Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідачка є мамою неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] Батько дитини був позбавлений батьківських прав на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13.02.2013 року. На даний час дитина перебуває в навчальному закладі «Клеванська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Мама дитини жодного разу не відвідувала дитину, не цікавиться навчанням дитини, не приділяє уваги її розвитку. За місцем проживання відповідачки будинок перебуває у занедбаному стані, відсутні продукти харчування; відповідачка зловживає алкогольними напоями. На неодноразові зауваження зі сторони органів влади змінити свою поведінку відповідачка ніяк не реагує. Відповідачка також не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зважаючи на наведене представник позивача просить суд постановити рішення, яким відповідачку позбавити батьківських прав стосовно її неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]; дитину передати органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області; стягнути з відповідачки аліменти в розмірі по 500 грн., щомісячно, і до повноліття дитини. Представник позивача позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що ще в 2013 році ставилося питання про позбавлення батьківських прав як батька, так і матері дитини. Але суд своїм рішенням від 13.02.2013 року позов задоволив частково та позбавив батьківських прав тільки батька дитини, надавши таким чином можливість відповідачці виправити ситуацію по відношенню до сина. Проте з того часу нічого не змінилося. На даний час дитина перебуває в навчальному закладі «Клеванська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІІ ступенів» Рівненської оласної ради. Мама дитини жодного разу не відвідувала дитину, не цікавиться навчанням дитини, не приділяє уваги її розвитку. За місцем проживання відповідачки будинок перебуває у занедбаному стані, відсутні продукти харчування; відповідачка зловживає алкогольними напоями. На неодноразові зауваження зі сторони органів влади змінити свою поведінку відповідачка ніяк не реагує. Відповідачка також не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зважаючи на наведене представник позивача просить суд постановити рішення, яким відповідачку позбавити батьківських прав стосовно її неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]; дитину передати органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області; стягнути з відповідачки аліменти в розмірі по 500 грн., щомісячно, і до повноліття дитини. Відповідачка позов визнала. Пояснила суду, що викладені в позовній заяві обставини дійсно мають місце. Згідна сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка є мамою неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Батько дитини був позбавлений батьківських прав на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13.02.2013 року. На даний час дитина перебуває в навчальному закладі «Клеванська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Згідно до наявних відомостей, відповідачка характеризується негативно: вела і веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, тривалий час ніде не працює. Вона не підтримує будинок, в якому проживала з дитиною і в якому на даний час проживає, в належному санітарному стані; не приділяла та не приділяє належної уваги сину [PERSON], не забезпечувала його повноцінним харчуванням. На даний час дитина перебуває в навчальному закладі «Клеванська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Мама дитини жодного разу не відвідувала дитину, не цікавиться навчанням дитини, не приділяє уваги її розвитку. Свідок [PERSON] також підтвердила ту обставину, що мама дитини жодного разу її не відвідувала. В судовому засіданні була присутня дитина [PERSON], який в порядку статті 171 СК України висловив свою думку про те, що він бажає щоб його маму позбавили батьківських прав; проте бажає з нею бачитися. Пояснив, що на вихідних він перебуває у будинку за місцем проживання мами. На засіданні виконавчого комітету Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області 10.11.2016 року був розглянутий лист служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки, та було прийняте рішення про таку доцільність; та про надіслання відповідних документів до заявника. Отже, відповідачка не дотримується вимог закону, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, що підтверджується в тому числі й рішенням виконавчого комітету Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 10.11.2016 р. № 122; поясненнями відповідачки. При прийнятті рішення суд зважає на наступне. Обов'язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов'язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов'язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов'язку - виховувати дитину. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки зобов'язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов'язаний зі здоров'ям дитини. Обов'язку батьків піклуватися про духовний розвиток дитини кореспондує право дитини на духовний розвиток, яке включає в себе: право на освіту; право на прояв своїх здібностей; право на свободу світогляду і віросповідання; право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Отже, батьки мають сприяти одержанню дитиною належної освіти, прояву нею своїх здібностей, розширенню її світогляду, її самовизначенню щодо сповідання певної релігії або не сповідання ніякої, її зайняттям літературною, художньою, науковою, технічною творчістю. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка не виконує положення ст. 150 СК України, положення інших законодавчих актів щодо обов'язків з виховання та утримання дитини. Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Таким чином суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення аліментів. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні, дитина перебуває на утриманні держави. Мама дитини, відповідачка у справі, не надає допомоги на утримання дитини. Отже, відповідачкою порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у представника позивача виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Але, оскільки наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, то є доцільним передати дитину органу опіки та піклування з метою реалізації певних заходів, спрямованих на захист інтересів дитини. Тому суд вважає, що стягнення аліментів на даному етапі повинне бути проведене на користь органу опіки та піклування до того часу, допоки не будуть прийняті рішення щодо встановлення опіки над дитиною та визначене місце її проживання. Після цього особа, на утриманні якої буде перебувати дитина, матиме змогу звернутися до суду з заявою про зміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, і вже буде отримувати аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. На думку суду, відповідачка має змогу сплачувати аліменти на користь органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 09.02.2017 р. і до 07.07.2017 року; та в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначений законодавством України, щомісячно, починаючи з 08.07.2017 року і до повноліття дитини. 08.07.2017 року набули чинності зміни до СК України, за якими розмір аліментів, що стягуються на утримання дитини, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначений законодавством України. За наведеного визначення розміру аліментів слід проводити з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України. Такі витрати становлять 640, 00 грн., і підлягають до стягнення з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved