overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [INFO]. помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться у [ADDRESS] та яке складається з житлового будинку (літ. А-І), мансарда (літ. Мс), загальною площею 135,50 м житловою площею 52,40 м2; гараж (літ. Б); літня кухня (літ. В), підвал (літ. Пд), тамбур (літ. в), ганок (літ. в1); вбиральня (літ. Г); ворота з хвірткою №1; огорожа №2; криниця №3; вигрібна яма №4, загальною експертною вартістю 86148 гривень. Вказане майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] в м. Сторожинець Чернівецької області та знаходилася в користуванні батька [PERSON]. Земельна ділянка не приватизована, знаходиться у користуванні та належить місцевому органу самоврядування Сторожинецькій міській раді Чернівецької області. Вказане господарство належало покійному батьку на підставі того, що він був забудовником вказаної земельної ділянки. У передбачений законом шести місячний термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріальна контора відмовляє їй у праві на оформлення права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що батько після будівництва житлового будинку не набув право власності на нього, тому для визнання права власності на спадкове майно вона змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивачка постійно обробляє земельну ділянку, здійснює поточні ремонти будинку та проживає в ньому. Єдиним спадкоємцем за законом, який б міг претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідач [PERSON]. Враховуючи вищевказані обставини, позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею [PERSON] право власності на майно, яке знаходиться у [ADDRESS] та яке складається з житлового будинку (літ. А-І), мансарда (літ. Мс), загальною площею 135,50 м житловою площею 52,40 м2; гараж (літ. Б); літня кухня (літ. В), підвал (літ. Пд), тамбур (літ. в), ганок (літ. в1); вбиральня (літ. Г); ворота з хвірткою №1; огорожа №2; криниця №3; вигрібна яма №4, загальною вартістю 86148 гривень. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов просить задоволити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, її представник надав заяву у якій просить справу провести у їх відсутності, позов визнали. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Зважаючи на те, що відповідачі позовні вимоги визнали, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі", та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2013 року помер її батько [PERSON]Д, після смерті котрого відкрилася спадщина на його спадкове майно. Заповіту батько не сладав,тому спадкування відбуватиметься за законом. Звернувшись до нотаріуса із заявою про оформлення документів для прийняття спадщини, їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини та розяснено право звернення до суду з відповідним позовом. Ввважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки довго хворіла, а після смерті батька, хвороба її загострилася. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги заяви просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відстуності, вимоги позов визнав та просив задоволити. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з Свідоцтвом про смерть , [PERSON] Дмитрвич, помер 25.02.2013 року у віці 75 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 54. Як вбачається з матеріалів справи позивачка є донькою [PERSON], про що підтверджує свідоцтво про народження серії V-УР № 0646635, свідоцтво про укладення шлюбу серїі І-СГ № 421858. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що причини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на день смерті, однак у встановленому законом порядку спадщину не змогла оформити, оскільки в її свідоцтві про народження в графі «батько» відсутні відомості. Просить суд, встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON], який помер [INFO] є батьком [PERSON], [INFO] та визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS]. Учасники судового розгляду в судове засідання не з'явились, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 липня 1996 року, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 15). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " № 5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як вбачається з свідоцтва про народженні [PERSON], то в графі «батько» відсутні відомості про батька позивача. В довідці Одерадівської сільської ради Луцького району зазначено, що [PERSON], 1925 року народження, проживав в с. Сьомаки Луцького району в період з 1940 року по 1970 рік та мав дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З врахуванням викладеного, та досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON], який помер [INFO] є батьком позивача. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина та батьки померлого. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що позивач прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину немає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіславши заяву в якій просить справу слухати за її відсутності. Із позовної заяви вбачається, що на підставі рішення Шумського районного суду № 2-277/06 від 08.06.2006 року з відповідача вона стягувала аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO], дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 160 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.04.2006 року. Двоє дітей на даний час є вже повнолітні. Відповідач по справі дуже рідко сплачує аліменти у сумі по 160 грн на кожну дитину, дочка [PERSON] навчається у 5 класі, син [PERSON] навчається на денній формі Зборівського колежу ТНТУ ім.І.Пулюя, ця сума є недостатньої на утриманні двох дітей, позивачка ніде не працює, її відомо, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, а тому вона просить стягувати із відповідача аліменти по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, оголошенням у газеті "Свобода". Причини його неявки суду невідомі. В судовому засіданні суд ухвалив рішення про розгляд справи у відсутності відповідача по наявних у справі доказах з винесенням заочного рішення. Суд, дослідивши представлені суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Із свідоцтва про народження від 02 серпня 2004 року вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Із свідоцтва про народження від 19 лютого 1999 року вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки-рахунку № 03-59/111 від 06.04.2015 року виданою відділом ДВС Білогірського райуправління юстиції Хмельницької області станом на 01.04.2015 року заборгованість з виплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] становить 21 697 грн. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері чи батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. На підставі вищесказаного, враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітні діти, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід змінити розмір стягнення аліментів із 160 грн. на кожну дитину до 500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON],[INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що 05 листопада 2007 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 100 грн. на сьогоднішній день така сума є недостатньою для належного матеріального утримання дитини У [PERSON] змінився матеріальний стан він отримує заробітну плату більше 7000 грн. на місяць, а дочці [PERSON] виповнилося 16 років, розмір витрат на її утримання значно зріс. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з"явилася - подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується поштовим повідомленням. Суд зі згоди представника позивача ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, давши їм повну та всесторонню оцінку вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, відповідно до виконавчого листа № 2-814 від 05 листопада 2007 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 100 гривень щомісячно починаючи з 19 жовтня 2007 року і до досягнення її повноліття . Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України суд може змінити розмір аліментів, визначений за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, платника або одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що розмір аліментів, які виплачує відповідач [PERSON] а саме 100 гривень щомсячно, недостатній для утримання дочки [PERSON], [INFO] а також враховуючи майновий стан позивача та матеріальне забезпечення дитини, вимоги чинного законодавства щодо мінімального розміру аліментів, розмір аліментів необхідно збільшити і визначити у розмірі 850 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та встановлення їх у твердій грошовій сумі, мотивуючи свій позов тим, що за рішенням Сосницького районного суду від 30.05.2006 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак у зв'язку із змінами у матеріальному становищі відповідача, відсутністю в нього постійної роботи, вважає, що розмір стягнутих з нього аліментів необхідно зменшити та встановити у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився ,надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в зв"язку з визнанням позову відповідачем . В судовому засіданні встановлено, що відповідно до виконавчого листа Сосницького районного суду виданого 25.07.2006 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 19.05.2006 року і до повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ст..184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний ,мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] і встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів . Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, від якого у них народився син.[PERSON] , [INFO] Рішенням Золочіського районного суду Львівської області від 31.05.2011 року судом було присуджено сплачувати аліменти га утримання цього сина в розмір 1/4 частини його доходу , але не менше 30% прожиткового мінімуму. 15.08.2011 року шлюб їх розірваний , але вони вирішили проживати разом і перебували у цивільному шлюбі. [INFO] у них народилася друга дочка [PERSON]. Але їхні відносини з відповідачем знову погіршились і вони проживають окремо. Матеріальний стан , який був у відповідача в 2011 році, змінився в сторону покращення. . Він придбав собі автомобіль , працює на тимчасових роботах по ремонту житла в Москві і Херсоні , має нерегулярний . але значний заробітоке і має змогу надавати утрим ання дітям в більшому розмірі. Вона вважає , що відповідач в стані сплачувати аліменти на кожну дитину по 500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з"явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та повідомив, що згідний сплачувати заліменти в розмірі 1/3 частини його доходу. Оцінивши подані докази , суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Як видно із копії рішення Золочівського районного суду Львівськоої області від15 серпня 2011 року , шлюб між сторонами розірвано. Відповідач є батьком дітей , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження . Як вбачається з довідки Сасівської сільської ради від 8.08.2014 року, разом з позивачкою проживає її діти : син [PERSON] і дочка [PERSON] . Відповідач, у відповідності до ст. 180 СК України, зобов"язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття Як підтверджено копією рішення Золочівського райсуду суду від 31.05.2011 року то цим рішенням з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу , але не менше 30 % прожиткого мінімуму на дитину такого віку. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів , визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішеням суду за позовом платника абор одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках , передбачених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний і мінливий заробіток , з нього слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та виїзд за межі України її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що з часу розірвання шлюбу син проживає з нею, окремо від батька - відповідача у справі, перебуває на повному її утриманні, а також на те, що відповідач в добровільному порядку не дає дозволу на виїзд дитини за кордон, а тому просить суд надати їй дозвіл на оформлення проїзних документів на виїзд за межі України неповнолітнього сина та надати дозвіл на його виїзд за межі України в її супроводі. Позивач не з'явилася в судове засідання, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить надати дозвіл терміном три місяці. Відповідач у судове засіданні не з'явився, однак належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO], його батьками є позивач та відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Кременецького районного суду від 24 грудня 2012 року (а.с.6) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. З довідки про доходи №34-17-0-20/1275 від 24 червня 2014 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] працює в Тернопільській обласній дирекції АТ «Райфайзен Банк Аваль» з 04 квітня 2007 року по теперішній час на посаді провідний економіст. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. При цьому, всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Суд вважає, що неповнолітня дитина має право на вільне пересування як в межах держави Україна так і за її межами й обмеження, які встановлює відповідач, не даючи згоди на перетин кордону, порушує її права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон її неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] посилаючись на те, що відповідач не дає дозволу на виїзд дитини за кордон. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує . Відповідач у судове засіданні не зявився, однак належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши представлені докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. З свідоцтва про народження серії 1-ИД №137931 вбачається, що [PERSON] народився 22 вересня 2003 року, його батьками є сторони по справі (а.с.16). Відповідно до скороченого витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про одруження 23.03.2013 року Дзюбінські Влодзімеж Єжи зареєстрував шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Стець» (а.с.5-6). Відповідно до додатку до договору про працевлаштування від 01.04.2016 року [PERSON] працює працівником у підприємця [PERSON] та отримує зарплату в розмірі 1 850 злотих (а.с.7). Відповідно до положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. При цьому, всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Суд вважає, що неповнолітня дитина має право на вільне пересування як в межах держави Україна так і за її межами й обмеження, які встановлює відповідач, не даючи згоди на перетин кордону, порушує її права.

Outcome: approved