Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 29 жовтня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 3100. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки і виховання сина, а також ведення спільного господарства. На підставі цього в сім'ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. На думку [PERSON], можливості зберегти сім'ю немає. Спільне господарство сторони не ведуть. Спору щодо поділу спільно нажитого майна в них немає. За таких обставин, [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з відповідачем, відновити їй дівоче прізвище та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що вони не проживають разом протягом одного місяця. Просила позов задовольнити та не надавати строк для примирення Відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.10.2011 року, виданого відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що 29.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 3100. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] видане 04.09.2012 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 6). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом одного місяця проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд відновлює їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved