Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, яка мотивована тим, що 09.11.2017 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок, частина квартири, автомобіль та вклади. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, та в передбачений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус видав позивачеві свідоцтва про право на спадщину на автомобіль, вклади та частину квартири. Постановою нотаріуса від 17.07.2018 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Маяки, пров. Партизанський, 5, у звязку з тим, що позивачем не був наданий оригінал правовстановлюючого документу на будинок на імя спадкодавця. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Маяки, пров. Партизанський, 5. В судове засідання позивач [PERSON], не зявилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач Маяківська сільська рада Словянського району Донецької області, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без участі свого представника, рішення ухвалити на розсуд суду. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 008030 від 15.11.2017 року, виданого Словянським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, [PERSON] помер 09.11.2017 року. Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок, частина квартири, автомобіль та вклади. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 363720 від 05.10.1974 року, [PERSON] 05.10.1974 року уклав шлюб з Чаплієвою ([PERSON] після укладення шлюбу) Н.О. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом. Спадкова справа до майна померлого 09.11.2017 року [PERSON] заведена приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49892344 від 16.11.2017 року. Як видно з дослідженої судом зазначеної спадкової справи, 16.11.2017 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 16.05.2018 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири №17 в житловому будинку №13 по вул. Вокзальній у м. Словянську, автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) №Y6D11030750076034 , державний реєстраційний номер [NUMBER], та на вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ПАТ КБ «ПриватБанк». У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., Словянський р-он, с. Маяки, пров. Партизанський, буд. 5, відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.07.2018 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем [PERSON] не надано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на даний житловий будинок за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.03.1995 року [PERSON] є власником житлового будинку №5 по пров. Партизанському в с. Маяки Словянського району Донецької області. Відповідно до повідомлення Міськрайонного управління у Словянському районі та м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 20.06.2018 року за [PERSON] зареєстровані земельні ділянки відсутні. Відповідно до довідки Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області від 27.08.2018 року, згідно з записом погосподарської книги №9 (номер обєкта погосподарського обліку 0797-3) за 2016-2020 роки власником будинку за адресою: с. Маяки, пров. Партизанський, буд. 5, є [PERSON], який помер 09.11.2017 року. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 04.06.2018 року №1463-18/0.46/01, наданої замовнику інвентаризації [PERSON], станом на 23.05.2018 року власником обєкта нерухомого майна будинку, розташованого за адресою: Донецька обл., Словянський р-он, с. Маяки, пров. Партизанський, буд. 5, зазначений [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 18.03.1995 року за №536. Літня кухня, сарай «Б» колишня літня кухня «Б», літні душ «Г» колишній душ «Г», вбиральня «Д», теплиці «Е,Ж», гараж, сарай «З», альтанка «К» - побудовані до 05.08.1992 року і згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 не є самовільними і дозволу не потребують. Свідоцтво про право на спадщину від 18.03.1995 року за №536 видане без проведення інвентаризації та отриманні довідки-характеристики БТІ. 22.05.2018 року КП «БТІ» на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., Словянський р-он, с. Маяки, пров. Партизанський, буд. 5, та складено звіт про оцінку вказаного нерухомого майна, яка становить 28950 грн. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі\~є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Дана обставина унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved