Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Никифорук А.С. звернувся до суду в інтересах держави в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області з позовом до відповідачів, в якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.07.2018 № 25-4950/14-18-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1200 га (кадастровий номер 7425584900:06:000:6035); скасувати рішення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реуса Р.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 11.10.2018, індексний номер 43456606 та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 7425584900:06:000:6035 розташованої на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) з одночасним припиненням речових прав [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 7425584900:06:000:6035; усунути перешкоди у здійсненні Михайло-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області (код\~ЄДРПОУ 04412509,\~місцезнаходження:\~Чернігівська область,\~Чернігівський район,\~смт.\~М.Коцюбинське,\~вул.\~Шевченко,\~50) права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 0,1200 га з кадастровим номером 7425584900:06:000:6035 розташованої на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області шляхом її повернення на користь держави в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради; стягнути з відповідачів на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач - Чернігівська обласна прокуратура, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача - ИА248201720343140001000006008) понесені витрати на сплату судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що в порушення вимог ст.19 Конституції України, ст. 20, 59, 84, 122 ЗК України видано оспорюваний наказ, яким надано у приватну власність земельну ділянку водного фонду для індивідуального садівництва, тому спірна земельна ділянка із кадастровим номером 7425584900:06:000:6035, яка на даний час належить на праві власності [PERSON] має бути повернена на користь територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради, як законного розпорядника земель даної категорії, в зв`язку з чим слід скасувати рішення про державну реєстрацію цієї земельної ділянки. 04.06.2021 року до суду надійшов відзив від відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, зі змісту якого слідує, що на адресу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 28.02.2018 року за вхідним номером Б-2190/0/17-18 надійшла заява (датована 18.02.2018) гр. [PERSON] про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0.12 га на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Відповідно до інформації наданої відділом у Чернігівському районі міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області від 29.03.2018 № 1141-418-18-0.212, відносно якої звернулась гр. [PERSON] відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення - землі запасу (склад угідь пасовище). З огляду на зазначену інформацію з відділу, Головним управлінням Держеокадастру у Чернігівській області винесено наказ від 29.03.2018 № 25-2109/14-18-сг. яким надано дозвіл гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області орієнтовним розміром земельної ділянки 0.12 га. за цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва (01.05). Після розробки такого проекту, відповідно до поданої заяви гр. [PERSON] Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області 05.07.2018 винесено наказ № 25-4950/14-18-сг, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га (кадастровий номер: 7425584900:06:000:6035) у власність для ведення індивідуального садівництва гр. [PERSON] на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Крім того, відповідн до інформації Дочірного підприємства «Водземпроект» викладеного в листі № 158 від 11.09.06 на території Чернігівської області протікають дві великі річки Дніпро та Десна, вісім середніх річок Сож, Судость, Сейм, Снов, Остер, Трубіж Супой, Удай. Всі останні річки відносяться до категорії малих річок, тому Головне управління при наданні у власність земельної ділянки [PERSON] діяло виключно в межах законодавства і прав та обов`язків інших осіб, в тому числі і Михайло-Коцюбинської\~селищної ради не порушувало, в зв`язку з чим заявлені позовні вимоги, вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 15.06.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від прокурора Никифорук А.С., зі змісту якої слідує, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги (ПСЗ» р. Річище, яка є протокою р. Дніпро і відповідно до вимог Водного кодексу України відноситься до земель водного фонду. Ширина прибережної захисної смуги (ПЗС) уздовж р. Річище щонайменше має становити 100 м. Вважає представлений лист Дочірнього підприємства «Водземпроект» (який не є розпорядником інформації про статус та класифікацію водних об`єктів), таким, який не стосується предмету спору. Вважає, що ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області не надано доказів, що земельна ділянка не віднесена до земель водного фонду, тому доводи викладені у відзиві є необґрунтованими, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] відзив до суду не надходив. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові та у відповіді на відзив. Позивач - Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надала заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.02.2018 року до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від імені [PERSON] надійшла заява про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, до якої вона додала викопіювання з матеріалів інвентаризації земель та викопіювання з кадастрової карти (плану). Головним управлінням Держеокадастру у Чернігівській області винесено наказ про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,12 га на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області /а.с. 78-82, 85/. 20.06.2018 року [PERSON] звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,1200 га за рахунок земель запису для індивідуального садівництва на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (за межами населеного пункту) та передати дану земельну ділянку у власність. До заяви додано проект землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру /а.с.29/. 05.07.2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області винесено наказ № 25-4950/14-18-сг, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва гр. [PERSON] на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер: 7425584900:06:000:6035, для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області /а.с.28/. 10.10.2018 року [PERSON] набув у власність зазначену земельну ділянку за договором купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим № 6976, яка належала [PERSON] /а.с.30-33/. З інформаційної довідки № 255471494, слідує, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, міститься запис 28336956, за яким [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43456606 від 11.10.2018 10:01:52 приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Романа Володимировича, належить земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер 7425584900:06:000:6035, наданої для індивідуального садівництва, розташована на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, міститься запис 27055140, за яким [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42073436 від 16.07.2018 14:48:07 приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Романа Володимировича, належить земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер 7425584900:06:000:6035, наданої для індивідуального садівництва, розташована на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Право власності припинено 10.10.2018 16:31:48 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43456606 від 11.10.2018 10:01:52 приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Реус Романа Володимировича /а.с.25-27/. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно ч.4 статті 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Приписами статті 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.\~\~ Відповідно до ч.1, п. «в» статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара. Згідно статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1, ч.2 статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 статті 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі водного фонду (п. «є» ч.1 ст. 19 ЗК України). До земель\~водного фонду\~належать,\~зокрема,\~землі,\~зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами (стаття 58 ЗК України та стаття 4 ВК України). До земель державної власності, які не можна передавати у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених ЗК України (пункт «д» частини третьої статті 84 цього кодексу). Частина друга статті 59 ЗК України обмежує можливість передання земель водного фонду у приватну власність випадком безоплатного передання громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування замкнених природних водойм (загальною площею до 3 гектарів). Відповідно до статі 60 ЗК України, статі 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари -\~50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (статті 61-62 ЗК України, статті 89-90 ВК України, абзац другий пункту 8.19 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів і додаток 13 до цих правил). Отже, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання їх у користування. Такі землі можуть змінювати володільця лише у випадках, прямо передбачених у ЗК України та ВК України. Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц; пункт 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц; пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц). Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (пункт 143 постанови Великої Палати Верховного Суду\~від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Відповідно інформації Інститут водних проблем і меліорації НААН України від 30.04.2021 № 228/06 земельна ділянка з кадастровим номером 7425584900:06:000:6035 знаходяться в межах прибережної захисної смуги (ПЗС) р. Річище, яка є протокою (рукавом) р. Дніпро і відповідно до вимог Водного кодексу України відносяться до земель водного фонду. Ширина прибережної захисної смуги (ПЗС) уздовж р. Річище щонайменше має становити 100 м /а.с.37-41/. Згідно інформації Державного науково-виробничого підприємства «Картографія» від 23.09.2020 № 1036 встановлено, що спірна земельна ділянка із кадастровим номером 7425584900:06:000:6035 повністю накладається на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу річки Річище (лівий рукав річки Дніпро) та належить до водного об`єкту загальнодержавного значення /а.с.34-35/. Зазначені письмові докази суд ввавжає належними та допустимими, оскільки висновок про те, що річка Речище є не малою річкою, а протокою (рукавом) річки Дніпро грунтується на ДСТУ 3517-97 "Гідрологія суші. Терміни та визначення основних понять." та картографічних матеріалах, а річка Речище була і продовжує залишатися складовою акваторії Дніпра, який у свою чергу належить до великих річок. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на підтвердження того, що річка Річище є малою річкою і спірна земельна ділянка розташована поза межами прибережної захисної смуги річки та не належить до земель водного фонду, посилалася на лист ДП «Водземпроект» від 11.09.06 за № 158 та лист Міжрайонного управління у Ріпкінському та Чернігівському районах за № 1141/418-18-0.212 від 29.03.2018 /а.с.85-86/, а також скріншот з геопорталу Державного водного кадастру. Але у листі ДП «Водземпроект» водний об`єкт річка Речище не згадується безпосередньо, а лист Міжрайонного управління у Ріпкінському та Чернігівському районах також не імстить інформації щодо прибережної захисної смуги. Суд погоджується з думкою прокурора, що геопортал Державного водного кадастру діє у тестовому режимі, а тому дані що містяться на даний час у ньому не можуть прийматися до уваги. Також відповідно до Порядку ведення державного водного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 8 квітня 1996 р., Державний водний кадастр складається з метою систематизації даних державного обліку вод та визначення наявних для використання водних ресурсів. Згідно з цим Порядком, Державний водний кадастр не визначає правовий статус водних об`єктів. Таким чином суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визнання незаконним та скасування зазначеного наказу, та задоволення похідних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію та повернення земельної ділянки. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved