Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 18.06.2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, призначення сімї, через що виникають постійні сварки. Шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер, вважає, що сімя розпалась остаточно, термін на примирення просить не надавати. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяви (вх. № 18442 від 02.06.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 30.06.2015 року повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 32). В судові засідання, призначені на 28.05.2015 року та 03.08.2015 року не зявився. Судові повістки у даній справі про виклик до суду повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 25, 38). Поштова кореспонденція судом направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 13). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області 18.06.2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 48. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ОЛ № 053485 від 18.06.2011 року (а.с. 19). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сімї. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сімї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сімю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сімї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved