Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить постановити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком розташованим по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що позивачка є власником житлового будинку по [ADDRESS] . даний іакт підтверджується договором дарування від 16.01.2002. Відповідно до довідки № 11659, виданої 08.08.2019 виконкомом Городенківської міської ради, у даному житловому будинку зареєстровано шестеро людей, а саме: позивачка [PERSON] , 1953 р.н., дочка позивачки [PERSON] , 1970 р.н., зять [PERSON] , 1970 р.н., внучка [PERSON] , 1991 р.н., внук [PERSON] , 1993 р.н., та відповідач [PERSON] , 1992 р.н. Однак, відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча, фактично з 2010 року по даний час в зазначеному будинку не проживав і не з`являвся. Позивачка не зверталася до відповідача з проханням, що б він добровільно виписався з належного їй будинку, оскільки останній знаходиться за кордоном. Оскільки за даною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Звернення позивачки до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Одночасно в даній заяві зазначила, що повістку на 01.10.2019 на імя [PERSON] вона отримала особисто та розписалася за нього. Відповідач [PERSON] в судові засідання 06.11.2019 та 25.11.2019 не з`являвся з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак до суду повернувся поштовий конверт без вручення судової повістки з відміткою " інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення". Крім того, про розгляд справи 25.11.2019 [PERSON] повідомлявся через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу Городенківського районного суду Івано-Франківської області. Клопотання про відкладення розгляду справи 25.11.2019 від [PERSON] до суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази,, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Копією договору дарування від 16 січня 2002 року посвідченого нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 63 стверджено, що [PERSON] подарував [PERSON] належний йому житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку розміром 0,1000 гектара, які знаходяться за [ADDRESS] . Відмітка на даному договорі даруванні свідчить про те, що вказана в цьому документі (квартира будинок) за адресою: [ADDRESS] зареєстрована в Коломийському МБТІ на праві приватної власності за [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 3 05.02.2002 за реєстровим № 344. Відміткою в паспорті серії [NUMBER] , виданому Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 01.12.1999 про місце проживання стверджено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] 19.02.2002. Довідкою № 11659 , виданою 08.08.2019 виконавчим комітетом Городенківської міської ради стверджено, до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] входять: дочка [PERSON] , 1970 р.н., зять [PERSON] , 1970 р.н., внучка [PERSON] , 1991 р.н., син [PERSON] , 1981 р.н., племінник [PERSON] , 1992 р.н., внук [PERSON] , 1993 р.н. З акту про встановлення фактичного місця проживання осіб від 09 серпня 2019 року складеного комісією міської ради на підставі звернення [PERSON] від 09.08.2019 з метою встановлення фактичного місця проживання особи відвідано будинок [ADDRESS] слідує, що на дату відвідування помешкання встановлено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий 21.01.2010, що зареєстрований в [ADDRESS] , за вказаною адресою з 2010 року не проживає, місце його перебування невідоме, контактів із власником помешкання не підтримує. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Письмовими поясненнями свідка [PERSON] , які подані до суду 25.11.2019 через канцелярію суду, стверджується, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] та є сусідкою [PERSON] . Ствердила, що [PERSON] близько десяти років не проживає в будинку за адресою по [ADDRESS] і їй невідомо де він тепер проживає, у вказаний будинок не невідується. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач не є членом сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачкою не укладав. Судом встановлено, що він не проживає в будинку позивачки, хоча зареєстрований в ньому. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Те, що відповідач фактично не проживаючи в будинку позивачки, зареєстрований в ньому, перешкоджає позивачці належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] , власником якого є позивачка [PERSON] . На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України,

Outcome: approved