Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Первомайської міської ради Миколаївської області з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить суд визначити [PERSON] додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , терміном на два місяці. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на все її майно, а саме: 1/2 частини житлового будинку, по [ADDRESS] . 20.06.2014 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу та [PERSON] все своє майно. Позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] через те, що вона проживає тривалий час на території Російської Федерації та має громадянство даної країни. 13.06.2019 року відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 17.07.2019 року. 17.07.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 13.08.2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у відстутність представника, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом було встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації цивільного стану по місту Первомайску реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 647. Згідно копії заповіту від 12.06.2014 року [PERSON] , [INFO] зробила розпорядження щодо всього належного їй майна та заповіла його [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (в річних частках кожному, тобто по 1/2 частці). [PERSON] пропущено строку встановлений для звернення із заявою для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із чим завідувачем Першої Первомайської державної нотаріальної контори Мороз Л.В . було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, зазначене підтверджується копією постанови (датованої 11.06.2019 року) про відмову у вчиненні норатіальної дії . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За змістом ст. 1223 Цивільного кодексу України вбачається, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.2). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та спадкодавець на день смерті були зареєстровані за різними адресами і позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК (435-15) для прийняття спадщини. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 від 04.11.2015 року передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 21 п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Як вбачається з матеріалів справи озивачка - громадянка Російсько Федерації. Перешкодами на подачу спадкоємцем [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до нотаріальної контори в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, позивач зазначає відсутність закордонного паспорту, що ускладнило своєчасний приїзд в Україну, оскільки позивач має постійне місце проживання у м.Петропавловськ-Камчатський, Камчатський Край Російської Федерації. Постановою Кабінету Мініструв України від 30.01.2015 року № 23 "Про зупинення окремих положень Угоди України і Урядом РФ про безвізові поїздки громадян України" з 1 береня 2015 року зупинено дію пунктів 1 і 5 переліку документів громадян Російської Федерації для в`їзду, виїзду, перебування і пересування територією України на підства паспорта громадянина Російської Федерації або свідоцтва про народжененя. Позивач отримала паспорт громадянина Російської Федерації для закордонних поїздок 13.04.2018 року, тобто після спливу шести місяців з дня смерті матері. Вказані обставини знайшли своє документальне підтвердження (ст. 78 ЦПК України) об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що через обставини, які склалися у позивача, вона не мала змоги своєчасно в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити спадкоємцю додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини два місяці. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved