Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Відповідач, за рішенням Тиврівського районного суду, сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. [INFO] їх сину виповнилося 18 років. Він навчається на денній формі навчання першого курсу ГАОУ СПО МО «Губернском профессиональном колледже» Московської області РФ на платній основі. Син перебуває на її утриманні. Вона зареєстрована як фізична особа підприємець та займається торгівельною діяльністю. Однак, на теперішній час, її доходів для забезпечення сину на проживання та навчання їй не достатньо, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Добровільно надавати їй допомогу в утриманні сина відповідач не бажає. Відповідач працездатний, інших утриманців не має. На її думку, відповідач може надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який навчається. Місце його роботи їй невідоме і також невідомо про розмір його доходів. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно до 30.06.2018 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що син навчається в Росії в коледжі, вартість навчання складає 120000 рублів (54000 грн.), живе там на квартирі. Відповідач працює, ще таксує. Син хоч і навчається в Росії, але перебуває на її утриманні, вона їздить до нього дуже часто. У неї старенька мати і тому вона вимушена проживати і в Росії і в Україні. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. на місяць, мотивуючи тим, що син живе в рідної сестри позивачки, а позивачка постійно живе в м. Вінниця. Представник відповідача [PERSON] пояснив що [PERSON] живе в [ADDRESS], а не з позивачкою. А відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних відстав. Сторони перебували в офіційних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою міського комунального підприємства № 521/10 від 16.03.2015 р. (а.с.5) [PERSON] навчається на 1 курсі ГАОУ СПО МО «Губернском профессиональном колледже» Московської області РФ, що стверджується довідкою № 988-с від 26.12.2014 р. (а.с. 4), та довідкою № 987-с від 26.12.2014 р. (а.с. 6). Відповідач працює в ТОВ "Агро-Еталон", отримує 1336,41 грн. на місяць, однак з цієїсуми сплачував аліменти, що стверджується довідкою № 140 від 17.04.2015 р. Відповідно до ст.199 СК України, якщо дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши матеріальний та сімейний стан сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст. 180-182, 183, 199 СК України,

Outcome: approved