Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати його таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вказане домоволодіння вона отримала у спадок від баби. Відповідач, який є колишнім чоловіком позивача зареєстрований в будинку, але не проживає ньому з грудня 2018 року, однак знятися з реєстрації добровільно не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, враховуючи думку позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] та витягом про державну реєстрацію прав від 16.02.2011 року №29028851. Згідно довідки виданої Костянтинівською сільською радою, встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , крім неї в даному будинку зареєстровані : дочка [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] та зареєстрований але не проживає колишній чоловік [PERSON] . Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 14.02.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно акту від 24.02.2020 року складеного комісією Костянтинівської сільської ради, встановлено, що [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , однак не проживає з грудня 2018 року. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач, не є членом сім"ї власника житла, за вказаною адресою не проживає з 2018 року, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом. Таким чином відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідач всупереч ст. 81 ЦПК України не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, в зв`язку з наведеним є всі підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved