overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2016 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина, яку він не може прийняти, оскільки існують розбіжності в написанні прізвища, зокрема його прізвище значиться як «Дімєржи», тоді як прізвище його померлого батька «Демержий». В звязку з цим заявник просить в судовому порядку встановити факт того, що він [PERSON] є сином [PERSON], померлого 26 березня 2016 року. В судове засідання заявник не зявився, просив суд розглянути справу у його відсутність про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має та просить суд розглянути справу у їх відсутність, про що надали на розгляд суду відповідні заяви, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно копії свідоцтва про народження заявника серії ІІІ-ЖД № 407890 прізвище його батька вказано російською мовою як Димержи Федор Васильевич (а.с. 5). Відповідно паспорту громадянина України серії КК 355609 виданого Тарутинським РВ УМВС України 13.12.1999 року прізвище заявника зазначено як "Дімєржи Дмитро Федорович" (а.с. 4). 26 березня 2016 року батько заявника помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 440803 в якому його прізвище значиться як «Демержий». Факт, про встановлення якого просять заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому змогу належним чином оформити право на спадщину, яка залишилась після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Однак заявник не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки існують розбіжності в написанні прізвища його батька в свідоцтві про його смерть та у свідоцтві про народження та паспорті заявника, зокрема прізвище заявника «[PERSON]», тоді як прізвище його померлого батька «[PERSON]». В зв'язку з цим заявник просить в судовому порядку встановити факт того, що він [PERSON] є сином [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання заявник не з'явився, просив суд розглянути справу у його відсутність про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи - голова Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] - заперечень проти вимог заявника не мають та просять суд розглянути справу у їх відсутність, про що надали на розгляд суду відповідні заяви, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] прізвище його батька вказано російською мовою як "[PERSON]". [INFO] батько заявника помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] в якому його прізвище значиться як «[PERSON]» . Той факт, що заявник є сином померлого підтверджується довідкою з Рівненської сільської ради № 250 від 15.04.2015 року, а також показами свідків, мешканців с. Рівне Тарутинського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14-16). Факт, про встановлення якого просять заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому змогу належним чином оформити право на спадок, який залишився після смерті його батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина від якої він має намір відмовитись про що подав нотаріусу відповідну заяву. Однак заявник отримав відмову в прийнятті даної заяви, оскільки існують розбіжності в документах, зокрема прізвище заявника згідно паспорту значиться як «[PERSON]», тоді як прізвище його мати у свідоцтві про смерть значиться як «[PERSON]». В зв'язку з цим заявник просить в судовому порядку встановити факт того, що він є сином [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання заявник не з'явився, просив суд розглянути справу у його відсутність про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має та просить суд розглянути справу у його відсутності, про що надав на розгляд суду заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно копії свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] виданого 10.01.1982 року прізвище його мати вказано російською мовою як "[PERSON]" (а.с. 5). Відповідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 14.06.1999 року прізвище заявника записано «[PERSON]». [INFO] мати заявника померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Тарутинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області в якому її прізвище значиться як «[PERSON]». Факт, про встановлення якого просять заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому змогу відмовитись від спадщини, яка залишилася після смерті його матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON], який помер09 грудня 2015 року в місті Донецьк. В судове засідання учасники справи не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до приписів закону, шляхом здійснення телефонограм. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, інших заяв, клопотань або заперечень - не надала. Так, відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії I-HO 324049 видане відділом ДРАЦС Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку від 13 липня 2013 року [PERSON] дружиною [PERSON]. Також до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про причину смерті № 250 від 10 грудня 2015 року, видане Обласною клінічною туберкульозною лікарнею у місті Донецьку, свідоцтво про смерть видане на окупованій території України, зображення могили померлого. Так, згідно свідоцтва про причину смерті №250 видане Обласною клінічною туберкульозною лікарнею у місті Донецьку від 10 грудня 2015року [PERSON] помер 09 грудня 2015року, причина смерті синдром набутого імунодефіциту з проявами туберкульозу Однак вказане свідоцтво, відповідно до\~ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~є недійсною і не створює правових наслідків. Такі докази суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для зясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозвязку з іншими доказами та відомими суду обставинами. Таким чином, враховуючи наведені вище докази в їх сукупності дозволяють суду зробити обґрунтований висновок стосовно факту смерті [PERSON] 09 грудня 2015 року в місті Донецьку. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 10 липня 2017 року в місті Красний Луч Луганської області. В судове засідання учасники справи не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до приписів закону, шляхом здійснення телефонограм. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, інших заяв, клопотань або заперечень - не надала. З викладених обставин суд вважає за можливе розглянути заявлені [PERSON] вимоги за відсутності учасників у справі на підставі наявних доказів, та в звязку з таким висновком вказує наступне. Відповідно достатті 257-1ЦПК України\~заявапро встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Як вбачається з ксерокопії паспорту [PERSON] є дружиною [PERSON]. Також до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про причину смерті №42 від 11 липня 2017 року, що видана поліклініка №2 м. Красний Луч.Так, згідно свідоцтва про причину смерті №42 видане поліклініка №2 м. Красний Луч від 11 липня 2017 року [PERSON] помер 10 липня 2017 року, причина смерті хронічна сердцева недостатність Однак вказане свідоцтво, відповідно до\~ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~є недійсною і не створює правових наслідків. Такі докази суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для зясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозвязку з іншими доказами та відомими суду обставинами. Згідно ч. 3ст. 49 ЦК України факт смерті підлягає державній реєстрації та обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи наведені вище докази в їх сукупності дозволяють суду зробити обґрунтований висновок стосовно факту смерті [PERSON] 10 липня 2017 року в місті Красний Луч Луганської області. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 28 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 15 березня 2004 року № 90/А-2004 було виписано на його ім'я Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 038078. Виписуючи державний акт в графі «прізвище, ім'я, по батькові» він зазначений як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». При видачі документу він не звернув уваги на цю помилку та не виправив її. В судове засідання заявник не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Тєльпіс Д.І. заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, з матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2004 року заявник отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 038078, виданий на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 15 березня 2004 року № 90/А-2004, площею 3,64 га розташованої на території Рівненської сільської Ради Тарутинського району Одеської області, де в графі "прізвище, ім'я, по батькові"його помилково записали, як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження та паспорту заявник значиться як [PERSON] (а.с. 5,6). З показів свідків мешканців с. Рівне Тарутинського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] вбачається, що саме [PERSON] належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038078 (а.с.9,10). Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право на оформлення даної земельної ділянки, тому дана заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 28 квітня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 15 березня 2004 року № 90/А-2004 було виписано на його ім'я Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 038079. Виписуючи державний акт в графі «прізвище, ім'я, по батькові» він зазначений як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». При видачі документу він не звернув уваги на цю помилку та не виправив її. В судове засідання заявник не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Тєльпіс Д.І. заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, з матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2004 року заявник отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 038079, виданий на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 15 березня 2004 року № 90/А-2004, площею 3,64 га розташованої на території Рівненської сільської Ради Тарутинського району Одеської області, де в графі "прізвище, ім'я, по батькові"його помилково записали, як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження та паспорту заявник значиться як [PERSON] (а.с. 5-7). З показів свідків мешканців с. Рівне Тарутинського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] вбачається, що саме [PERSON] належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038079 (а.с.10,11). Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право на оформлення даної земельної ділянки, тому дана заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги мотивує тим, що 10 лютого 1977 року Тарутинським СМУ-21 Тарутинського району Одеської області на його ім'я було виписано та в результаті цього видано трудову книжку серії [NUMBER], в якій була допущена помилка. Так, в трудовій книжці помилково була вказана дата та рік народження - «[INFO] рік», але як зазначив заявник відповідно до паспорту та інших документів дата та рік його народження значиться - "[INFO] рік». На підставі цього в трудову книжку вносилися виправлення, але вони не мають юридичної сили, оскільки ніким не посвідчені. У зв'язку з розбіжностями в правовстановлюючих документах він звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа. В судове засідання заявник не з'явився, вимоги заяви підтримує в повному обсязі просив суд розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Представник зацікавленої особи заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву та просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. У зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, з матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 1977 року на ім'я [PERSON] була виписана та видана трудова книжка серії [NUMBER]. Під час виписування трудової книжки була допущена помилка. Так, в трудовій книжці помилково була вказана дата та рік народження - «[INFO] рік», але як зазначив заявник відповідно до паспорту та інших документів дата та рік його народження значиться - "[INFO] рік». У зв'язку з цим в трудову книжку були внесені виправлення, однак вони юридичної сили не мають, оскільки ніким не були посвідчені. Згідно паспорту заявника серії [NUMBER] виданого 23 грудня 2001 року Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області його прізвище, ім'я, по батькові та дата, рік народження вказано - [PERSON], [INFO]. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявник [PERSON] народився [INFO] року. Крім того, факт про задоволення якого просить заявник підтверджується довідкою Бородінської селищної ради Тарутинського району Одеської області та поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON], мешканців смт. Бородіно Тарутинського району Одеської області. За таких обставин суд вважає встановленим факт належності заявнику зазначеної трудової книжки та необхідним його вимоги задовольнити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, а саме заповіту від 29 березня 2013 року. Свої вимоги мотивує тим, що у вказаному вище заповіті по батькові спадкодавця зазначено як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», а місяць народження «травень» замість вірного «жовтень». При видачі документу він не звернув уваги на цю помилку та не виправив її. В судове засідання заявник не з'явився. Представник заявника за дорученням просив суд розглянути справу у відсутність заявника, про що надав відповідну заяву (а.с. 23). Представник заінтересованої особи - приватний нотаріус Тарутинського районного нотаріального округу [PERSON] - заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України (а.с.21). Представник заінтересованої особи - голова Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області Паскалов Г.Г. - заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України (а.с.22). В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, з матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2013 року [PERSON] склав заповіт зареєстрований в реєстрі за №13, де в графі "прізвище, ім'я, по батькові" його по батькові вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», а місяць народження «травень» замість вірного «жовтень» (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] його по батькові «[PERSON]», а дата народження [INFO] року (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] його прізвище, ім'я, по батькові - [PERSON] (а.с.9). З показів свідків мешканців с. Петрівськ Тарутинського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13) вбачається, що дійсно заповіт від імені [PERSON], [INFO] посвідчений 29 березня 2013 року за реєстровим №13 секретарем Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області - виданий саме [PERSON], [INFO]. Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право на оформлення спадку, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved