Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просять встановити факт народження дитини\~ [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є пробабцею новонародженого [PERSON] . [INFO] [PERSON] , яка у шлюбі не перебуває, народила у місті Макіївці Донецької області сина - [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про народження. При зверненні до Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для реєстрації народження дитини, їй було відмовлено, тому що медичні документи, видані на території, яка непідконтрольна Україні, не приймаються відділом ДРАЦС для реєстрації. Заявник позбавлена можливості реалізувати свої права щодо реєстрації народження дитини, а також щодо здійснення особистих немайнових прав та з метою запобігання обмеження цивільних прав та обов`язків дитини просить суд встановити факт народження дитини та відомості про батька дитини записати відповідно до вимог ст. 135 СК України. Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Заявник надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи\~Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання не з`явився, надіслали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, вирішення заяви залишили на розсуд суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 505 від 27 листопада 2020 року, виданого «Міською лікарнею міста Макіївки», [PERSON] [INFO] народила хлопчика. Заявник [PERSON] є рідною бабцею [PERSON] , та відповідно пробабцею новонародженого [PERSON] , що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 січня 1976 року; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30 грудня 1987 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 1997 року; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 серпня 2017 року. Крім цього, як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2019 року, [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , а саме 27 серпня 2019 року, тобто на момент народження дитини у шлюбі [PERSON] не перебувала. Згідно з листом Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за вих. № 409/20.2-105 від 15 грудня 2020 року заявнику відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження видане на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму\~Верховного суду\~України N\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» за нормами ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст.13\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ч.1 ст.144\~СК\~України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.7\~Закону\~України\~«Про громадянство\~України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що медичне свідоцтво про народження №1396 від 21.09.2020 року, видане в м. Донецьк, відповідно до\~ст.9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України" є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Outcome: approved