Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що 15 листопада 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних поглядів на сімейне життя. Зазначила, що відповідач не займається вихованням дочки та не надає матеріальної допомоги на її утримання. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частині всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що є докази в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав (а.с. 11). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 15 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, за актовим записом № 2428 (а.с. 4). Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим позивач відмовляється від примирення, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, дочка проживає разом з матір'ю (а.с.5). Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 згаданого Закону). Положення статті 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, та те, що відповідач повідомлений про розгляд справи, жодних заперечень в обсязі заявлених вимог суду не надав, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Тому, суд вважає, що між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу закону звільнений від їх сплати.

Outcome: approved