Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що вона є рідною тіткою [PERSON] . Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] з 10 січня 2004 року перебували у шлюбі, під час якого у них народилася дочка - [PERSON] . Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 23.03.2015 вищевказаний шлюб розірвано. Разом з цим, протягом останніх семи років дитина проживає з позивачем в місті Луцьк, у зв`язку із цим знаходиться на повному її утриманні та вихованні, а відповідачі фактично самоусунулися від утримання та виховання дочки, жодної участі у її житті не приймають, бажання спілкуватися не виявляють, її здоров`ям, навчанням не цікавляться, тим самим свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, хоча жодних перешкод у спілкуванні між дочкою та батьками позивач не здійснює. Таку поведінку відповідачів служба у справах дітей розцінила як байдужість до долі дитини і дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Вважає, що наведені факти у своїй сукупності свідчать про свідоме нехтування та ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач належним чином була повідомлена про час та місце проведення судового засідання, будь-яких додаткових заяв, клопотань з приводу розгляду справи до суду не подала. Відповідачі про розгляд справи по суті двічі належним чином були повідомлені, у тому числі відповідач [PERSON] шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади. Із перебуванням на розгляді суду даного позову відповідачі достовірно обізнані, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання не з`явились, відзиву або інших заяв щодо процедури розгляду справи суду не подали. Від начальника служби у справах дітей Луцької міської ради Волинської області, як органу опіки та піклування, засобами електронного зв`язку надійшла заява про підтримання позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та розгляд справи за відсутності представника служби. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними матеріалами справи. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2004 року по 20 квітня 2015 року, що підтверджується копією рішення Любомльського районного суду від 23 березня 2015 року, яке набрало законної сили 21 квітня 2015 року. Під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дочка відповідачів [PERSON] , відповідно до довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Любомльської міської ради зареєстрована по [ADDRESS] , однак фактично проживає разом з позивачем по [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання служби у справах дітей Луцької міської ради, письмовими заявами [PERSON] , [PERSON] . Із виданої комунальним закладом «Луцький навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №7 - Природничий ліцей» інформації щодо участі батьків у вихованні та утриманні неповнолітньої дочки [PERSON] вбачається, що неповнолітня [PERSON] навчається у 10Г класі; проживає за адресою: [ADDRESS] ; позивач приділяє належну увагу у її вихованні, забезпечує ученицю матеріальними коштами для птреб у навчальному закладі, постійно підтримує зв`язок з школою та класним керівником; відповідачі як батьки контакту з школою не підтримують, з вчителями не спілкуються, батьківські збори жодного разу не відвідували. Із заяв сусідів [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] протягом шести-семи років проживає у сім`ї [PERSON] та саме вони займаються її утриманням та вихованням, а батьки участі в житті дитини не приймають. Зі змісту затвердженого рішенням виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області від 29 травня 2020 року № 262-1 висновку встановлено, що відповідачі не виконують батьківських обов`язків, ухиляються від утримання дочки, проживають окремо, виконавчий комітет Луцької міської ради як орган опіки та піклування, виходячи виключно з інтересів дитини, дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON] . Сама ж [PERSON] надала службі у справах дітей пояснення про доцільність позбавлення її батьків батьківських прав. Згідно із ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз досліджених по справі доказів дає обґрунтовані підстави вважати, що відповідачі свідомо не виконують своїх батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] , жодних дій в інтересах дитини не вчинили, на контакт з нею не виходили, тим самим явно проявляючи свою байдужість до її долі та життя. Існування певних об`єктивних чинників, які б не залежали від волі відповідачів і унеможливлювали виконання ним своїх батьківських обов`язків, по справі не встановлено. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи позивача знайшли підтвердження дослідженими по справі доказами, серед них - висновком органу опіки та піклування, які у своїй сукупності безсумнівно свідчать, що відповідачі не займаються вихованням своєї дочки, не турбуються про її матеріальне забезпечення, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодної участі у її житті не приймають, а відтак не виконують передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків. Відповідачі жодних заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подали, тим самим не заперечили своєї поведінки стосовно невиконання ними батьківських обов`язків. З огляду на викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги відповідають положенням ст.ст.150, 164 СК України, і тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved