Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з даним позовом посилаючись на те, що 04.03.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] , уклали Договір кредиту № 692/Ф03.14/095, і в цей же день в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Через систематичне невиконання Боржником умов кредитного договору Кредитор був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Наразі Кредитор як Іпотекодержатель має обмеження в реалізації своїх можливостей щодо звернення стягнення на заставне майно, адже стало відомо, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси, серія та номер: 2-7202/11, видана 22.03.2012 р., видавник: Київський районний суд м. Одеси, суддя Коваленко О.Б. (арешт накладено на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачці [PERSON] .)- ухвала, серія та номер: Справа № 2-5357/10, виданий 09.06.2010 р., видавник: Київський районний суд м. Одеси, Суддя Гаращенко Д.Р.,накладено арешт на майно боржника , а саме на двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке є іпотечним майном АТ «Альфа Банк». Зазначений арешт створює перешкоди позивачу у користуванні власністю, тому просить суд звільнити квартиру з-під арешту. Представник позивача просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач відзиву не надала. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, подав відповідну заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, 04.03.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] «Позичальник» уклали Договір кредиту № 692/Ф03.14/095, і в цей же день в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме:двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси, серія та номер: 2-7202/11, видана 22.03.2012 р., видавник: Київський районний суд м. Одеси, суддя Коваленко О.Б. (арешт накладено на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачці [PERSON] .)- ухвала, серія та номер: Справа № 2-5357/10, виданий 09.06.2010 р., видавник: Київський районний суд м. Одеси, Суддя Гаращенко Д.Р.,накладено арешт на майно боржника, а саме на двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке є іпотечним майном АТ «Альфа Банк». Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №143480000 від 31.10.2018р., право власності на зазначену квартиру зареєстровано 3.05.2018р. за ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.15). 15 жовтня 2019 року за №5/2019 прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариста «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України,власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.41Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404/VIII зі змінами та доповненнями, особа, яка вважає,що майно,на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення позову та зняття арешту з зазначеної квартири, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Одеси, серія та номер: 2-7202/11, видана 22.03.2012 р., видавник: Київський районний суд м. Одеси, суддя Коваленко О.Б. (арешт накладено на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачці [PERSON] .)- ухвала, серія та номер: Справа № 2-5357/10, виданий 09.06.2010 р., видавник: Київський районний суд м. Одеси, Суддя Гаращенко Д.Р. Згідно ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved