Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, згідно із яким [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка заповіту не залишила. Спадкоємців першої черги згідно ст. 1261 ЦК України, крім позивача немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права власності на земельну ділянку площею 2,0812 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.03.2002 року. Нотаріально оформити спадкове майно позивач [PERSON] позбавлена можливості оскільки пропущений шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, а також у зв'язку з розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця, тому позивач [PERSON] просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж сама особа, якій дійсно належить Держаний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 05.03.2002 року, площею 2,0812 га, яка розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та визнати право власності на земельну ділянку площею 2,0812 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.03.2002 року у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Справу просить розглядати без її участі. Представник відповідача Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Грицай\~Д.М., будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2007 року, [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] від 23.05.2018 року [PERSON] народилася [INFO], матір'ю якої є [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.09.1987 року [PERSON] та [PERSON] одружилися 14.09.1987 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00020210655 від 23.05.2018 року [PERSON] одружилася 06.09.1983 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.03.2002 року, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0812 га, що розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області належить [PERSON]. Відповідно до довідки № 632 від 04.09.2007 року виданої виконавчим комітетом Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області, [PERSON] здійснила поховання [PERSON], яка померла [INFO] . Відповідно до довідки № 633 від 04.09.2007 року виданої виконавчим комітетом Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області, [PERSON] дійсно проживала разом з померлою матір'ю [PERSON], вели спільне господарство та доглядала за нею по день її смерті [INFO]. Згідно звіту від 30.05.2018 року про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що належить [PERSON] становить 69096,00 грн. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки виявлена помилка у написанні прізвища спадкодавця у державному акті на право приватної власності на землю, а саме прізвище [PERSON] замість вірного [PERSON], тому позивач звернулася з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для оформлення спадкових прав. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00020210655 від 23.05.2018 року [PERSON] одружилася 06.09.1983 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON]. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення зазначеного факту позивачу [PERSON] необхідно для оформлення спадкових прав, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивачем було пропущено встановлені законодавством строки для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, та на сьогоднішній день поважність причини пропуску шестимісячного строку довести позивач не взмозі, юридично оформити прийняття спадщини позивач позбавлена можливості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просив судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1261, 1266, 1268, ЦК України,

Outcome: approved