Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] та розірвати договір найму житлового приміщення. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Після реєстрації шлюбу між її сином та відповідачем [PERSON], остання була зареєстрована у вказаному будинку. З лютого 2010 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, оскільки розлучилася з її сином та переїхала проживати до своїх батьків в [ADDRESS]. В зв'язку з необхідністю оформлення субсидії на енергоносії, позивач змушена звертатися до суду, оскільки відповідач добровільно не виписалася з її житла. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 15.08.2014 року позовні вимоги в частині розірвання договору найму житлового приміщення, залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду лист від 05.08.2014 року, в якому зазначила, що з часу розлучення з сином позивача, не проживає за місцем своєї реєстрації, не виписується з будинку позивача через те, що не має можливості приписатися за адресою [ADDRESS], через складнощі щодо оформлення права власності, не може з'явитися в судове засідання за станом здоров'я. Свідок [PERSON] в своїх показаннях, повідомив, що [PERSON] взагалі не проживала в [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 15.05.1987 року та копією свідоцтва про одруження. Згідно довідки Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області від 16.07.2014 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] Баранівського районі Житомирської області, але не проживає за місцем реєстрації (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені норами ст. 16, 386, 391 ЦК України. Під час розгляду було встановлено, що відповідач була членом сім'ї позивача та не проживала у вказаному будинку, що підтверджується показами свідка [PERSON] та довідкою Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області від 16.07.2014 року (а.с. 9). Вказані обставини свідчать про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved