Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного між нею та відповідачем [PERSON], 17 жовтня 2011 року у Костянтинівській селищній раді Арбузинського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №37. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем уклали шлюб 17 жовтня 2011 року. Від даного шлюбу дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося, через різні погляди на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент позивач втратила подружній інтерес до відповідача. Таким чином позивач просить шлюб, укладений 17 жовтня 2011 року у Костянтинівській селищній раді Арбузинського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №37 розірвати, її прізвище залишити «Гончар», стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду, відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач в судове засідання не прибула, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутності до суду не надав, тому суд приймає рішення у відсутності сторін. Зазначене відповідає вимогам статті 280 ЦПК України відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~\~відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України визначено що\~на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, 2 із 3 встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку позовного провадження без учасників справи за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що мі сторонами укладено шлюбу 17 жовтня 2011 року та зареєстровано у Костянтинівській селищній раді Арбузинського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №37. Судом встановлено, що сімейні стосунки між сторонами припинені, внаслідок непорозумінь, що призвело до того, що тривалий час вони не проживають як подружжя, спільне господарство не ведуть, тому шлюб носить лише формальний характер. Згідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У відповідності до статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Проте, позивач, звертаючись до суду з позовними вимогами заперечила щодо можливості примирення з відповідачем. Відповідно до статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. \~ \~ \~ \~Подальше вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач в судове засідання не прибув, а отже, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення, або їх дітей. В силу вимог статті 113 Сімейного кодексу України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. \~ \~ \~ \~Таким чином, беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання позивача на 3із 3 задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено порядок стягнення судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно платіжного доручення від 17 липня 2018 року на користь позивача.\~ На підставі ст.ст.110-113,160 СК України,\~ суд

Outcome: approved