Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення пені, 3% річних та індексу інфляції за невиконання мирової угоди. Позов мотивує тим, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02.11.2017 року між [PERSON] та [PERSON] затверджено мирову угоду. Однак мирова угода не виконана. У зв`язку із наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, інфляційні та 3% річних, що становить 359 920,08 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовлити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, вважає його безпідставним та необгрунтованим. Заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, надані докази та розрахунки, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.11.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено мирову угоду, яку затверджено судом. За умовами цієї мирової угоди сторони домовилися між собою, що на момент підписання даної мирової угоди вартість легкового автомобіля марки Ніссан Прімера, що належить їм на праві спільної часткової власності в рівних частках, становить 122 330 грн. Сторони домовились визнати право власності на легковий автомобіль марки Ніссан Прімера за [PERSON] із виплатою ним на користь [PERSON]. грошової компенсації 1/2 вартості частки автомобіля в розмірі 61 165 грн. [PERSON] зобов`язується сплатити [PERSON]. компенсацію в сумі 61 165 грн. на її картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в наступному порядку: 2 548, 54 грн. протягом семи днів з моменту набрання законної сили ухвали про визнання даної мирової угоди; та впродовж наступних 23 місяців щомісячно впродовж 30 календарних днів, після чергової виплати, виплачувати по 2 548 грн. [PERSON]. зобов`язується не вимагати дострокової виплати грошової компенсації, при умові виконання [PERSON] порядку сплати коштів, що визначений п. 3 даної угоди. З моменту набрання законної сили ухвали Хмельницького міськрайонного суду про визнання мирової угоди, [PERSON] набуває одноособове право власності на автомобіль Ніссан Прімера, а право власності [PERSON] на 1/2 частку в автомобілі Ніссан Прімера припиняється. У випадку порушення [PERSON] порядку виплати грошової компенсації, він сплачує на користь [PERSON]. пеню в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України на день порушення, від суми заборгованості за кожний день прострочення та річні відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі однієї облікової ставки, встановленої Національним банком України від несвоєчасно сплаченої (не сплаченої) суми. Річні відсотки сплачуються пропорційно відповідній кількості днів прострочення. Порушення [PERSON] порядку виплати грошової компенсації, більше ніж на 10 днів надає [PERSON]. право вимагати дострокової сплати компенсації в розмірі заборгованості та штрафних санкцій в судовому порядку. На виконання вказаної мирової угоди , що затверджена судом відповідач сплатив грошові кошти в сумі 2 550 грн. 23.11.2017 року та 2 567 грн. 25.12.2017 року. В подальшому виплати коштів за мировою угодою не відбувалося. Оскільки наступна виплата грошових кошів мала відбутися в січні 2018 року, а така не відбулася, то право дострокової вимоги сплати компенсації при поділу спільного майна та вимоги сплатити штрафні санкції в судовому порядку у позивача виникає з 11.02.2018 року. Таким чином позивачем нараховано наступні штрафні санкції: пеня в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України на день порушення, від суми заборгованості за кожний день прострочення, що становить 231 472,00 грн., розрахунок додається; річні відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі однієї облікової ставки, встановленої Національним банком України від несвоєчасно сплаченої (не сплаченої) суми в розмірі 115 736,00 грн., розрахунок додається. Оскільки відповідач ухиляється від виконання мирової угоди, що має силу рішення суду, то позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 8 958,48 грн. та 3 % річних, що становить 3 753,60 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, невиконання або неналежне виконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Представник відповідача в судовому засіданні заявляв клопотання про зменшення розміру пені, оскільки нарахована сума є дуже великою та значно перевищує розмір самого зобов`язання, а скрутне й без того матеріальне становище відповідача, у випадку стягнення зазначеної позивачем суми, тільки поглибиться, що унеможливить виконання ним рішення суду. За таких обставин суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір пені нарахованої за несвоєчасність виконання зобов`язань за мировою угодою до 7 287,92 грн. Щодо нарахованих позивачем річних відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі однієї облікової ставки, встановленої Національним банком України від несвоєчасно сплаченої (не сплаченої) суми в розмірі 115 736,00 грн., то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення відсотків, неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, те що з боржника вже стягнуто пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання, а тому одночасне застосування подвійного стягнення за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція в Постанові ВСУ № 6-2003цс15 від 21.10.2015р.), суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України з боржника, що прострочив виконання грошового зобов`язання, підлягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно частини 1 тієї ж норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а тому з відповідача слід також стягнути інфляційні втрати в розмірі 8 958,48 грн. та 3 % річних, що становить 3 753,60 грн. Таким чином, на підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути 20 000 грн. за несвоєчасне виконання мирової угоди та 4 650,20 грн. судових витрат. В решті позову слід відмовити.

Outcome: approved