Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради. Позивач просить визнати за ним, [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 1,46 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Авангард», яка розташована на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті [PERSON], яка померла 12 лютого 2015 року. Звільнити його від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як інваліда 2 групи. Позивач зазначає, що після смерті 12 лютого 2015 року [PERSON] вій, відповідно до ст. 1268 ч.З ЦК України, як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, прийняв спадщину. Нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори заведено спадкову справу, проте йому відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Спадкодавцем втрачено свідоцтво, що підтверджує оголошення у пресі. З цих причин він не має змоги переоформити на себе спадок та отримати Свідоцтво про право спадщину. Родинні відносини з матірю позивач підтверджує свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 918697 від 04.12.1954 року, актовий запис № 23. Посилаючись на вимоги статей 392, 1235, 1261, 1268, 1273 ЦК України, просить його вимоги задовольнити. В судове засідання позивач та його представник не з явились, надали заяву, в якій просять справу розглядати у відсутності сторони позивача, вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, розгляд справи просить проводити без його участі. Представник третьої особи - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, був належно повідомлений про день, час та місце судового розгляду, поклався на розсуд суду у вирішені позову. Відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України справа розглядалась на підставі наявних у суду матеріалів, згідно з приписами ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року померла в с. Зіньків [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-БВ № 250970 від 16.02.2015 року, актовий запис № 7 видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради). Вона залишила після смерті заповіт від 15.08.2006 року, яким все своє майно заповіла позивачу, в тому числі земельний пай. Він на підставі ст. 1268 ч.3 ЦК України вступив у спадкові права як особа, яка проживала постійно зі спадкодавцем в с. Зіньків по вул. Миру, 18, що підтверджено довідкою цієї сільської ради виданою 26.08.2017 року. Їй належало право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату рії ХМ № 0126680 від 25.03.1997 року розміром 1,46 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Авангард», яка розташована на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується інформаційною довідкою № 435/0-020-38/134 -17 від 17.10.2017 року. Цей сертифікат втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті «Сільські новини» № 8 від 24 лютого 2017 року. Нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори відмовлено позивачу видачі Свідоцтв і про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). З цих причин він не має змоги переоформити на себе спадок, тобто реалізувати спадкові права в позасудовому порядку. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, виділених у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідне ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (гаїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На підставі викладеного, позивач довів підстави та предмет позову, тому за ним, відповідно до ст. 1223 ч.2 ЦК України слід визнати право на земельну частку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягнути з відповідача.

Outcome: approved