Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.1,4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.12.1951 року, в якому зазначено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , копією свідоцтва про укладення шлюбу від 16.09.1972 року, в якому зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб та після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла у м. Краматорську Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорского міського управління юстиції у Донецькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 4,140 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Краматорської міської ради, яка належала померлій на підставі рішення Краматорської міської ради №27/ІV-70 від 29.11.2005 року, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №743934 від 16.03.2006 року. Постановою державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори Могильною І.І., заявнику [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії -видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у визначений чинним законодавством строк (відповідно до відомостей зі Спадкового реєстру), до нотаріуса не зверталася, та не надала документів, які б підтверджували факт спільного проживання за однією адресою спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті. Відповідно до довідки №187 від 24.06.2021 року виданою Головою комітету мікрорайону №5, [PERSON] , дійсно мешкала разом з померлою матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , здійснювала догляд та здійснила її поховання, вели спільне господарство. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для заявниці встановлення факту місця відкриття спадщини після смерті її матері та встановлення факту спільного проживання з нею на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця, у встановленому законом порядку. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявника [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання його зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява про встановлення факту сумісного проживання підлягає задоволенню.

Outcome: approved