Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що шлюб, укладений між нею та відповідачем, було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час син навчається на IV курсі денного відділення Комунального закладу «Балтський педагогічний фаховий коледж», форма навчання державна, стипендію не отримує та на повному державному забезпеченні не знаходиться. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачу важко самій утримувати сина. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача щомісячно на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі до суду заяви і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 12 січня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Диспозитивність є однією з основних засад цивільного судочинства (п.5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З аналізу змісту наведених норм вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільшанського районного управління юстиції. У вказаному свідоцтві його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 15 жовтня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського РУЮ 15 жовтня 2003 року (а.с.9). Згідно з копією довідки від 26 листопада 2020 року за №629, виданої Комунальним підприємством Первомайської міської ради «Затишок», [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , разом з сином - [PERSON] , 2002 року народження (а.с.11). Відповідно до довідки, виданої Комунальним закладом «Балтський педагогічний фаховий коледж» від 22 вересня 2020 року за №332, [PERSON] є студентом IV курсу денного відділення Комунального закладу «Балтський педагогічний фаховий коледж», навчається на державній формі з 01 вересня 2018 року, стипендію не отримує і не знаходиться на повному державному забезпеченні. Строк закінчення навчального закладу 30 червня 2022 року (а.с.10). Зібрані у справі докази достовірно вказують на те, що [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] і перебуває на її утриманні, не працює, навчається на державній формі навчання, стипендію не отримує і не знаходиться на повному державному забезпеченні, а тому факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, [PERSON] , який ще не закінчив відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що у зв`язку з продовженням навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати йому таку допомогу, оскільки покладення на особу, з якою проживає дитина тягаря її утримання до закінчення навчання не відповідатиме інтересам дитини та загальним принципам цивільного судочинства, принципам законності та справедливості. Разом з цим, суд враховує те, що відповідач визнав позов в повному обсязі і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому з відповідача мають бути стягнуті 840 грн. 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved