Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], терміном в три місяці. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (пай [NUMBER]) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.360 га., яка розташована на території Вільненської сільської ради. Право власності на дану земельну ділянку підтверджується державним актом [NUMBER], виданим Новомосковською районною державною адміністрацією 27.11.2002року. Вирішивши оформити спадкові права на дану земельну ділянку, позивач звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І.А. з заявою про прийняття спадщини. Втім, нотаріусом їй було відмовлено у її прийнятті, у зв'язку з тим, що вона протягом шести місяців після смерті бабусі не звернулася до контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини. Так, її бабуся [PERSON] розпорядилась своїм майном ще за життя, склавши 21.03.1986 року заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла матері позивачки [PERSON]. Однак її матір [PERSON] до отримання спадщини не дожила, і [INFO] померла. Згодом, [INFO], помер батько позивачки - [PERSON], а через 3 місяці померла і бабуся [PERSON] Від втрати трьох самих близьких їй людей, позивачка довго не могла оговтатись, дуже часто хворіла. Крім того, знаючи про те, що бабуся заповідала все своє майно матері позивачки [PERSON], а позивачка була зареєстрована разом з матір'ю в одній квартирі по [ADDRESS], та після смерті матері розпоряджалася всім її майном, в тому числі і бабусиним, позивач вважала, що і після смерті бабусі [PERSON] нотаріусу ніяких документів для оформлення спадщини не потрібно, оскільки вона вже прийняла спадщину. В грудні 2014 року, під час звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, від нотаріуса їй стало відомо, що догляд за бабусею та володіння спадщиною не достатньо для того, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки вона не проживала разом із бабусею за однією адресою. За таких обставин позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх невизнаних спадкових прав. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І.А. в судове засідання не з'явилася. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], остання померла [INFO] (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай [NUMBER]) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6.360 га., яка розташована на території Вільненської сільської ради, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим Новомосковською районною державною адміністрацією 27.11.2002року (а.с.11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 21.03.1986 року секретарем виконкому Вільненської сільської ради, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], остання померла [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON], і батьком позивачки - [PERSON], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4, 9). Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України, 18.12.2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І.А. з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини (а.с.12). Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Лилою І.А., вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не заводилася (а.с.28-29). Інших спадкоємців, в тому числі й тих, які б мали обов'язкову частку на спадщину, судом не встановлено. З наданих суду доказів вбачається, що матір позивачки [PERSON] померла [INFO]. Згодом, [INFO], помер її батько, [PERSON], а через 3 місяці, [INFO], померла і бабуся [PERSON] На переконання суду, від втрати трьох близьких їй людей, позивачка довго не могла оговтатись, у зв'язку з чим і не звернулася вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, знаючи про наявність заповіту, складеного на користь матері позивачки, та враховуючи той факт, що після смерті бабусі позивач фактично вступила у володіння майном, зокрема, бабусиним, вона вважала, що прийняла спадщину. Отже, з наведеного випливає, що встановлений статтею 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). Отже, аналізуючи вищевикладене та враховуючи те, що позивач з поважних причин пропустила строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд вважає за можливе визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved