Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, розташований в селі Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області по вулиці Григорія Сковороди, 47, що фактично належав її померлій матері [PERSON] Свої позовні вимоги позивачка мотивував тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна. При зверненні із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у померлої правовстановлюючих документів на будинок. Оскільки право власності на нерухоме майно не було зареєстровано, нотаріус рекомендував позивачці звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Відзив на позовну заяву не подав. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 27 серпня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в селі Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області по вул. Григорія Сковороди, 47 та земельної ділянки під вказаним будинком площею 0,2 га. Той факт, що [PERSON] була матір'ю позивачки підтверджується свідоцтвом про її народження та одруження. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Позивачка вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину від 07 квітня 2017 року нею було прийнято у спадщину земельну ділянку площею 0,2 га, що знаходиться під житловим будинком. Щодо прийняття у спадщину житлового будинку № 47 по вулиці Григорія Сковороди в селі Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність у померлої правовстановлюючих документів на будинок. Оскільки право власності на нерухоме майно не було зареєстровано, нотаріус рекомендував мені звернутися до суду для захисту своїх прав. Як вбачається з довідки Миколаївського міжміського БТІ право власності на житловий будинок по вулиці Григорія Сковороди, 47 в селі Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області не зареєстровано. Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» від 02 червня 1968 року кожна сільська рада вела погосподарські книги. В загальній частині особового рахунку записувались прізвище, ім'я, по-батькові голови сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Іншим чином реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на той час діючим законодавством передбачена не була. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відтак, відповідно до вищезазначених норм діючого в той час законодавства, суд вважає, що [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок № 47 по вул. Григорія Сковороди в с. Михайлівка Миколаївського району Миколаївської області. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пунктах 3.1, 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року також роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємця до суду з вимогами про визнання права власності, в порядку спадкування. З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні письмові докази і приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved