Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась [PERSON] в якому позивач просить надати їй додатковий строк на прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Костянтинівка Донецької області, тривалістю у три місяці. В обґрунтування вказаних вимог вказує, що її тітка [PERSON] померла [INFO] в місті Костянтинівка, Донецької області, після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем вказаного майна, померла одружена не була, дітей не мала, спадкодавець склала заповіт на ім`я позивача. На день смерті спадкодавець була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а позивач - [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що про заповіт дізналась випадково, коли перебирала речі у шафі та серед паперів знайшла заповіт на її ім`я. 14 вересня 2021 року позивач звернулась до Костянтинівської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову щодо прийняття заяви про прийняття спадщини за законом в зв`язку із пропущенням встановленого на це законодавством строку, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Враховуючи викладене, просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог (а.с. 19). Представник відповідача - Костянтинівської міської ради -в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через необізнаність чинного законодавства, то видається, що правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Вважає, що обставини позивача не є поважними причинами пропуску строку. Просив в задоволення позовних вимог відмовити, розглянути справу за його відсутності (а.с. 28). З`ясувавши позицію сторони позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 жовтня 2017 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис про смерть № 1326 від 09 жовтня 2017 року (а.с. 7). Згідно договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1996 року посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Борисевич В.А., зареєстрованого в реєстрі за №4165 (а.с. 11) [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Згідно повідомлення Костянтинівського міського БТІ вих.№948 від 30 вересня 2021 року, право приватної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської ДНК Борисевич В.А за р/№4165 (а.с. 20, 25). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомості відсутні (а.с. 26, 27). 22 серпня 2007 року [PERSON] було складено заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Борисевич В.А. 22 серпня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 3662 (а.с. 9), що також вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №10780801 від 22 серпня 2007 року (а.с. 10), за яким все її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповіла [PERSON] , [INFO] . З довідки КП «СЄЗ №1» №422 від 06 вересня 2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , станом на 08 жовтня 2017 року зареєстрована: [PERSON] , 1949 року народження, з 19 листопада 1996 року, померла [INFO] , виписана 25 жовтня 2017 року (а.с. 8). З паспортних даних [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5) вбачається її реєстрація за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тобто не прийняла спадщину. Листом завідувача Костянтинівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Сівяковою Галиною від 14 вересня 2021 року № 2076/01-16 позивачу [PERSON] повідомлено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та роз`яснено право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 12). Відповідно до повідомлення Костянтинівської ДНК (а.с. 21) та Інформаційних довідок зі спадкового реєстру №66709453, №66709444, сформованих Костянтинівською державною нотаріальною конторою 05 жовтня 2021 року (а.с. 22-23, 24), у реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ч.ч. 1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі змісту статей 1268, 1269, 1270 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, за життя [PERSON] все майно, яке буде їй належати на день її смерті заповіла [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 у справі №565/1145/17 викладено висновок про те, що поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач пропустила вказаний строк з поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята, суд вважає, за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved