Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт з її нерухомого майна, а саме з будинку [ADDRESS] та з будинку [ADDRESS] ; внести до Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майнавідомості про зняття арешту з вказаного майна. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власницею будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] . У виконавчому провадженні на все її нерухоме майно накладено арешт , про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено реєстраційний номер обтяження 13291033. На даний час будь-які виконавчі провадження щодо неї в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відсутні, однак у позасудовому порядку неможливо зняти накладений арешт. Викладені обставини змусили її звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але її представник подав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати за його та позивачки відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро) до суду не з`явився, надавши заяву, в якій вирішення питання щодо заявлених [PERSON] позовних вимог залишив на розсуд суду та просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2012, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.11.2010, витяг про державну реєстрацію прав від 14.11.2010, договір від 12.03.1993 свідчать про те, що [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] (6, 7, 8, 9). Зі змісту листа від 30.09.2019 №21445 та інформації від 01.06.2020 вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься реєстраційний номер обтяження 13291033, який свідчить про те, що на об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2020 (а.с.5, 61). Лист від 03.06.2020 №202660, розпорядження від 09.01.2019 №6, акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2019 та витяг з виконавчого провадження спецрозділ від 01.06.2020 підтверджують те, що на примусовому виконанні в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебувало виконавче провадження №35294204. Під час його виконання на майно [PERSON] накладено арешт. Дане виконавче провадження закінчено в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду та знищено 28.02.2019 (а.с.54, 55, 56-58, 59-60). Тож, будь-які виконавчі документи щодо стягнення з [PERSON] коштів на виконанні в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро)\~на даний\~час не перебувають. Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом\~ст.ст.316,\~317,\~319\~ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України. Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Листом Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 30.09.2019 №21445 позивачці роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняття арешту немає, арешт може бути зняти лише за рішенням суду згідно з ч.5 ст.59 вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З абзацу 1 частини 2 цієї статті вбачається, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що арешт на нерухоме майно позивачки порушує її право власності, оскільки вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, те, що на примусовому виконанні в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) стосовно [PERSON] не перебуває жодних відкритих виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту майна [PERSON] , а тому вважає за необхідне позовну заяву задовольнити. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved