Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до Березанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, просила визнати рішення Відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції у Київській області від 20.08.1999 про накладення арешту на будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] неправомірними; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухового майна запис від 14.06.2019 №47360499 про арешт(заборону відчуження) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилалась\~на те,\~що [PERSON] ,\~який \~помер [INFO] \~на праві\~власності належав\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами по\~ [ADDRESS] .\~Згідно свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 14.06.2019\~ усе\~ належне\~ [PERSON] \~майно перейшло\~до сина\~ [PERSON] .\~За заповітом\~від 24.05.2019\~ [PERSON] ,\~померлий [INFO] ,\~свій \~житловий будинок\~з земельними\~ділянками по\~ [ADDRESS] заповів\~позивачу [PERSON] .\~На підставі\~виконавчого листа\~№1-24\~виданого Фастівським\~районним судом\~Київської області\~від 08.07.1999\~про конфіскацію\~всього належного\~ засудженому\~ [PERSON] майна,\~постановою ВДВС\~Березанського міського\~управління юстиції\~у Київській\~області від\~20.07.1999\~накладено арешт\~на майно,\~яке належить\~позивачу.\~Позивач вказує,\~що [PERSON] власником житлового будинку по [ADDRESS] , ніколи не був, а лише проживав там. Обтяження зареєстроване державним нотаріусом Березанської міської нотаріальної контори № 47360499 від 14.06.2019. Відтак, позивач посилаючись на положення ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", вважає що рішення ВДВС Березанського міського управління юстиції про накладення арешту на майно є незаконним. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 12.10.2020 відкрито провадження у справі в частині вимог про зняття арешту з майна та призначено підготовче засідання; у відкритті провадження в частині вимог про визнання рішення державної виконавчої служби неправомірним відмовлено. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 13.01.2021 за клопотанням представника позивача [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Позивач неродноразово змінювала свої позовні вимоги, просила виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження, а саме заборону (архівний запис) з реєстраційним номером 36185 на житловий будинок по [ADDRESS] , вчинений Відділом державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 30.03.2021 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У відзиві на позовну заяву, в якому представник відповідача - Березанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проти пред`явленого позову заперечила, вказуючи, що згідно долученої до позову постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 20.07.1999, на підставі виконавчого листа № 1-24 від 03.07.1999, виданого Фастівським районним судом Київської області, був накладений арешт та встановлено заборону відчуження на майно, яке належить [PERSON] , який на той час проживав за адресою [ADDRESS] , а не на майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Пояснила, що вказана постанова була направлена для здійснення реєстрації відповідних обтяжень до Березанської міської державної нотаріальної контори. Відтак, реєстрація арешту та заборони відчуження на майно [PERSON] здійснена не у відповідності до поданої постанови (а.с.41). Позивач та її представник в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, 26.04.2021 через канцелярію суду представник позивача подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи здійснювати без його та позивача участі (а.с.171,173-174). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, 27.04.2021 через канцелярію суду представник відповідача - Березанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), подала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі їхнього представника; інший відповідач - Броварська об`єднана\~державна податкова\~інспекція Головного\~управління Державної\~фіскальної служби\~у Київській\~області,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~клопотань про\~відкладення розгляду\~справи до\~суду не\~надходило (а.с.35,37,49-50,53-54,56,63-64,66,76-77,80,94-95,99,161-163,166,175-176,177,180). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином згідно вимог ст. 128 ЦПК України, а саме поштою рекомендованими листами з повідомленнями за адресою, повідомленою представником позивача суду, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.68-69,100-103,167-168,178-179). Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних учасників справи на підставі ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин\~прийшов до наступних висновків. Згідно з інформаційною довідкою № 170480817 від 14.06.2019, на підставі договору купівлі-продажу № 8, виданого 11.03.1971 Березанською селищною Радою депутатів трудящих, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 09.08.2017, актовий запис № 155 (а.с.8,141). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 610 від 14.06.2019, посвідченого державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н. В., спадщину після смерті [PERSON] на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , прийняв його син - [PERSON] (а.с.10). Згідно з інформаційними довідками № 170680510 від 14.06.2019 та № 240523033 від 15.01.2021, право власності [PERSON] на будинок на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом № 610 від 14.06.2019, (а.с.11,121). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н. В. 05.12.2017 та зареєстрований в реєстрі за № 1954, яким все своє майно заповідав дочці [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.137). Окрім того, 24.05.2019 [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н. В. та зареєстрований в реєстрі за № 527, яким належний йому житловий будинок та земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] , заповідав [PERSON] (а.с.14,135). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58691129 від 11.12.2019, вказані вище заповіти чинні (а.с.133). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 17.09.2019, актовий запис № 179 (а.с.15). Після його смерті приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Тищенком І. В. заведено спадкову справу № 15/2018 (номер у Спадковому реєстрі 65211393), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 58691237 від 11.12.2019 (а.с.134). 13.12.2019 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Тищенка І. В. разом із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.139). Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 20.07.1999 начальником Березанського міського відділу Державної виконавчої служби Капишіною Н. М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-124, виданого 08.07.1999 Фастівським районним судом Київської області, про конфіскацію всього належного на праві індивідуальної власності майна засудженого [PERSON] накладено арешт та встановлено заборону відчуження на все майно, яке належить [PERSON] , проживаючому за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до інформаційних довідок № 170480817 від 14.06.2019 та № 240523033 від 15.01.2021, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження, а саме заборону (архівний запис) з реєстраційним номером № 36185 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; власником вказано [PERSON] (а.с.9,121). Згідно повідомлення Березанського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за вих. № 1977 від 02.03.2021, надати матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-124, виданого 08.07.1999 Фастівським районним судом Київської області, про конфіскацію всього належного на праві індивідуальної власності майна засудженого [PERSON] не виявляється можливим, так як відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями» виконавчі провадження після їх завершення зберігаються три роки (а.с.89,106). Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбаченго, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має оформити належну їй спадщину на майно, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 1296 ЦК\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначено,\~що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на час накладення на нього заборони не належав боржнику [PERSON] на праві власності, відтак, реєстрація обтяження вказаного майна є неправомірною. Доказів зворотного суду не надано. В той же час, позивач як спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк прийняла спадщину на заповідане їй спадкове майно, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Наявність оспорюваної заборони порушує гарантовані права позивача на спадкове майно, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, підстави для продовження обтяження на вказане майно відсутні, а тому позовні вимоги є підставними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved