Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який згодом уточнила, а саме просить надати їй дозвіл на оформлення та видачу проїзних документів для виїзду за кордон України на ім'я [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], без згоди її батька [PERSON]. Надати дозвіл на тимчасові виїзди за кордон України громадянці України [PERSON], [INFO], мешканки: м. Ізмаїл Одеської області без згоди батька [PERSON], в супроводі матері [PERSON] та інших уповноважених нею осіб на період з 01.08.2014 року по 01.08.2017 року, а саме, до країни: Кувейт, Турецької Республіки, Арабських Еміратів, Республіки Польща, та Сполучених Штатів Америки, посилаючись на те, що з 02.11.2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином США [PERSON], на теперішній час її чоловік тимчасово працює в Кувейті, у зв'язку з чим вона бажає поїхати у Кувейт відвідати чоловіка, а також познайомитися з його родичами в США. Однак визначити точну дату поїздки вона не може у зв'язку з тим, що вона на теперішній час вагітна та народження дитини планується на червень 2014 року. Також оскільки її дочка поглиблено вивчає у школі англійську мову, тому поїздка буде їй на користь для вдосконалення англійської мови, а також для ознайомлення з культурою та історичними пам'ятками зазначених держав. Крім того, у позивачки з донькою виникла необхідність поїхати у Польщу до своєї куми - хрещеної матері її доньки [PERSON], що проживає у м. Варшава, і запрошує їх на її весілля, тому що виходить заміж за громадянина Польщі [PERSON], який вислав їм запрошення до Польщі у зв'язку з майбутньою реєстрацією шлюбу. Зазначила, що ще з жовтня 2013 року вона як в усній формі, та і письмово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд доньки за межі України до Польщі. Однак відповідач на її неодноразові звернення не реагує та дозволу на тимчасовий виїзд доньки за межі України не надає. Таким чином, вже на протязі півроку вона не може з донькою виїхати за межі України на короткочасний строк. Із зазначеними обставинами вона змушена була звернутись до суду. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримали, та пояснили, що з жовтня 2013 року позивачка постійно зверталась до відповідача з проханням надати тимчасовий виїзд доньки за межі України в її супроводі. Однак відповідач на її прохання не реагує і дозволу не надає. Таким чином, на протязі вже півроку вона з донькою не можуть виїхати за межі України на тимчасовий строк, оскільки відповідач відмовляє у видачі дозволу на оформлення проїзного документа для тимчасового виїзду їхньої доньки [PERSON], [INFO] за межі України, що суперечить інтересам дитини та безпідставно перешкоджає розвитку здібностей дитини. Позивачка не має наміру вивозити доньку за межі України на постійне місце проживання, вона тільки бажає дати дитині можливість тимчасово в її супроводі виїжджати за межі України для вивчення та вдосконалення англійської мови і для ознайомлення з культурою та історичними пам'ятками інших держав. Крім того, донька сторін [PERSON] дізнавшись про запрошення їх з матір'ю до Польщі та США виразила велике бажання поїхати до зазначених держав. Такі поїздки будуть сприяти розвитку дитини, і позивачка, як мати, повинна піклуватися і надавати дитині таку можливість. Відповідач не повинен перешкоджати виїзду доньки за межі України тимчасово тільки через свої необґрунтовані припущення. Також зазначили, що позивачка не має наміру перешкоджати батькові спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнав, та пояснив, що він не вірить позивачці, що вона бажає отримати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, вважає що вона має намір вивезти дочку [PERSON] за кордон на постійне місце проживання, тому він не надає такого дозволу. Також надавши фотографії періодичних зустрічей з дочкою, тому твердження позивачки що він не бачиться з дитиною не відповідають дійсності. Дитині тільки вісім років, вважає що їй на теперішній час ще не потрібно виїжджати за кордон для свого розвитку. У разі такої потреби позивачка може сама поїхати відвідати свого чоловіка, та поїхати до куми у Польщу. Крім того, теперішній чоловік позивачки не попросив у нього особисто дозволу про виїзд його доньки [PERSON]. Представник органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області Жосан Н.С., в судовому засіданні, залишає ухвалення рішення на розсуд суду, та додала свою особисту думку, що вивозити дитину до Польщі на весілля хрещеної матері, не є потрібним для розвитку дитини. Вислухавши пояснення позивачки її представників, відповідача, представника органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд з України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.11.2005 року по 13.11.2009 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.04.2007 року. Згідно довідки управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради №606 від 05.02.2014 р. донька [PERSON] проживає з позивачкою. З 02.11.2013 року позивачка [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з громадянином США [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.11.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. [PERSON] має постійне місце роботи та працює в управлінні Пенсійного фонду України м. Ізмаїла та Ізмаїльського району з 16.09.2010 року по теперішній час на посаді головного спеціаліста відділу обліку надходження платежів, що підтверджується довідкою УПФУ в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі №2273/02 від 03.02.2014 р. Згідно запрошенню з Республіки Польща серії [NUMBER] від 28.12.2013 р. громадянин Польщі [PERSON] надав запрошення позивачки до Республіки Польща. Згідно пояснень представників позивачки її чоловік [PERSON] у теперішній час тимчасово працює в Кувейті, у зв'язку з чим він там тимчасово і проживає. Тому вона з донькою має намір тимчасово поїхати до Кувейту навістити чоловіка, а також до Сполучених штатів Америки познайомитися з його родичами, а також ознайомитися з культурою та історичними пам'ятками зазначених держав. Крім того, до Кувейту немає прямих рейсів, тому туди необхідно летіти через такі держави, як Турецька Республіка та Арабські Емірати - на вибір авіакомпанії. Позивачка не має наміру перешкоджати батькові спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні та не має наміру виїжджати за межі України на постійне місце проживання, вона має постійне місце роботи в Україні та працює в якості державного службовця, має постійне місце проживання в Україні, в Україні проживають її батьки та родичі. Ії чоловік також буде проживати в Україні, а за кордоном він буде тільки працювати. На теперішній час він тимчасово працює в Кувейті, і тому вони з донькою матимуть можливість відвідати зазначену державу та інші держави під час таких поїздок. У теперішній час позивачка вагітна, та народження дитини планується на червень 2014 року, тому у зв'язку з даними обставинами вона не може визначити точну дату поїздки. Однак у зв'язку з тим, що проїзний документ дитини оформлюється протягом до трьох місяців та у зв'язку з довгою тривалістю судової процедури і необхідними судовими витратами, позивачка не має можливості звертатися до суду за кожною поїздкою. Твердження відповідача про те, що він не вірить позивачці що вона бажає отримати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, тому вважає що вона має намір вивезти дочку [PERSON] за кордон на постійне місце проживання, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання оформлюються зовсім інші документи. Те, що позивачка хоче вивезти доньку на постійне місце проживання - це тільки припущення відповідача, а відповідно до ч.4 ст.60 ГПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що передбачено ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України. За положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» заяви громадян про оформлення проїзного документа для виїзду за кордон розглядаються протягом не більше трьох місяців з дня подання документів. Відповідно до п.2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення оригіналів або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Враховуючи, пояснення позивачки та її представників, які пояснили суду що позивачка не має наміру вивозити дитину на постійне місце проживання за кордон, а також враховуючи вищевикладене та для недопущення порушення прав малолітньої дитини - [PERSON], суд вважає, що тимчасові виїзди дитини у супроводі матері за кордон відповідатимуть інтересам дитини, розвитку її здібностей у вивченні англійської мови, ознайомленню з культурою та історичними пам'ятками інших держав, а також для знайомства і спілкування з родичами та вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved