Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

В листопаді 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з вищевказаним позовом, у якому просило суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: виділену в натурі частку вбудованих приміщень, яка складається з приміщень в літ. «А» - 1-го поверху з №47 по №49, загальною площею 74,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 15 і складає 7/200 часток та належить [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO]), накладеного Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції (правонаступник Центральний відділ ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області) на підставі: -постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження №47271470 від 20.04.2015 року зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 21.04.2015 року за номером 9432561 (спеціальний розділ); -постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження №41768583 від 03.02.2014 року зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 03.02.2014 року за номером 4544170 (спеціальний розділ); -постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2009 року зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 29.10.2009 року за номером 9195316; -постанови про відкриття виконавчого провадження № 19573112 від 19.04.2010 року зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 04.06.2010 року за номером 988681; В позовній заяві зазначено, що згідно Кредитних договорів: №CM-SMEB00/150/2007/1 від 14.11.2007 року; №CM-SMEB00/150/2007/2 від 14.11.2007 року, укладених між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 44 500 доларів США, 88 500 доларів США відповідно. В забезпечення виконання вищевказаних кредитних договорів між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки: № РМ- SMEB00/150/2007/ від 14.11.2007 року, посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] У відповідності до вказаного договору [PERSON] передала Банку в іпотеку, належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме виділену в натурі частку вбудованих приміщень, яка складається з приміщень в літ. «А» - 1-го поверху з №47 по №49, загальною площею 74,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 15 і складає 7/200 часток. 11.12.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення у цивільній справі №127/22093/14-ц, яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як іпотекодержателю, стало відомо про те, що на предмет іпотеки зареєстровано ряд обтяжень, а саме: 21.04.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за номером 9432561 (спеціальний розділ) зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (все нерухоме майно), накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження №47271470 від 20.04.2015 року; 03.02.2014 року за номером 4544170 (спеціальний розділ) зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (все нерухоме майно), накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження №41768583 від 03.02.2014 року; 29.10.2009 року за номером 9195316 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно), накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2009 року; 04.06.2010 року за номером 988681 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно), накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 19573112 від 19.04.2010 року; Усі вищевказані обтяження зареєстровані на підставі виконавчих документів, стягувачем за якими є АТ "Ощадбанк". Оскільки наявність зареєстрованих обтяжень у вигляді арешту державного виконавця, які було зареєстровані після укладення договору іпотеки, є такими що порушують права позивача, як іпотекодержателя, останній звернувся до суду із даною позовною заявою. З посиланням на норми Закону України «Про іпотеку» позивач просить звільнити іпотечне майно з-під арештів. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала за обставин, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнала, зазначивши про намір добровільно продати іпотечне майно, погасивши за рахунок продажу майна майнові вимоги позивача. Представник третьої особи\~ Центрального відділу ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] при розгляді справи поклалась на розсуд суду Представник третьої особи АТ «Ощадбанк» до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника третьої особи АТ «Ощадбанк» [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», було укладено кредитні договори №CM-SMEB00/150/2007/1 та № CM-SMEB00/150/2007/2, за умовами яких надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 44 500 доларів США, 88 500 доларів США відповідно. В забезпечення виконання вищевказаних кредитних договорів між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № РМ- SMEB00/150/2007/ від 14.11.2007 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] У відповідності до вказаного договору відповідач передала банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме виділену в натурі частку вбудованих приміщень, яка складається з приміщень в літ. «А» - 1-го поверху з №47 по №49, загальною площею 74,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 15 і складає 7/200 часток. 11.12.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області винесено рішення у цивільній справі №127/22093/14-ц, яким позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено. На предмет іпотеки зареєстровано ряд обтяжень, що вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: 21.04.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за номером 9432561 (спеціальний розділ) зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (все нерухоме майно), накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження №47271470 від 20.04.2015 року; 03.02.2014 року за номером 4544170 (спеціальний розділ) зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (все нерухоме майно), накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження №41768583 від 03.02.2014 року; 29.10.2009 року за номером 9195316 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно), накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2009 року; 04.06.2010 року за номером 988681 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно), накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 19573112 від 19.04.2010 року; Обтяження у вигляді арешту всього майна боржника [PERSON], які були застосовані державним виконавцем відповідними постановами, були зареєстровані у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і є чинними станом на день розгляду справи в суді. Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, вищий пріоритет на іпотечне майно має ТОВ «ОТП Факторинг Україна», оскільки заборона на відчуження за договором іпотеки від 14.11.2007р., відступленого ПАТ «ОТП Банком» зареєстрована в реєстрі 14.11.2007 року за реєстраційним номером 6028515 (Договір про відступлення права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зареєстровано 17.12.2010 року за №6028563). Отже, арешт накладений Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції, правонаступником якого є Центральний відділ ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, накладений в рамках виконання виконавчих документів, стягувачем за якими не є іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а АТ «Ощадбанк» підлягає скасуванню в частині звільнення з-під арешту іпотечного майна, а саме: виділеної в натурі частка вбудованих приміщень, яка складається з приміщень в літ. «А» - 1-го поверху з №47 по №49, загальною площею 74,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 15 і складає 7/200 часток та належить [PERSON]. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання Частиною 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. З огляду на це, позивач як іпотекодержатель нерухомого майна має першочергове право на реалізацію предмету іпотеки в разі порушення основного зобов'язання, відповідно до умов договору іпотеки на вибір іпотекодержателя провести реалізацію чи перевести право власності на даний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному зобов'язанню боржника. Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до статті 51 ЗУ «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016 року) для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. Про звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставне майно, вирішується судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку». Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (що набув чинності 05.10.2016 року) та ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв в момент накладення арештів, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судом рішення про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Наявність арешту предмета іпотеки перешкоджає позивачу (порушує право), як пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, обраний ним на власний розсуд, виходячи з діючого законодавства України та умов кредитного договору та договору іпотеки. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved