Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Старобільського районного суду Луганської області із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , та батьком [PERSON] , встановити факт, що [PERSON] , належить заява до Старобільської ДНК, складена 04 березня 2008 року [PERSON] , про прийняття спадщини щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] у м. Старобільську Луганської області. В розділі «батьки» зазначено (мовою оригіналу): батько - [PERSON] мати - [PERSON] . [INFO] батько помер. В свідоцтві про смерть зазначено: [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження Російська Федерація Архангельська область Плесецький район ст.Перлиново. Користуючись своїм правом на спадщину, мати у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини на його користь. Відповідно, він один спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] 05 червня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Вербецької Т.М. зі спільною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Того ж дня нотаріусом винесено постанову №300/02-14 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що за життя належало [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємця та спадкодавця. Просить суд звернути увагу на наступне. За часів Радянського союзу більшість документів складалися російською мовою. Україна здобула незалежність 1991 року. Діловодство поступово переходило на українську мову. Посадові особи державних органів та органів місцевого самоврядування часто припускалися помилок при перекладі текстів документів з російської мови на українську. Особливі труднощі викликали переклади власних назв, прізвищ, імен та ін. В його конкретному випадку прізвище батька російською мовою завжди писалося « [PERSON] ». У «старому» паспорті громадянина України ( [NUMBER] , виданий 17 січня 2000 року Старобільським РВУМВС України в Луганській області) його прізвище було записано українською мовою « [PERSON] ». У паспорті матері українською мовою теж записано: [PERSON] . Але в 2015 році батько загубив паспорт і йому видали інший, де прізвище українською мовою записали « [PERSON] ». Одним із доказів викладеного є карта фізичної особи - платника податків. 04 березня 2008 року Старобільською МДПІ було видано таку картку на ім`я [PERSON] . 01 липня 2015 року тією ж Старобільською МДПІ видано «нову» картку на ім`я [PERSON] . В обох документах зазначено один і той же ідентифікаційний номер особи: [NUMBER] . Технічна помилка призвела до порушення його прав спадкоємця. На сьогодні відсутні позасудові способи доведення і встановлення родинних відносин з батьком. Згідно свідоцтва про народження батька (мовою оригіналу) « [PERSON] родился четвертого июля тысяча девятьсот пятьдесят пятого года... [PERSON] : Отец - [PERSON] [PERSON] ». [INFO] [PERSON] (батькова мати, його баба) вийшла заміж та взяла прізвище « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла. Її спадщину прийняли син, [PERSON] , та дочка, [PERSON] (його тітка). Відповідно до архівних даних Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області до майна [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа №84/2008 за заявою її сина, [PERSON] . За життя батько не отримав свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері. Відтак він успадкував після смерті батька його майнові права, які він у свою чергу успадкував після смерті своєї матері. Відсутність документальних доказів їх родинних відносин з померлим батьком та його родинних відносин з померлою його бабою, [PERSON] перешкоджає успадкуванню ним їхнього майна. Цими обставинами викликана необхідність звернення до суду за захистом інтересів. Крім того, у зв`язку з відмінним написанням прізвища батька до 2015 року і після, необхідно встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме - належність [PERSON] заяви до Старобільської ДНК, складеної 04 березня 2008 року [PERSON] , про прийняття спадщини щодо майна [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, заяву підтримав. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Дослідивши докази по справі та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією паспорту, заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Старобільськ Луганської області. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками заявника зазначені російською мовою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , його батьками є: російською мовою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, російською мовою [PERSON] уклала 18 квітня 1981 року шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно копії заяви про відмову від прийняття спадщини, [PERSON] у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини на користь свого сина - заявника [PERSON] 05 червня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Вербецької Т.М. зі спільною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 05 червня 2019 року нотаріусом винесено постанову №300/02-14 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що за життя належало [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємця та спадкодавця. Дії нотаріуса відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Як вбачається з картки фізичної особи - платника податків від 04 березня 2008 року, вона видана Старобільською МДПІ на ім`я [PERSON] . 01 липня 2015 року Старобільською МДПІ видано картку на ім`я [PERSON] . В обох документах зазначено один і той же ідентифікаційний номер особи: [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли син, [PERSON] , та дочка, [PERSON] . Відповідно до архівних даних Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області до майна [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа №84/2008 за заявою її сина, [PERSON] . Усі викладені обставини підтверджуються наданою нотаріусом копією спадкової справи. За життя [PERSON] не отримав свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з досліджених письмових доказів вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , та батьком [PERSON] , та [PERSON] належить заява до Старобільської ДНК, складена 04 березня 2008 року [PERSON] , про прийняття спадщини щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення фактів, що мають юридичне значення необхідне заявнику для оформлення прав на спадкове майно. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи на володіння, користування та розпоряджання спадковим майном, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Outcome: approved