Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] ( далі- [PERSON] , позивачка) до [PERSON] (далі- [PERSON] , відповідач), в якій позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач, є рідним її сином. Він зареєстрований у квартирі [ADDRESS] та є співвласником з нею квартири. Комунальні послуги останній не сплачує, оформити субсидію позивачка не може. Адреса проживання відповідача невідома, неповнолітніх дітей у відповідача немає. Крім того, зазначила, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги. Інших дітей позивачка не має. Шлюб між нею та чоловіком - батьком відповідача був розірваний 15.10.1980. У січні - лютому 2021 року розмір пенсії позивачки складав 2565,06 грн., з березня по даний час - складає 2665,06 грн. щомісячно. Позивачка потребує постійного лікування, спостерігається в КНП «Міська клінічна лікарня №27» Харківської міської ради з приводу діагноза: наслідки перенесеного ішемічного інсульту з вестибуло-атактичним синдромом; дисцикуляторна гіпертонічна, атеросклеротична енцефалопатія 2 ст. з лікворно-гіпертензійним синдромом; дискогенна лівобічна люмбоішалгія; гіпертонічна хвороба 3 ст., ризик високий. ІХС.; дифузійний кардіосклероз. Атеросклероз аорти, вінцевих артерій. СН 1 ст. У зв`язку з чим потребує допомоги, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує в повному обсязі, прохає задовольнити. У разі повторної неявки відповідач, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно частини 4 статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, в дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з даними, які містяться в пенсійному посвідченні № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком, є інвалідом 3 групи, загальне захворювання, термін дії: довічно. Згідно даних, які містяться у довідці про доходи № 2005 8242 8000 6015, [PERSON] перебуває на обліку в Київському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області, отримує пенсію за віком. За період з січня 2021 року по травень 2021 розмір пенсії склав 13 125,30 грн. [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено актовий запис за № 252. Батьки: [PERSON] та [PERSON] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (повторно), видане Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 26.11.2014, Згідно з даними, які містяться в свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.10.1980Київським відділом РАЦС, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15.10.1980, про що зроблено запис № 710. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (48/100 частин комунальної квартири у будинку готельного типу). Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.05.2003, реєстраційний № [NUMBER] . Відповідно даних, які містяться у довідці КНП «Міська клінічна лікарня № 27» Харківської міської ради № 1075/551-21 від 28.05.2021, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , спостерігається в КНП «Міська клінічна лікарня № 27» ХМР з приводу діагноза: наслідки перенесеного ішемічного інсульту з вестибуло-атактичним синдромом. Дисцикуляторна гіпертонічна, атеросклеротична енцефалопатія 2 ст. з лікворно-гіпертензійним синдромом. Дискогенна лівобічна люмбоішалгія. Гіпертонічна хвороба 3 ст., ризик високий. ІХС. Дифузійний кардіосклероз. Атеросклероз аорти, вінцевих артерій. СН 1 ст. Відповідно до статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Відповідно до статті 203 Сімейного кодексу України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. За змістом статті 202 Сімейного кодексу України необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків і потреба у матеріальній допомозі. Якщо повнолітні дочка, син не піклується про своїх непрацездатних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування ( частина 3 статті 172 Сімейного кодексу України) Згідно зі статтею 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків ( частина 1 статті 204 Сімейного кодексу України). Не виникає обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина щодо яких вони були позбавлені батьківських прав (частина 2 статті 202 Сімейного кодексу України). Як вище зазначалося, позивачка є пенсіонеркою та інвалідом третьої групи за захворінням довічно, має ряд хронічних захворювань, які виникли в результаті перенесеного ішемічного інсульту з вестибуло-атактичним синдромом та потребують додаткових витрат на лікування. Розмір її пенсії становить 2665,06 грн., який відповідає розміру прожиткового мінімуму в Україні, встановленого на 2021 рік. Додаткових доходів крім пенсіє не має, субсидію та державні пільги не отримує. Зазначене свідчить про те, що позивачка потребує матеріальної допомоги. Відповідач є єдиним сином позивачки, чоловіка остання не має, разом з цим не піклується про свою непрацездатну матір, будь-якої допомоги не надає. Матеріали справи не містять доказів, які б містили у своєму змісті підстави, передбачені статтями 202, 204 Сімейного кодексу України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати позивачку. З огляду на зазначене, те, що відповідач не скористався своїм правом та не надав відзив на позов, суд розглянув справу на підставі доказів, наданих позивачкою, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісяця. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved