Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі майна із спільної часткової власності та визнання права власності. Заочним рішенням Приморським районним судом м.Одеси від 25 жовтня 2017 року позов [PERSON] - задоволено. Виділено в натурі належну [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], що зареєстрована за адресою: 65123, [ADDRESS]) 1/2 частку у праві спільної часткової власності щодо нежилих приміщень третього поверху, загальною площею 482,5 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], що зареєстрована за адресою: 65123, [ADDRESS]) право власності на нежилі приміщення третього поверху, що розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 191,85 кв.м, що в цілому складаються з приміщень №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11 та приміщення 9 розміром 9,95 кв.м. Залишено у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] коридорні та підсобні приміщення нежитлових приміщень третього поверху, що розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 98,8 кв.м, які складаються з приміщень №№ 1, 12, 13, 14, 20. Припинено право спільної часткової власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], що зареєстрована за адресою: 65123, [ADDRESS]) на 1/2 частку нежилих приміщень третього поверху за адресою: [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], що мешкає за адресою: 65029, [ADDRESS]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], що зареєстрована за адресою: 65123, [ADDRESS]) суму сплаченого судового збору у загальному розмірі 2 551,20 грн. та суму за проведення судової експертизи у розмірі 3 164,40 грн. Відповідач [PERSON] на вищевказане рішення надав до суду заяву про перегляд заочного рішення. У заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначив, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.11.2016 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якого, експерт вважає за доцільне запропонувати два варіанти встановлення порядку користування власниками майном з видаленням конкретних приміщень у нежилих приміщеннях третього поверху в житловому будинку [ADDRESS]. Також в заяві [PERSON] вказує, що відповідно до висновку експерта, можливе визначення порядку користування майном власника, та проти такого порядку відповідач не заперечує. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 24 січня 2018 року зазначене заочне рішення скасовано на підставі заяви відповідача [PERSON], справу призначено до розгляду в загальному порядку. Після скасування заочного рішення, представником [PERSON] було уточнено позовні вимоги щодо встановлення порядку користування нерухомим майном, у якому просить встановити щодо співвласників - [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) наступний порядок користування нежилими приміщеннями третього поверху, що розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 482,5 кв.м: - виділити у користування [PERSON] (ІПН [NUMBER], що зареєстрована за адресою: 65123, [ADDRESS]) приміщення загальною площею 191,85 кв.м, що в цілому складаються з приміщень №№2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 11, 10 та частини приміщення 9 розміром 9,95 кв.м; - виділити у користування [PERSON] (ІПН [NUMBER], що зареєстрований за адресою: 65029, [ADDRESS]) приміщення загальною площею 191,85 кв.м, що в цілому складаються з приміщень №№15, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25 та частини приміщення 9 розміром 34,25 кв.м; - залишити у спільному користуванні [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) коридорні та підсобні приміщення загальною площею 98,8 кв.м, які складаються з приміщень №№1, 12, 13, 14, 20. Стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER], що мешкає за адресою: 65029, [ADDRESS]) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER], що зареєстрована за адресою: 65123, [ADDRESS]) суму сплаченого судового збору у загальному розмірі 2 551,20 грн. та суму за проведення судової експертизи у розмірі 3 164,40 грн. У судове засідання з'явився представник позивачки, уточнений позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги [PERSON] визнав, просив задовольнити, справу слухати за його відсутністю,. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, з'ясувавши всі суттєві обставини, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21.10.2014 року (частково залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.11.2015 року) по справі № 522/5333/14-ц позивачка набула право власності на частину нежилих приміщень третього поверху, що розташовані за адресою: [ADDRESS], яка становить 1/2 ідеальну частку. Загальна площа вказаних приміщень становить 482,5 кв.м. Право власності на цю нерухомість зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 976947751101, згідно інформаційної довідки з зазначеного реєстру №63921327 від 20.07.2016 року. Згідно з технічним паспортом Одеської філії ТОВ "Подільська Інжинірингова Компанія" станом на 04.04.2016р. на нежилі приміщення третього поверху в житловому будинку [ADDRESS], 14 (реєстраційний номер 106неж-94-314) зазначений об'єкт нерухомості складається з наступних приміщень: 1 - коридор площею 74,3 кв.м; 2 - основне приміщення площею 59,3 кв.м; 3 - підсобне приміщення площею 3,6 кв.м; 4 - основне приміщення площею 48,3 кв.м; 5 - підсобне приміщення площею 4,7 кв.м; 6 - коридор площею 3,9 кв.м; 7 - підсобне приміщення площею 4,4 кв.м; 8 - основне приміщення площею 48,2 кв.м; 9 - основне приміщення площею 44,2 кв.м; 10 - підсобне приміщення площею 4,7 кв.м; 11 - коридор площею 4,8 кв.м; 12 - коридор площею 10,2 кв.м; 13 - коридор площею 2,9 кв.м; 14 - коридор площею 10,6 кв.м; 15 - підсобне приміщення площею 5,5 кв.м; 16 - основне приміщення площею 42,3 кв.м; 17 - основне приміщення площею 33,9 кв.м; 18 - підсобне приміщення площею 5,0 кв.м; 19 - коридор площею 2,1 кв.м; 20 - підсобне приміщення площею 0,8 кв.м; 21 - основне приміщення площею 37,2 кв.м; 22 - підсобне приміщення площею 10,0 кв.м; 23 - підсобне приміщення площею 8,4 кв.м; 24 - підсобне приміщення площею 4,3 кв.м; 25 - коридор площею 8,9 кв.м. Взагалі площа основних приміщень складає 313,4 кв.м; підсобних приміщень - 169,1 кв.м. Разом - 482,5 кв.м. Співвласником іншої частини є відповідач [PERSON], якому належить 1/2 ідеальна частка вищезазначених приміщень. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Виходячи з положень частини першої ст.356 ЦК України право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними відсотками від цілого або в дробовому вираженні. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №14 БЗ від 23.03.2017 року, проведеної за ухвалою суду, експерт вважає за доцільне запропонувати два варіанти поділу нежитлових приміщень третього поверху в житловому будинку [ADDRESS], а саме: Варіант №1 передбачає: - коридорні та підсобні приміщення позначені під №№1, 12, 13, 14, 20 на плані технічного паспорту, загальною площею 98,8 м2 залишити у спільному користуванні, виходячи з міркувань наявного планування, розташування основних вузлів інженерних комунікацій (наявність розподільчих електрощитів, каналізаційна мережа, система водопостачання з накопичувальними баками та іншим обладнанням), так як вони мають бути доступними для кожного з співвласників приміщень. - співвласнику 1 залишити в користуванні приміщення під №№2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 11, 10 та частину приміщення №9 розміром 9,95 м2, шляхом будівництва перегородки, як це зазначено на план-схемі №1 додатку 2, що додається до висновку експерта. Відповідно загальна площа приміщень складатиме 191,85 м2. - співвласнику 2 залишити в користуванні приміщення під №№15, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25 та частину приміщення №9 розміром 34,25 м2, вхід до якого утворити за рахунок первинного дверного прорізу, який улаштований в несучій стіні через приміщення коридору № 14, як це зазначено на план-схемі №1 додатку 2, що додається до висновку експерта. Відповідно загальна площа приміщень складатиме 191,85 м2. Відповідно до запропонованого варіанту №1 в приміщенні №9 слід провести перепланування системи інженерних комунікацій. Віконний проріз з приміщення № 10 до приміщення № 9 закрити матеріалами, з яких зроблені стіни в цих приміщеннях (дошки, плити ОСБ та мінеральна вата). Графічно варіант розподілу нежитлових приміщень зображений на план-схемі №1 додатку 2, що додається до висновку експерта. Варіант № 2 передбачає: - коридорні та підсобні приміщення позначені під №№1, 12, 13, 14, 20 на плані технічного паспорту, загальною площею 98,8 м2 залишити у спільному користуванні з причин зазначених в варіанті розподілу нежитлових приміщень № 1; - співвласнику 1 залишити в користуванні приміщення під №№2, 3, 4, 5, 6, 7, 8. Відповідно загальна площа приміщень складатиме 172,4 м2; - співвласнику 2 залишити в користуванні приміщення під №№9, 10, 11, 15, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25. Відповідно загальна площа приміщень складатиме 211,3 м2. Відповідно до зазначеного варіанту розподілу не відбувається дотримання ідеальних часток співвласників, зокрема доля співвласника 2 більша від ідеальної на 19,42 м2, тому передбачена грошова компенсація від співвласника 2 для співвласника 1 у розмірі 519 044 грн. 67 коп. Серед запропонованих експертом варіантів поділу нежилих приміщень варіант №1 передбачає дотримання ідеальних часток обох співвласників, що, на думку суду, є визначальним, буде в повній мірі відповідати інтересам кожного зі співвласників домоволодіння. Згідно правової позиції Верховного Суду України (рішення у справі 6-12цс13), відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved