Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся в суд з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким Встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем, його мамою - [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області та встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] [INFO] року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області правовстановлюючого документу - «Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок», яке видано виконавчим комітетом Ходорівської міської ради народних депутатів Жидачівського району Львівської області 29вересня 1986 року, в якому її прізвище ім'я та по батькові зазначено як «[PERSON] В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що [INFO] року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області помела його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належний померлій житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. За життя мати склала заповіт , згідно якого все належне їй майно заповіла йому та його сестрі. Проте, остання на спадкове майно не претендує. У визначений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини він не звертався. Проте, на час відкриття спадщини проживав спільно із спадкодавцем, відтак спадщину фактично прийняв. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] - отримав відмову у видачі такого, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок (свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Ходорівської міської ради народних депутатів Львівської області) оформлений на ім'я «[PERSON] (а не [PERSON]), тобто прізвища спадкодавця та власника майна відрізняються. Вказана відмова нотаріуса позбавляє його можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Заявник [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити. Заінтересовані особи: [PERSON] та приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу Костур О.М. подали заяву в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності, оскільки проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечують. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про одруження, що 30 травня 1959 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» /а.с. 20/. Правильність написання прізвища [PERSON] як «[PERSON]» після 1959 року, додатково підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 06травня 1969 року; свідоцтвом про народження сестри заявника(заінтересованої особи - [PERSON]) серії [NUMBER] від 16листопада 1960 року та заповітом від 05 березня 2009 року /а.с. 10, 12, 23/. Разом з тим, у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 23вересня 1986 року зазначено, що таке видано на «[PERSON] /а.с. 17/. Судом встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть, що [PERSON] помела [INFO] року /а.с. 11/. З долученої до матеріалів справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №34/02-31 від 21квітня 2018 року, вбачається, що заявник[PERSON]., як спадкоємецьза заповітом звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте, отримала відмову у видачі такого, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок (свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Ходорівської міської ради народних депутатів Львівської області) оформлений на ім'я «[PERSON] (а не [PERSON]), тобто прізвища спадкодавця та власника майна відрізняються/а.с. 25/. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у «Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок», яке видано виконавчим комітетом Ходорівської міської ради народних депутатів Жидачівського району Львівської області 29вересня 1986 року, в якому її прізвище ім'я та по батькові зазначено як «[PERSON], допущена помилка у написанні прізвища власника вказаного житлового будинку, а саме замість правильного «[PERSON]», вказано «[PERSON]», усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Також в поданій до суду заяві [PERSON] пояснив, що протягом останніх років(з 2013 року) і до дня її смерті спільно проживав зі спадкодавцем [PERSON] без реєстрації, оскільки остання була його мамою та в силу проблем із здоров'ям потребувала стороннього догляду та допомоги. Окрім того, факт проживання заявника зі спадкодавцем додатково стверджується довідкою Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області №91 від 16квітня 2018 року, згідно якої: [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею, без реєстрації, проживав син - [PERSON], який займався організацією похоронів матері і фактично після її смерті вступив в управління спадковим майном /а.с. 17/. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, так як у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені факти, суд приходить до переконання про те, що заявник дійсно проживання разом із спадкодавцем, його мамою - [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку вищезазначених фактів, відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved