Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Хмільницької міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон на постійне місце проживання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що в період з 22.06.2006 року по 04.11.2009 року позивач перебувала в шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу подружжя має сина [PERSON] [INFO]. 04.11.2009 року шлюб з [PERSON] було розірвано. З листопада 2009 року позивач зазначає, що фактично одна виховує сина, оскільки відповідач будь-якої допомоги в утриманні та вихованні сина не надає. 07.09.2013 року в м. Пегау позивач вийшла заміж за іноземця [PERSON], який є громадянином Федеративної республіки Німеччина. У власності [PERSON] є триповерховий будинок, в якому створено всі необхідні умови для виховання сина. Нинішній чоловік та позивач мають намір створити повноцінну сім'ю в якій забезпечити гармонійний розвиток та забезпечити краще майбутнє сина позивача. На думку позивача виїзд її сина за кордон, сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку. Окрім цього, нинішній чоловік позивача, піклуючись про дитину, вже влаштував сина в школу, яка має високий рівень навчання. Разом з тим, колишній чоловік та батько [PERSON] - [PERSON] не надає згоди на виїзд дитини за межі України на постійне місце проживання. З огляду на це, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить надати їй дозвіл на виїзд за кордон малолітнього [PERSON] на постійне місце проживання, без згоди та супроводу батька, а також дозволити позивачу або її офіційному представникові, без згоди батька [PERSON], оформити проїзні документи для виїзду за кордон малолітнього сина [PERSON]. 11.04.2014 року представником позивача було надано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить надати [PERSON] дозвіл на виїзд за кордон до Федеративної республіки Німеччина з малолітнім сином [PERSON] на постійне місце проживання без згоди та супроводу батька - [PERSON] Дозволити [PERSON] або її офіційному представникові, без згоди батька [PERSON] , оформити проїзні документи для виїзду за кордон до Федеративної республіки Німеччина малолітньому [PERSON], [INFO] У судовому засіданні позивач, представники позивача підтримали заявлений позов та надали заяву про уточнення позовних вимог від 19.05.2014 року. Зокрема, позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон до Федеративної республіки Німеччина з малолітнім сином [PERSON] на строк два роки без згоди та супроводу батька - [PERSON] Дозволити [PERSON] або її офіційному представникові, без згоди батька [PERSON], оформити проїзні документи для тимчасового виїзду за кордон до Федеративної республіки Німеччина малолітньому [PERSON], [INFO] Також позивач пояснила, що в новій сім'ї синові створені найкращі умови для виховання та розвитку. Син навчається німецькій мові, буде прийнятий до школи, що забезпечить йому належний рівень виховання та надасть можливість продовжувати навчання. Також син вже неодноразово спілкувався з її новим чоловіком, який приїздив до України, в них склались дружні відносини про що свідчить малюнок дитини адресований [PERSON]. За таких обставин, позивач просила задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.05.2014 року. Відповідачем 06.05.2014 року було подано до суду зустрічний позов до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Хмільницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. За даним позовом [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], зазначає що має рівні права з позивачем на виховання їх спільного сина, а тому просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом з [PERSON] за місцем свого проживання в [ADDRESS]. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 06.05.2014 року зустрічний позов було прийнято до провадження та об'єднано з первісним. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 19.05.2014 року задоволено заяву [PERSON] та зустрічну позовну заяву залишено без розгляду. У судовому засіданні відповідач, представник відповідача, з урахуванням заяви [PERSON] від 19.05.2014 року про уточнення позовних вимог, визнали позов, про що відповідач надав суду заяву від 19.05.2014 року. Також відповідач пояснив, що не заперечує проти тимчасового виїзду [PERSON] строком на два роки. На думку відповідача, виїзд його сина за кордон та проживання з матір'ю буде відповідати інтересам дитини. Представник третіх осіб - Служби у справах дітей Хмільницької міської ради, виконавчого комітету Хмільницької міської ради [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, підтримав висновок органу опіки та піклування (виконкому Хмільницької міської ради) від 16.05.2014 року, яким визнано за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Як встановлено судом, 22.10.2006 року сторони уклали шлюб, який 11.12.2009 року було розірвано (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], батьки - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] 07.09.2013 року уклали шлюб (а.с. 65, 66). Посвідченнями про реєстрацію місця проживання від 21.10.2013 року, 28.10.2013 року підтверджено, що [PERSON] з 21.10.2013 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 67, 68). Довідкою про доходи від 23.08.2013 року (а.с. 16 ), поземельним реєстром від 22.08.2013 року (а.с. 17) підтверджено наявність у [PERSON] щомісячного заробітку та те, що він являється власником будинку з ділянкою, що розташовані за адресою [ADDRESS] - 385кв.м. