Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України на законних підставах у буд. [ADDRESS] з 20.05.1990 року по 09.08.1994 року, та у Біляївському районі Одеської області з 25.03.2008 року по теперішній час. Свої вимоги мотивує тим, що після закінчення школи в літку 1990 року вона приїхала в Україну, Одеську область м. Теплодар до свого дяді [PERSON] та його сім`ї з метою вступу до Педагогічного інституту. У зв`язку з тим, що її рідні на той час проживали у гуртожитку, вони не мали можливості зареєструвати її місце проживання у себе, і її було зареєстровано в [ADDRESS] , хоча вона фактично проживала за адресою [ADDRESS] . 01.07.1990 року вона влаштувалась на роботу помічником вихователя в дитячому садку, про що є відповідний запис в трудовій книжці, а звільнилась 27.06.1994 року. В 1991 році вона поступила до педагогічного училища м. Одеси на заочну форму навчання. В 1994 році після закінчення 3 курсу училища, вона полетіла у Вірменію на час канікул до своїх батьків та у вказаний період вийшла заміж і не в змозі була продовжувати своє навчання. Тоді вона приїхала до м. Одеси, щоб виписатись та звільнитись з роботи. В 2007 році вона приїхала в Україну на постійне місце проживання. В травні 2008 року вона отримала громадянство України та паспорт громадянина України. З часом її сім`я придбала житловий будинок у [ADDRESS] У віці 43 роки заявниця народила третю доньку та у віці 45 років пропустила місячний термін вклеїти свою фотокартку в паспорті. При подачі документів для отримання ІD картки їй повідомили, що їй необхідно підтвердити набуття громадянства у судовому порядку. Посилаючись на вказані обставини заявниця просить суд становити факт її проживання на території України. Представник ГУ ДМС України в Одеській області направив суду відзив, в якому просив заяву [PERSON] залишити без розгляду, посилаючись на те, що заявниця не зверталась до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття, прийняття чи встановлення належності до громадянства України, не надала до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених в Порядку, у зв`язку з чим заявниця не використала всі можливості для отримання статусу громадянства України та звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним. Представник заявниці в судовому засіданні на заяві наполягав. При цьому пояснив, що заявниця в період з 1990 - 1994 року проживала в [ADDRESS] , працювала помічником вихователя в дитячому садку «Краян», з 1991-1994 років навчалася в педагогічному училищі. Посилаючись на вказані обставини просить встановити факт її проживання на території України. Заінтересована особи представник державної міграційної служби в судовому засіданні заперечував проти вказаної заяви з підстав зазначених у відзиві. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявниця є його сестрою та приїхала до м. Теплодар Одеської області у 1990 році, працювала в дитячому садку помічником вихователя разом з його матір`ю, а в 1991 році поступила до педагогічного училища. В 1994 році вона поїхала у Вірменію, де вийшла заміж. Потім вона повернулась в Україну отримала громадянство України, про те, в 45 років своєчасно не вклеїла фотографію в паспорт, внаслідок чого їй рекомендували звернутись до суду для підтвердження громадянства. Заслухавши представника заявника та заінтересованої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] з 20.05.1990 року до 09.08.1994 року, що підтверджується копією довідки Мирненської сільської ради №20 від 07.02.2008 року та випискою з домової книги (а.с. 7, 8). З 01.07.1990 року до 27.06.1994 року заявниця працювала помічником вихователя в дитячому садку №38 про що свідчить трудова книжка [NUMBER] (а.с. 15). Заявниця навчалась в Одеському педучилищі, про що свідчить квиток [NUMBER] (а.с. 16). 27.12.2011 року заявниця придбала 2/3 частини будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрована та проживає. (а.с. 10, 26-29) Відповідно до копії довідки №308136 від 05.05.2008 року [PERSON] набула громадянство України з 25.03.2008 року на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» (а.с. 9) Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» (в редакції станом на 20.06.2007 року) передбачала, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Заявниця отримала паспорт громадянина України, який був виданий 19.05.2008 року Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області, про що свідчить відповідна його копія (а.с. 10). Тобто заявниця набула громадянство України на законних підставах, її громадянство не припинено та не скасовано. З листа начальника Головного управління щодо [PERSON] вбачається, що перевіркою архівної справи про оформлення набуття громадянства України №308136 [PERSON] [INFO] , уродженки Р. Вірменія було встановлено, що оформлення документів не відповідає вимогам пункту 1 статті 8 Закону України» Про громадянство України», а саме навчання на території України з 20.05.1990 року по 09.08.1991 року не підтверджує факт постійного проживання на території України, у зв`язку з чим їй рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання на території України на зазначені вище дати. (а.с. 17) Оскільки заявниця будучи громадянкою України та з приводу заміни паспорту зверталась до районного відділу Державної міграційної служби, а тому суд не приймає до уваги відзив заінтересованої особи, що заявниця не зверталась до них з відповідною заявою. Враховуючи те, що заявниця постійно проживала на території України на законних підставах, а саме у буд. [ADDRESS] з 20.05.1990 року по 09.08.1994 року, та у Біляївському районі Одеської області з 25.03.2008 року по теперішній час, а тому суд вважає можливим встановити вказаний факт. З урахуванням викладеного суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved