Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] в м. Севастополь. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] в м. Севастополь - на окупованій території, помер її чоловік, [PERSON] , про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть серії 67 № 037234 від 26.02.2020 року. Після її звернення до\~відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації факту смерті її чоловіка, [PERSON] , у здійсненні зазначених дій їй відмовлено з тих підстав, що пред`явлений нею документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Даний факт їй необхідно встановити для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання від заявника надійшла заява, в якій вона просила\~заяву про встановлення факту смерті задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, про місце та час судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути заяву [PERSON] без її присутності, доводи, викладені у відмові щодо державної реєстрації смерті [PERSON] , підтримала. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Із змісту ст.4\~ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). [INFO] в м. Севастополь помер чоловік заявника, [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , виданим 26.02.2020 року (а.с.5,6). Факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 15.04.2014 року, та даними, зазначеними в паспорті заявника (а.с.7,8). Встановлення факту смерті чоловіка має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть. Відповідно до наданої заявнику відповіді Чугуївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вказаний відділ\~\~не може провести державну реєстрацію смерті [PERSON] , оскільки відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою, а аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що для проведення державної реєстрації смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.11). Згідно ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого. Відповідно до ч. 1 ст.5 «Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні», затверджених 18.10.2000 року №52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно ст.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст.\~3\~ЗУ «Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України» визнано тимчасово окупованою територією сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами і та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується ксерокопією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01.12.1998 року Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС України в Харківській області (а.с.7). Її чоловік, [PERSON] , також був громадянином України, мешкав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується ксерокопією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28.12.1998 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області (а.с.4), та [INFO] помер в м. Севастополі, про що 26.02.2020 року видане лікарське свідоцтво про смерть серії 67 № [NUMBER] (а.с.5,6). Отже, суд приходить до висновку про необхідність, з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] , встановити факт смерті її чоловіка, [PERSON] у м. Севастополь, що необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved