Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

В позовній заяві вказано, що 09.07.2008 року позивач та відповідач- [PERSON] уклали кредитний договір №ML-I00/035/2008, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 150000 доларів США на строк до 10.07.2023 року. 09.07.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором укладено договір поруки №SR-ML-I00/035/2008 між позивачем та відповідачкою [PERSON] .\~ Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором станом на 04.11.2015 року відповідач мав заборгованість в розмірі 97029,54 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку. 20.09.2021 ухвалою суду було залучено правонаступником позивача ТОВ «Ескроу Капітал». До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України). Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Сторона відповідача скористалася правом на відзив, просила відмовити у задоволенні позову, однак в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомляли, про дату та час судового засідання повідомлялися судом належним чином, неодноразово клопотали про перенесення та відкладення судового розгляду з різноманітних підстав.\~ Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд окремо зазначає таке. Відносно вказаного спору судом вже постановлялося заочне рішення, яке було за заявою сторони відповідача скасовано в зв`язку із тим, що сторона не була обізнана із наявністю спору. Прецедентна практика ЄСПЛ вказує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому, після скасування заочного рішення суд обґрунтовано вважає, що сторона відповідача достеменно знала, що заочне рішення скасоване (позаяк воно скасоване саме за заявою сторони відповідача), мала змогу (враховуючи час, який справа після скасування перебувала на розгляді в суді) реалізувати свої права, як щодо участі в судовому засіданні, так і щодо надання суду своїх пояснень, або відповідних документальних доказів тощо, отож проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, надані заперечення відповідача, дослідивши таким чином матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні відносини, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідач [PERSON] 09.07.2008 року уклали кредитний договір №ML-I00/035/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі в сумі 150000 доларів США, строком повернення до 10.07.2023 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 5,49 % річних. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, банк в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. 09.07.2008 року в забезпечення виконання кредитного договору №ML-I00/035/2008 позивач та відповідачка [PERSON] \~ уклали договір поруки №SR-ML-I00/035/2008. Відповідно до умов договору поруки відповідачка [PERSON] \~ зобов`язалась відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань по кредитному договору та нести солідарну відповідальність перед кредитором за невиконання умов кредитного договору. Згідно з п.3.1. договору поруки, у випадку невиконання відповідачем [PERSON] боргових зобов`язань за кредитним договором, позивач має право звернутись до відповідачки [PERSON] \~ з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Згідно з п.1.9.1 частини №2 кредитного договору, за невиконання позивальником та/або поручителем боргових та/чи інших зобовязань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення, позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у повному обсязі. При цьому, зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Первісним позивачем 29.10.2015 року направлено вимоги про погашення відповідачами заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 525 ЦК України). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачів за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договором належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачами в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Оскільки відповідачі не виконують умови договору у добровільному порядку, заборгованість підлягає стягненню з них у солідарному порядку. Згідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором №ML-I00/035/2008 від 09.07.2008 року становить 97029,54 доларів США, з них: 86315,05 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 10714,49 доларів США заборгованість по нарахованих та не сплачених відсотках. При цьому, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18), а також аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц. Позаяк відповідачами позивачеві суму боргу не повернуто в обумовлений в договорі строк в повному обсязі, то право позивача невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено, а тому підлягає судовому захисту. Позиція сторони відповідача та його заперечення не спростовують факт отримання кредиту за договором та подальшого не виконання взятих на себе зобов`язань за таким кредитним договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у валюті наданого кредиту є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідачі не надали суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved