Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначає, що 15 грудня 2012 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Відповідач кошти на утримання сина не надає, у зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 11 жовтня 2021 ухвалою відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 15 грудня 2012 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис під № 1108 (а.с. 4). Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Сторони є батьками малолітнього - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5) Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше збереження сім`ї неможливе. Згідно зі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. У відповідності до частини першої статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу сторін позивач не виявила бажання змінити прізвище, а відтак прізвище залишається " [PERSON] ". Враховуючи те, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу утримання відповідачем їх малолітнього син, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів є обґрунтованими. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, судом враховано, що відповідач є працездатним за віком і не надав суду доказів на підтвердження необхідності звільнення його від сплати аліментів. Враховуючи положення ч. 5 ст. 183 СК України, з аналізу якої слідує, що аліменти в розмірі 1/4 на одну дитину є неоспорюваною сумою, та враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, який просить позивач стягнути, суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються зі судового збору в сумі 908 за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. за вимогу про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved