Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробот В.В. звернувся із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без її згоди, для стаціонарного лікування. В обґрунтування заяви посилається на ту обставину, що є підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Чолач Ю.Б. заяву підтримав і пояснив, що громадянка [PERSON] поступила в стаціонар КНП «Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні» Тернопільської обласної ради 27 листопада 2020 року за скеруванням лікаря АПВ [PERSON] у зв`язку із агресивною поведінкою до оточуючих, погрожує мамі, тому потребує лікування. Законний представник [PERSON] підтримала заяву лікаря, пояснила, що її донька, має психічні розлади, внаслідок чого потребує лікування. Останнім часом бє її, знущається, погрожує вбити. Сусіди скаржаться через її поведінку. Після лікування стає легше. Просить задовольнити заяву. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без його згоди підтримала. [PERSON] проти заяви заперечила, вважає стан свого здоров`я задовільним. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити. У судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] , поступила в стаціонар КНП «Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні» Тернопільської обласної Ради 27.11.2020 року о 9 год. 47 хвилин за скеруванням лікаря АПВ [PERSON] з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, стабільний дефект за змішаним типом. Поступила в зв`язку з агресивною поведінкою до оточуючих, погрожує мамі. Із змісту заяви про госпіталізацію [PERSON] вбачається, що її було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку про необхідність госпіталізації. Підставою для висновку були відомості про поведінку гр. [PERSON] , котрі надійшли від матері [PERSON] . Згідно висновку комісії лікарів психіатрів, [PERSON] діагностовано: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, стабільний дефект за змішаним типом. У зазначеному вище висновку комісії лікарів психіатрів описано, що пацієнт в свідомості. Мовному контакту доступна. Орієнтована всесторонньо. На запитання відповідає неохоче, однослівно. Негативістична. Злобна, моторно розгальмована. Свої переживання розкриває не повністю. Мислення з елементами розірванності. Висловлює маячні ідеї стосунку. По маячних мотивах конфліктує з оточуючими. Розладів сприйняття заперечує. Емоційно бліда. Коло інтересів звужене. Фон настрою знижений. Критика до свого стану хвороблива. З анамнезу встановлено, що [PERSON] із селянської родини. Ранній розвиток без особливостей. Освіта вища-педагогічна. Не працює, являється інвалідом 1 групи по психічному захворюванню. Не одружена, дітей немає. Проживає з матірю, до якої проявляє агресію. В звязку з чим знаходиться на обліку як соціально небезпечна. Мати являється її опікуном згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської Ради №693 від 13.06.2001 року. Страждає душевним захворюванням з 2004 року, коли вперше змінилася в поведінці. Неодноразово лікувалася в КНП" Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні". Амбулаторно ліки отримує епізодично, із за чого часті госпіталізації. Дане поступлення повязане з проявами агресії до матері, порушенням сну, неадекватною поведінкою. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах,\~та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з практикою ЄСПЛ щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Виходячи з діагнозу, що поставлений [PERSON] , амнестичних відомостей, що відображені в наданому суду висновку, пояснень законного представника, лікаря, суд приходить до переконання, що госпіталізація [PERSON] , 1975 року народження до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без її згоди, є доцільною та відповідає її інтересам, оскільки підтверджено, що вона хворіє тяжким психічним розладом, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, а також її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, слід задовольнити. Рішення підлягає до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved