Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] додатково суду пояснила, що не проживає разом з відповідачем, дитиною він не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Крім того зазначила, що відповідач офіційно працює в Управління поліції охорони в Рівненській області та в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, позивач та представник позивача не заперечують проти проведення заочного розгляду справи, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: \~ \~ \~ \~Як було\~встановлено в\~судовому засіданні,\~з 30\~серпня 2009\~року сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~зареєстрованому у\~Відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Рівненського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№1216,\~що стверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії І-ГЮ\~№050553,\~виданим 30\~серпня 2009\~року.Від спільного подружнього життя мають малолітньою доньку [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження серії I-ГЮ №133264, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 25 жовтня 2010 року, вбачається, що батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Із довідки №78066 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг регіонального центру з надання адміністративних послуг від 21 травня 2018 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані позивач [PERSON] та малолітня донька сторін по справі [PERSON] Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2\~ст.51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст.51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в\~Сімейному кодексі України. Відповідно до\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на\~ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка згідно\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.\~183\~та ст.\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1\~ст. 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховує те, що відповідач є працездатною собою, проживає окремо від дитиниі участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обовязку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони. Згідно частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved