Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 27 липня 2018 року вона зареєструвала шлюб в м. Гнівань Тиврівський район Вінницька область з відповідачем [PERSON] [INFO] та взяла його фамілію, ставши [PERSON] . Реєстрація була здійсненна Виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області 27 липня 2018 року. Актовий запис № 38. Їхні шлюбні відносини фактично продовжувались до 03 травня 2020 року. Від цього шлюбу у них є дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею по [ADDRESS] . Однак спільне життя з відповідачем не склалось. Життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюбні відносини між ними припинені з 03 травня 2020 року в зв`язку із відсутністю між ними взаємопорозуміння. Крім того, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Тому враховуючи наявність дитини та заради збереження її нормального розвитку та психологічного стану вважає за потрібне розірвати їхні шлюбні взаємини, що є можливим відповідно до п.3.4. ст.56 Сімейного кодексу України. Згідно яких кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Спільне господарство між ними не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Просить суд не надавати їм додаткового терміну для примирення, через те, що це не є можливим, а окреме проживання її із відповідачем, а також повна відсутність будь якого діалогу між ними лишній раз підтверджує неможливість відновлення шлюбних взаємин. Просить розірвати шлюб. Зобов`язати [PERSON] компенсувати їй всі судові витрати та оплату судового збору. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зазначила, що більше року сім`я фактично перестала існувати, спільний бюджет відсутній. Просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області № 13/10245 від 22.06.2020 року та повідомленням виконавчого комітету Великовулизької сільської ради № 02-13/91 від 24.06.2020 року, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на 17.07.2020 року, який направлений за місцем його реєстрації. Відзиву на позов, заяв про відкладення судового розгляду суду не подано. Заяв про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. 27 липня 2018 року між сторонами виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 38. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її народження. Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved