаючи на відсутність зі сторони відповідача будь-яких заперечень, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат в розмірі 3654,00 грн.,

Outcome: approved