Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , стягнення судових витрат. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є домовласником квартири [ADDRESS] , відповідачка прописана у її квартирі проте там не проживає більше одного року, обов`язків по оплаті комунальних послуг жодних не здійснює. Реєстрація відповідачки у квартирі [ADDRESS] , порушує права позивачки як власника даної квартири, зокрема право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі. Не заперечила щодо винесення заочного рішення (а.с. 24). Відповічка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с 22). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого [PERSON] позивається про його відновлення, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян від 06.06.1998 року домовласником квартири [ADDRESS] є [PERSON] За вказаною адресою, в числі інших осіб, зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Як вбачається із довідки Обслуговуючого кооперативу "Житловий №10" від 28.11.2019 року виданої [PERSON] як домовласниці квартири [ADDRESS] , що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає, про що затверджують сусіди [PERSON] , [PERSON] (а.с. 25). Позивачка [PERSON] вказує, що реєстрація гр. [PERSON] у її квартирі, яка насправді там не проживає, перешкоджає належно реалізовувати свої права як власника об`єкта нерухомості. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що реєстрація [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , створює перешкоди у здійсненні нею права власності вільного користування і розпорядження вказаною квартирою, а тому його слід поновити. Оскільки, відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому слід визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування приміщенням - квартирою [ADDRESS] . З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачки слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 768,40 грн. по оплаті судового збору згідно квитанції №0.0.1434292484.1 від 13.08.2019 року (а.с. 1). На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України,

Outcome: approved