Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на 1/3 частину житлового будинку. Мати за життя не склала заповіт, а тому спадщина відкрилася по закону. Факт прийняття спадщини, нею встановлений по факту вступу в управління і володіння спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК України (1963 року), а саме те, що вона користувалася майном, проводила ремонтні роботи, проживала разом із матір'ю на день її смерті, вела спільне господарство і фактично прийняла спадщину. Також ще є батько (чоловік померлої), який також являється спадкоємцем першої черги по закону, проте він спадкувати не бажає, на підтвердження чого подав заяву про відмову від спадщини. Звернувшись в Копичинецьку державну нотаріальну контору, з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] їй було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документу на 1/3 частку будинку. Тому, просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищезгадане нерухоме майно. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача - Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області - в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову, що є підставою для врегулювання спору відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Законними підставами для задоволення позову є ст.529 діючого на час відкриття спадщини ЦК УРСР 1963 року, яка передбачала, що спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а також стаття ст.549 ЦК УРСР 1963 року, яка передбачала, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що і було встановлено в судовому засіданні відносно [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Outcome: approved