Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 05.06.2013 року з останнього на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], із 295 гривень, до 400 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття . В обґрунтування позову позивач зазначала, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22.09.2013 року було встановлено розмір аліментів і стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмір 295 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, про те, з дня набрання чинності вказаним рішенням суду по даний час збільшився розмір мінімальної заробітної плати, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, ціни на продукти. Крім того позивач зазначила, що відповідач у свою чергу є працездатною особою, має постійний, але не офіційний заробіток та може сплачувати аліменти в сумі 400 гривень . Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги на підставах викладених у позові та просила суд позовні вимоги своєї довірительки задовольнити, та окрім того зазначила, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення проти позову в яких просив суд відмовити у позові, та розглянути справу у його відсутності. Заслухавши позицію представника позивача, враховуючи заперечення відповідача, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 05.06.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 295 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.2). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік", з 1 січня 2015 року затверджено прожитковий мінімум для дитини віком від 6-ти до 18-ти років - 1286 гривень. Згідно вз положенням ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів, враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан позивача у цій справі погіршився, оскільки на даний час значно збільшився розмір прожиткового мінімуму доходів громадян, зокрема і дітей віком до 18 років, на даний час збільшились ціни на продукти харчування, товари та інші послуги, що потребує від позивача значно більших витрат на утримання сина, а визначений розмір аліментів не можна вважати достатнім для належного утримання дитини сторін, який на даний час навчаються у школі, відвідують інші заклади для розвитку своїх здібностей. Крім того судом встановлено, що відповідач має регулярний дохід в сумі 1300 грн. (а.с.17), що дає можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Разом з тим, із пояснень відповідача та доданих до заперечень письмових доказів встановлено, що останній здоровий, офіційно не працевлаштований, після призначення аліментів у 2009 році його сімейне становище змінилось, а саме він на даний час проживає з жінкою, з якою не перебуває у шлюбі, однак має двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на його утриманні (а.с.27-31). На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід визначити у розмірі 400 гривень.. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що вимоги ч.3 ст. 88 ЦПК України та, те, що позивач звільнена від справи судового збору на підставі ухвали Костопільського районного суду від 20.04.21015 року, суд вважає за вірне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved