Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у твердій грошові сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. Крім того, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошові сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох річного віку Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач з 2014 року з позивачкою не проживає, від утримання дитини відмежувався. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. При цьому позивачка ніде не працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Позивачка вважає, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 27.04.2012 року між позивачкою, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, № 750. (а.с. 3) Згідно Довідки від 19.08.2015 року (Форми № 3), виданої ЖРЕО № 405, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син). (а.с. 4) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як убачається з матеріалів справи, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO] у твердій грошові сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття, вказуючи про те, що в неї погане матеріальне становище, а відповідач разом з позивачкою та дитиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється. Згідно із ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Оскільки відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, має нерегулярний, мінливий дохід, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме виходячи з позовних вимог позивачки розмір аліментів визначається судом у твердій грошові сумі в розмірі 2000,00 грн. на утримання [PERSON], [INFO] і до досягнення ним повноліття. Відповідно до пунктів 1, 2, 4 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у твердій грошові сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до досягнення, [PERSON], [INFO], трьох річного віку, вказуючи про те, що в неї погане матеріальне становище, а відповідач матеріальної допомоги не надає, вона, як дружина опинилася в скрутному матеріальному становищі, разом з тим, ніде не працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, з вимог розумності та справедливості, з урахуванням того, що позивачка проживає з їх неповнолітнім сином, враховуючи, що саме позивачка звернулася за захистом свого права, оскільки опинилася в скрутному матеріальному становищі та потребує в матеріальній допомозі, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у твердій грошові сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вказаної норми, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 01.09.2015 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена позивачка при зверненні до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved