Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Оскільки сімейне життя в них не склалось, рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.11.2010 року шлюб між ними було розірвано. В шлюбі в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу їх донька залишилась проживати з нею. Рішенням суду від 08.12.2010 року її позов було задоволено, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання їх доньки в розмірі 500,00 грн. щомісячно. В подальшому, оскільки розмір аліментів, присуджених на утримання доньки не міг задоволити потреби для її розвитку та навчання, вона звернулась до Тиврівського районного суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Рішенням Тиврівського районного суду від 25.02.2016 року її позов було задоволено, збільшено розмір аліментів на утримання їх доньки [PERSON] до 800,00 грн. Приймаючи вказане рішення Тиврівськнй районний суд керувався тим, що відповідач по справі на той час мав мінливий дохід, відтак розмір аліментів було присуджено в твердій грошовій сумі. Оскільки на даний час дохід відповідача є стабільним, він щомісячно отримує заробітну плату, вважає, що спосіб стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі не відповідає положенням ст. 181 Сімейного кодексу України і має бути змінено на стягнення з нього коштів на утримання доньки [PERSON] в частці від всіх видів його доходів щомісячно. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду з [PERSON] на користь неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягуючи з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 30% від всіх видів його доходів, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. Виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 гривень щомісячно, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду повернути з ВДВС Тиврівського районного управління юстиції для приєднання до справи після завершення його виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що дочка хворіє, а відповідач допомоги не надає. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що він сплачує по 800 грн. на місяць, згоден сплачувати 25% на місяць на утримання дочки, в нього на утриманні знаходиться вагітна дружина. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обовязком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Рішенням Тиврівського районного суду від 08.12.2010 р. з відповідача на користь позивачки присуджено стягувати по 500 грн. на місяць на утримання дочки [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Тиврівського районного суду від 25.02.2016 року збільшено розмір аліментів на утримання їх доньки [PERSON] до 800,00 грн. (а.с. 8-9). Приймаючи вказане рішення Тиврівськнй районний суд керувався тим, що відповідач по справі на той час мав мінливий дохід, відтак розмір аліментів було присуджено в твердій грошовій сумі. Оскільки на даний час дохід відповідача є стабільним, він щомісячно отримує заробітну плату, спосіб стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі не відповідає положенням ст. 181 Сімейного кодексу України і має бути змінено на стягнення з нього коштів на утримання доньки [PERSON] в частці від всіх видів його доходів щомісячно. Позивачка працює в ПАТ "Вінницький олійножировий комбінат", отримує зарплату 2920,78 на місяць, що стверджується довідкою № 56 від 24.01.2017 року (а.с. 12).

Outcome: approved