Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.03.2016 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 11 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день сума аліментів, що підлягають сплаті є недостатньою для належного матеріального утримання доньки. З 2016 року значно збільшилися ціни на всі товари та послуги, а відтак аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно є недостатніми для належного утримання дитини, а тому вважає, що підлягають збільшенню. Просить суд збільшити розмір аліментів і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, його виклик в судове засідання на 10.12.2019 року здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 05 листопада 2019 року. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди позивача. Заслухавши думку позивача, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції батьками [PERSON] , [INFO] є позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.03.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 11 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Домовленості між сторонами щодо утримання доньки не досягнуто, а за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. Судом встановлено, що відповідач є людиною молодого віку, вад здоров`я не має, спроможний працювати та інших утриманців не має. Виходячи з того, що з моменту винесення судового рішення 29.03.2016 року пройшло чимало часу, змінилися матеріальні умови життя позивачки та те, що на теперішній час зросли ціни на споживчі товари, суд зазначені обставини визнає як зміну матеріального стану позивача. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1 500 грн. Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов`язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на момент розгляду справи становить 2218 грн. (у розрахунку на один місяць), то суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1 500 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved