Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивуючи тим, що йому на підставі договору купівлі - продажу від 07.08.2015 року належить житловий будинок [ADDRESS] На даний час у вищевказаному будинку залишається зареєстрованим колишний власник [PERSON] та його родичи, [PERSON] та [PERSON] однак фактично за зареєстрованою адресою не проживають, особисті речи відсутні, жодних зобов"язань по утриманню будинку не виконують, з реєстрації добровільно не знялися. Оскільки відповідачі не проживають за зареєстрованою адресою понад встановленні строки позивач просить суд, ухвалити рішення, яким визнати їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву з проханням слухати справу без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, та підтверджено належними доказами, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу від 07.08.2015 року належить житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до п. 11 Договору купівлі - продажу від 07.08.2015 року «Продавець зобов'язався виписатися та звільнити відчужуваний будинок від особистих речей до 30.06.2016 року». Згідно письмових відомостей наявних в матеріалах справи, відповідачи по справі з 22.03.2015 року були зареєстровані та постійно мешкають за адресою: [ADDRESS] Разом з тим на даний час відповідачи залишаються зареєстрованими і у спірному будинку який належить позивачу, однак фактично за зареєстрованою адресою не проживають, особисті речи відсутні, жодних зобов"язань по утриманню будинку не виконують, з реєстрації добровільно не знялися. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні користування та розпорядженням своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідачів обмежує позивача у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном у повній мірі. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідачів у спірному будинку понад встановлені строки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, про що відповідачі надали суду заяву з якої вбачається, що вони дійсно перестали користуватися будинком, змінили місце проживання та проживають за межами території держави Україна, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved