Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до відповідача, в якому просила змінити розмір аліментів на неповнолітнього сина та стягнути додаткові витрати на його лікування. Під час підготовчого провадження вона уточнила (зменшила) свої вимоги і просить тільки змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] шляхом зміни способу присудження аліментів з твердої грошової суми на ? частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з відповідачем перебувала у шлюбі. У них є спільні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано 04.09.2008 року. В подальшому 04.01.2011р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим змінила своє прізвище на «[PERSON]». 13.11.2006р. рішенням Оболонського районного суду м. Києва з відповідача стягнені на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 750 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час, в порівняні з 2006 р., витрати на сина, який ще є неповнолітнім значно збільшились, оскільки значно зросла вартість життя: вартість оплат за комунальні послуги, продукти харчування, побутові речі, одяг та інші необхідні для життєздатності кожної людини речі, а тим паче дитини. Суми аліментів, присудженої рішенням суду не вистачає для забезпечення нормального та достатнього рівня життя дитини. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має, володіє нерухомим майном, понад 15 років працює в сфері видавничої рекламної діяльності, на це час - у ТОВ «Новий друк. 16 серпня 2018 року відкрите загальне позовне провадження, 30 жовтня 2018 року підготовче провадження закінчене, призначений судовий розгляд справи 22.11.2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві вказала, що підтримує змінені позовні вимоги, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] повідомлений про судове засідання, шляхом вручення 08.11.2018 року судової повістки за місцем його роботи (ТОВ «Новий друк») уповноваженій особі, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я [PERSON], що відповідає вимогам ст..ст. 128-130 ЦПК. В судове засідання відповідач не з'явився без повідомлення про причини неявки, відзиву на позов чи інших письмових заяв не надав. Вирішуючи наслідки неявки відповідача, суд не вбачає підстав, передбачених ст..223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, на підставі статей 280, 281 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із досліджених документів встановлені наступні обставини та правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 10 червня 200 4 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва. 04 вересня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 24.11.2009р. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва № 2-5191/2006р. від 13.11.2006 року з відповідача [PERSON], [INFO] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 750 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного рішення суду 23.11.2006 року був виданий виконавчий лист № 2-519/2006р. На теперішній час донька - [PERSON], [INFO], є повнолітньою. 04 січня 2011 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно довідки Приазовської селищної ради від 21.06.2018р. [PERSON], [INFO] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] із сином - [PERSON], [INFO] Таким чином, неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно виписок від 07.11.2014р., 25.08.2016р., 06.04.2017р., 28.03.2018 року про обстеження [PERSON] в клініці офтальмології м.Запоріжжя (не за місцем проживання позивачки з дитиною), неповнолітня дитина потребує систематичних медичних обстежень та лікування. Із відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) 18.10.2016 року за договором купівлі-продажу набув права власності на ? частку житлового будинку загальною площею 91,5 кв.м., розташованого в м.Бердянську Запорізької області. Тобто, вже після стягнення із відповідача аліментів, той придбав у власність нерухоме майно. За даними, вказаними позивачем в клопотанні від 13.09.2018 року, копія якого надіслана відповідачу, [PERSON] працевлаштований в ТОВ «Новий друк». Будь яких заперечень з цього приводу від відповідача не надійшло. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або визначаються судом. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України (в ред. від 08.07.2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Відповідно до ч.1 ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Є загальновідомими обставини, які згідно ст..82 ЦПК не потребують доказування, що з часу (13.11.2006 року) присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим 750 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених вище обставин встановлено, що матеріальне становище платника аліментів покращилось, а стан здоров'я дитини такий, що потребує постійних затрат. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Судом враховано, що відповідач є працездатним та працює, інших виконавчих документів за якими з нього стягуються аліменти відсутні, він володіє нерухомим майном. Доказів протилежного відповідачем суду не подано. Тобто, слід визнати, що відповідач є таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини та виходячи із закріплених ч.9 ст.7СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 750 грн. на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду таке вирішення справи не буде порушувати баланс інтересів платника аліментів та дитини. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved