Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «КЗЕСО» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначається, що позивач працювала на підприємстві з 25.07.2019 року по 25.01.2021 року. Позивач звільнилася за угодою сторін, однак під час звільнення підприємство не здійснило повний розрахунок із позивачем та не виплатило заробітну плату. Оскільки підприємством допущено порушення порядку розрахунку після звільнення, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутністю. Представник відповідача до суду не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Так, судом встановлено, що [PERSON] працювала на ПрАТ «КЗЕСО» з 25.07.2019 року по 25.01.2021 року. 25 січня 2021 року позивач була звільнена за угодою сторін (а.с.7). На дату звільнення борг підприємства перед позивачем зі сплати заробітної плати складав 63 330,00 грн. Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду від 17.05.2021 р. позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з ПрАТ "КЗЕСО" заборгованості по заробітній платі у розмірі 63 330,00 грн. та середнього заробітку за період затримки розрахунку у розмірі 28 364,25 грн. було задоволено. Проте за заявою підприємства заочне рішення скасовано. В липні 2021 року частину заборгованості позивачу підприємством сплачено. Тому станом на момент розгляду справи сума боргу підприємства перед позивачем змінилась. Згідно довідки № 18/1243 від 13.10.2021 р. заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 53 282,86 грн., середньоденний заробіток складає 303,39 грн. Відповідно до ст. ст. 116 та 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звільнений з підприємства та з ним не проведено повного розрахунку по заробітній платі. Спору щодо належних звільненому працівникові сум між сторонами не має та така сума складає 53 282,86 грн., що підтверджується відповідною довідкою підприємства. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру середнього заробітку відповідачем надано розрахунок, згідно якого середньоденний розмір заробітної плати позивача складає 303 грн. 39 коп.. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Згідно абз. 3 п. 4 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. З наданих до суду документів та розрахунку вбачається, що борг підприємства перед позивачем складається з суми невиплаченої заробітної плати, яка станом на 10 листопада 2021 року позивачу не перерахована, а тому позивач має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (дата судового рішення), виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 303 грн. 39 коп.. Як зазначено, середньоденний заробіток позивача складав 303 грн. 39 коп., період затримки складає з 26 січня по 10 листопада 2021 року, тобто 199 днів, а тому сума яка підлягає стягненню з відповідача - 303,39*199 = 60 374 грн. 61 коп.. Враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд доходить до висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1816 грн.

Outcome: approved