Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] в якому просив позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради, як такий, який позбавлений батьківського піклування, оскільки відповідач відмовилася забрати дитину з пологового відділення КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С.Лучанського». Ухвалою від 01.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 29.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала. Ухвалою від 25.11.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.08.2018 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Державна реєстрація народження дитини проведена за рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 13.07.2018 року №139. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 10.08.2018 року №162 малолітньому [PERSON] , встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 05.07.2018 року з метою з`ясування можливості повернення новонародженої дитини у біологічну родину, спеціалістами служби у справах дітей відвідано адресу мешкання відповідача, але до помешкання потрапити не вдалося. Зі слів сусідів встановлено, що відповідач веде аморальний спосіб життя, не працює, до її помешкання постійно приходять по сторонні чоловіки в стані алкогольного сп`яніння. Листом Лиманської районної державної адміністрації Одеської області службою у справах дітей повідомлено, що відповідно до листва Сербківської сільської ради від 19.07.2018 року №СР-02-13-333 на території сільської ради зареєстрована [PERSON] , [INFO] , але не проживає більше десяти років. Із близьких родичів на території ради зареєстрований та проживає брат [PERSON] , [INFO] , який пиячить, колишній чоловік [PERSON] , 1975 р.н., та син [PERSON] , [INFO] . Зі слів родичів, зв`язку з [PERSON] вони не підтримують та бажання взяти дитину на виховання не мають. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради №163 від 10.08.2018 року, призначено [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] до його повноліття та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з опікуном [PERSON] . Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] було позитивно розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради та відповідно до висновку виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 24.06.2019 року визначено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Із матеріалів справи вбачається що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться про її долю, не створив умов для її утримання, виховання та розвитку. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєю малолітньої дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved