Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається на 3 курсі денної форми навчання за спеціальністю «лікувальна справа». Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 15 листопада 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя у сторін не склалося, а тому вони рік тому припинили шлюбні стосунки. За час спільного проживання у позивача та відповідача народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час дочка [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання медичного факультету №1 за спеціальністю «лікувальна справа». За кожний семестр [PERSON] необхідно сплачувати 9645 гривень за навчання, але у неї не має змоги самостійно це робити у звязку із незадовільним матеріальним становищем. Окрім того позивач фінансує і інші витрати доньки на проживання, харчування, одяг, речі повсякденного життя, а тому доньці потрібна матеріальна допомога батька у звязку з її навчанням. Угоди з відповідачем про добровільну сплату аліментів на дитину в звязку з навчання між ними не досягнуто. Боржник має стабільний дохід, отримує заробітну плату, працює в ТОВ «Ободівка Агро», а тому [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на утримання дочки аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання до досягнення нею 23 річного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 19 квітня 1998 року у позивача та відповідача народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-АМ №037772, актовий запис №9 (а.с.8). В даний час [PERSON] являється студенткою 3 курсу денної форми навчання медичного факультету №1 за спеціальністю «Сестринська справа» Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова. Термін навчання з 01.09.2015 по 01.07.2021, що підтверджується довідкою №160 від 08.02.2018 року (а.с.12). Згідно довідки №70 від 09.02.2018 року, виданої виконкомом Будянської сільської ради, на утриманні [PERSON] перебуває дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до договору про навчання від 18.08.2015 року, укладеного між Вінницьким національним медичним університетом імені [PERSON] та [PERSON], загальна вартість освітньої послуги становить 115740 гривень. Замовник вносить плату готівкою що семестру (до 1 серпня та до 1 лютого) за навчання на наступному курсі на розрахунковий рахунок виконавця у розмірі 9645 гривень (а.с.9). Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання. Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Частиною першою ст.199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] та вона дійсно навчається на 3 курсі денної форми навчання Вінницького медичного університету ім. М.І. Пирогова за спеціальністю «Лікувальна справа» . Досліджуючи матеріальний стан відповідача було встановлено, що він працює в ТОВ «Ободівка Агро», отримує стабільно заробітну плату, що не заперечується самим [PERSON] Суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, з врахуванням матеріальної спроможності відповідача надавати таку допомогу. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], суд, виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання повнолітньої дочки, виходячи із засад справедливості, приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з 23.02.2018 року на період навчання [PERSON] будуть достатніми, обґрунтованими та законними, тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80коп. та на користь позивача 500,00 грн. за надання правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved