Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Виклад позиції позивача Сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2016 рік. За час проживанні у шлюбі мають троє дітей: народження, батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач. дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON],. [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалося, а тому згідно рішення Немирівського районного суду від 24.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач офіційно не працює та має мінливий заробіток у сфері ремонту автотранспорту, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, духовним та їх фізичним життям не цікавиться. Діти проживають разом із матір'ю та знаходяться на повному її утриманні. Тому позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошові сумі, а саме по 2500 гривень на кожну житину від усіх доходів відповідача і до повноліття дітей. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 28.12.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача До початку судового розгляду заяв та клопотань від учасників судової справи не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді від 28.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розяснено сторонам,що у випадку наявності клопотання провиклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки, запропоновано відповідачевіу пятнадцятиденнийстрок здня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.10). Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України розяснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідачем не надіслано до суду відзиву у встановлений судом в ухвалі від 28.12.2018 року строк, про поважність причин його неподання не повідомлено. Враховуючи, що відповідачем не надіслано до суду відзиву у встановлений судом в ухвалі від 28.12.2018 року строк, про поважність причин його неподання не повідомлено, тому суд вважає, що [PERSON] відзив не надано без поважних причин. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення сторін, тобто у порядку письмового провадження, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.191 ЦПК України, немає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі із відповідачем від даного шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON],. [INFO] та дочку [PERSON], [INFO](а.с.6,7,8) Діти проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Брацлавської селищної ради № 3836 від 21.12.2018 року (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, життям дітей не цікавиться. Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обовязку утримувати дітей, зокрема, спірні правовідносини регулюються ч. ч. 2,4 ст. 84, 150,180,181,182 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістомст.180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1ст.181 СК України). За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2ст.182 СК України). Висновки суду За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про стягнення аліментів на утримання дітей, матеріальне не забезпечення дітей з боку батька відповідача по справі та інші обставини справи, суд вбачає підстави для задоволення позову і приходить до висновку, що оскільки відповідач є працездатною людиною, тому зобов'язаний утримувати власного сина та спроможний сплачувати аліменти на його утримання у відсотковому співвідношенні від всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку у відсотковому співвідношенні, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved