Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

В травні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подальше спільне проживання з відповідачем було не можливим, зокрема, 31.10.2011 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач жодним чином не приймав участь у житті та вихованні сина, ніяким чином не турбувався про задоволення базових потреб дитини - їжі, одягу, ліків тощо. Посилаючись на дані обставини, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, додавши, що ніяких перешкод в спілкуванні з дитиною позивач відповідачу не чинив. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Представник Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та відповідність такого позбавлення батьківських прав інтересам дитини, просив позов задовольнити та розглядати справу у їх відсутність. Представник прокуратури у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним. Як вбачається з наданих документів, батьками дитини [PERSON] є [PERSON], [INFO] (позивач по справі), та відповідач [PERSON], [INFO] (відповідач), що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 24 вересня 2009 року [NUMBER] Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1790 ( а.с.31). Згідно висновку № 106-10588 від 21.11.2018 року, наданого Подільського районною в місті Києві державною адміністрацією, Службою у справах дітей неодноразово та належним чином відповідачу за адресою останньої реєстрації його місця проживання ( [ADDRESS]) направлялися листи щодо розгляду питання про позбавлення батьківських прав. Проте жодного разу відповідач не з'явився на засідання Опікунської ради, будь-яких пояснень або заперечень не надав. Службою з'ясовано, що відповідач попередньо був одружений з гр..[PERSON], яка наразі проживає з сином за адресою: [ADDRESS]. Місце проживання відповідач їм не відоме. Згідно висновку Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-10588 від 21.11.2018 року, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що вихованням, розвитком та утриманням сина повністю займається позивач. Відповідач свої батьківські обов'язки по відношенню до сина не здійснює, з сином не спілкується, не бере участі у вихованні та розвитку, не бере участі в його утриманні та участі в додаткових витрат на нього. Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлений обов'язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 16 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 36 від 30.03.2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч.1). Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідачем не доведено факту належного виконання батьківських обов'язків відносно сина, доказів на спростування доказів позивача не надано. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, маючи об'єктивну можливість виховувати свого сина, батьківським обов'язками свідомо нехтує. В судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] [INFO], а відтак, є доцільним та не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дітей, позбавлення батька дитини батьківських прав. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на те, що позивачка просить суд стягнути на утримання сина аліменти у мінімальному розмірі, гарантованому законом, суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. А відтак аліменти підлягають стягненню на користь позивачки з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 15 травня 2018 р. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн. з вимог про стягнення аліментів та 704,80 грн. на користь позивачки з вимоги про позбавлення батьківських прав. Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві для внесення відмітки до актового запису №1790 від 24 вересня 2009 року про народження дитини [PERSON] [INFO] Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved