Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 18 вересня 2018 року, вони з відповідачем уклали шлюб. В них є спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . Після одруження сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Під час спільного проживання постійно між ними виникали сварки, що призвело погіршення сімейних стосунків. З січня 2019 року вони не проживають разом, чоловік створив іншу сім`ю, де і проживає. На даний момент між ними склалися неприязні стосунки, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Їхня дитина за спільною домовленістю проживатиме разом з нею. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, просить розірвати шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 18.09.2018 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.4). В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Шлюб фактично розпався. Сторони з січня 2019 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Outcome: approved