Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал»,\~треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.11.2020 бухгалтером територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області позивачці було повідомлено, що до них надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.11.2020, винесена приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. Зазначає, що з Єдиного державного реєстру боржників вбачається, що приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. відкрито виконавче провадження ВП №63264193. Підставою про відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий напис №779, виданий 10.09.2020 приватним нотаріусом Секістовою Т.І. про стягнення з позивачки на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 44023,33 грн. Вказує, що нею не отримано жодного процесуального документа. З припущень позивачки, даний спір міг виникнути з правовідносин, які пов`язані з отриманням нею кредитної картки, разом з тим наголошує, що жодного кредитного договору між нею та відповідачем не укладалось, заборгованості по кредиту не має. Вважає, що виконавчий напис №779 від 10.09.2020 є протиправним, винесеним з грубими порушеннями вимог чинного законодавства України та таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з вищезазначеним, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною від 10.09.2020 №779. Позивачка в судове засідання не з`явилась, у наданому клопотанні просила справу розглядати без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. в судове засідання не з`явилась, у наданій суду заяві просила справу розглядати без її участі. Представник третьої особи приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Згідно ч.1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно зі ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною було вчинено виконавчий напис № 779 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 44523,33 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11047,05 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту -4010,99 грн., строкова заборгованість за комісією - 865,52 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 14491,68 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 13608,09 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн. (а.с. 39). Підставою для вчинення вказаного виконавчого напису, згідно матеріалів, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І., була заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на вчинення виконавчого напису, копія виписки з особового рахунка № [NUMBER] , копії претензії про необхідність погашення заборгованості, фіскального чека АТ «Укрпошта» від 28.08.2020 та реєстру відправлення поштової кореспонденції (а.с. 35-42). Дані про повідомлення позивача нотаріусом про вчинення виконавчого напису відсутні. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно пп.1.2. пункту 1, пп.2.2 пункту 2, пп.3.1,пп.3.2, пп.3.4, пп.3.5 пункту 3, пп.5.1 пункту 5 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій,\~перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів,установлюється Кабінетом Міністрів України. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженим\~ постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Згідно п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 19 статті 34\~Закону України\~"Про\~нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Ця нотаріальна дія полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. 02.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. на підставі виконавчого напису нотаріуса була винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] , що підтверджено копією постанови (а.с. 11-12, 19). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії заяви на вчинення виконавчого напису від 07.09.2020 (а.с.37-38), відповідачем приватному нотаріусу було направлено кредитний договір, копія претензії до боржника, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості. Проте, приватним нотаріусом до суду не було надано копії кредитного договору та рекомендованого повідомлення про вручення почтового відправлення боржнику, відтак суд не може врахувати дійсний факт укладення договору і який саме було укладено договір з позивачем. При цьому у копії виписки з особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 41), наданій суду приватним нотаріусом КМНО Секістовою Т.І., не зазначено строки погашення заборгованості. В цьому документі лише зазначено відповідні суми, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», без приведення розрахунку заборгованості, в тому числі процентів, комісії. З цього документу неможливо встановити, чому ТОВ «Вердикт Капітал» зазначив період стягнення з 29.01.2019 по 11.03.2020 і чи дійсно за вказаний період утворилася така сума заборгованості, процентів, комісії. Позивачка оспорює нараховану заборгованість та заперечує її існування. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі ст.141\~ЦПК України підлягають\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~у розмірі\~1261,20\~грн.=840,80\~грн. (судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру+ 420,40 грн.(судовий збір за заяву про забезпечення позову). На підставі викладеного,

Outcome: approved