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.02.2012 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог - виконавчого комітету Хмільницької міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у її вихованні. Визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні сина [PERSON] як безпосереднє спілкування без сторонньої участі за місцем його проживання: кожного тижня: з 15,30 год. до 19,30 год. п'ятниці, з 10 год. до 18 год. суботи; у святкові дні : на Новий рік, 1 Травня, на День Конституції, на Різдво (перший день), Трійцю: з 12 год. до 17 год. Зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод у безпосередньому спілкуванні за місцем проживання [PERSON] з синок [PERSON] у вищевказані дні. Рішення суду набуло законної сили 17.02.2012 року (а.с. 81,82). Актами складеними спеціалістами Служби у справах дітей Хмільницької міської ради від 31.08.2012 року (а.с. 19), 01.09.2012 року (а.с. 20), 23.02.2013 року (а.с. 12), 01.03.2013 року (а.с. 13), 12.03.2013 року (а.с.57), 26.07.2013 року (а.с. 21), 03.08.2013 року (а.с.14), 14.03.2014 року (а.с. 59), 15.03.2014 року (а.с. 60) підтверджено, що [PERSON] не дотримувався графіка визначеного рішення суду та не виявив бажання спілкуватись з сином. Відповідно до наявних в матеріалах справи характеристик позивач та відповідач за місцем роботи та по місцю проживання характеризуються позитивно. Довідкою про доходи № 51 від 08.04.2014 року підтверджено наявність у відповідача доходу за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року (а.с. 83). Також у власності відповідача є трикімнатна квартира в [ADDRESS] (а.с. 87-89), в якій відповідно до акту від 05.05.2014 року Служби у справах дітей створено відповідні умови для розвитку та виховання дитини (а.с. 91). Довідкою Дошкільного навчального закладу № 1 від 27.06.2013 року № 68 підтверджено, що [PERSON], [INFO] відвідує дошкільний заклад № 1 м. Хмільника з червня 2010 року. За час перебування дитини в ДНЗ № 1 м. Хмільник батько не з'являться і дитиною не цікавиться (а.с. 15). Довідкою Середньої загальноосвітньої школи № 1 м. Хмільник № 48 від 12.03.2014 року підтверджено, що [PERSON] навчається у 1-В класі СЗШ № 1 м. Хмільник. Батько [PERSON] участі у вихованні сина не бере, батьківські збори не відвідує (а.с. 53). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України). Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків та в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості (Принцип 6 Декларації прав дитини). За Принципом 6 Декларації прав дитини малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли наявні виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір'ю. Як встановлено судом, з 2009 року [PERSON] знаходиться на утриманні та постійно проживає з матір'ю, що підтверджується характеристикою з місця проживання № 371 від 10.05.2014 року. Батько дитини [PERSON] у визначений рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.02.2012 року спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини не приймає, що підтверджується відповідними актами Служби у справах дітей міської ради. У свою чергу, позивачем підтверджено факт укладення шлюбу з іноземцем. Також дослідженими судом доказами доведено наявність у [PERSON] постійного місця роботи, будинку в якому створені необхідні умови для розвитку та виховання дитини. Свою згоду прийняти малолітнього [PERSON] та брати участь у його утриманні та вихованні [PERSON] виклав в листі від 08.05.2014 року. Те, що [PERSON] займався вихованням дитини, забезпечував [PERSON] всім необхідним, відвідував з дитиною санаторії підтверджується як показами позивача так і наданими позивачем фотокартками із зображенням її, сина [PERSON] та [PERSON] на відпочинку. Позитивне сприйняття дитиною [PERSON] підтверджується також малюнком дитини. Суд приймає до уваги те, що позивач зареєстрована за місцем проживання свого чоловіка [PERSON] у належному йому будинку, в якому створено належні умови для розвитку і виховання дитини. Також надано лист Сім'ї [PERSON] від 09.05.2014 року відповідно до якого [PERSON] запрошено працювати на роботу на неповний робочий день. Як встановлено судом, [PERSON] не заперечував проти проживання малолітнього [PERSON] зі своєю матір'ю, однак згоди на виїзд дитини на постійне місце проживання за кордон не давав через те, що він у такому випадку буде позбавлений спілкування та участі у вихованні сина, разом з тим визнав позов з урахуванням уточнених позовних вимог та згоден на тимчасовий виїзд сина за кордон та проживання його з матір'ю. Суд приймає до уваги позитивну характеристику відповідача, те, що у його власності є трикімнатна квартира в якій створені умови для розвитку та виховання дитини. Разом з тим, враховується ставлення обох батьків до виконання своїх обов'язків щодо утримання, виховання та розвитку дитини, тісний зв'язок дитини з матір'ю, враховуючи Принцип 6 Декларації прав дитини, суд дійшов висновку, що задоволення позову буде відповідати інтересам дитини. Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування - виконкому Хмільницької міської ради від 16.05.2014 року в якому вказано про доцільність визначити місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO] разом із матір'ю [PERSON] та надати дозвіл [PERSON] на виїзд до Федеративної республіки Німеччина разом із малолітнім сином [PERSON] на постійне місце проживання, без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] Зазначені висновки підтверджуються встановленими судом обставинами. Частиною 2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином судом встановлені обставини відповідно до яких в інтересах малолітнього [PERSON], забезпечення йому належних умов для проживання, розвитку та виховання доцільно задовольнити позовні вимоги та надати позивачу дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон з малолітнім [PERSON] без супроводу та згоди його батька [PERSON], а також дозволити оформити відповідні проїзні документи. Окрім цього, суд приймає до уваги заяву [PERSON] від 19.05.2014 року про визнання позову та приймає вказане визнання, оскільки це не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved