Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

До Буського районного суду Львівської області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на її утримання, як дружини. Позов мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 16.10.2013 року. В шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та повністю знаходяться на її утриманні. Вказує, що шлюбні відносини із чоловіком припинені у зв`язку із непорозумінням, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Вважає, що відповідач повинен сплачувати для забезпечення належного життєвого рівня дитини аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення малолітньою донькою трирічного віку, оскільки вона не має змоги працювати та належним чином її забезпечувати. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала та просила його задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано відзив на позовну заяву, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направлено. У зв`язку з цим відповідача було повідомлено через офіційний сайт веб-портал "Судова влада України", а тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що позивач не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, а тому відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони шлюб розірвали 30.03.2018 року, що підтверджується рішенням Буського районного суду Львівської області від 30.03.2018 року ЄУН № 440/101/18, провадження № 2/440/644/2018, яке набрало законної сили 18.05.2018 року. В сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.07.2018 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Позивач просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, розмір її місячного доходу 800 гривень. Вказаних коштів не достатньо на належне утримання малолітньої дитини, вік якої, на даний час не перевищує трьох років. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Ураховуючи вищенаведене, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини та утримання дружини яка здійснює догляд за дитиною буде достатнім і справедливим. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. В силу ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved