Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Тростянецького районного суду від 06.07.2007 року з [PERSON] на користь позивача присуджені до стягнення аліменти в розмірі 250гн. щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] повноліття. На той час розмір аліментів відповідав діючому законодавству. В даний час відповідач має постійне місце роботи, стан його здоров`я задовільний. В зв'язку з чим просила стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того просила стягнути судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу в його відсутності. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.03.2005 року(а.с.7). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.07.2007 року з [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 250грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття(а.с.6). На виконання рішення було видано виконавчий лист по справі №2-370 від 06.07.2007 року(а.с.8). Суд звертає увагу, що позивачка змінила прізвище на [PERSON] в зв`язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2015 року(а.с.5). Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 80 ч. 3, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та у інших випадках передбачених цим Кодексам. Згідно ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття, посилаючись на зміни в законодавстві та погіршення свого матеріального стану. Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров'я однієї зі сторін тощо. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір (батько) дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Як встановлено, на підставі рішення Тростянецького районного суду від 06.07.2007 року аліменти із відповідача стягувалися в твердій грошовій сумі в розмірі 250,00 грн. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що відповідач має офіційне місце роботи. А оскільки, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тому розмір аліментів визначений у виді 1/4 частини всіх видів доходу відповідача буде забезпечувати у максимально можливій мірі здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, виходячи з встановлених обставин справи, та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 06.07.2007 року з твердої грошової суми 250,00грн. щомісячно на 1/4 частину всіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що «Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Виходячи з вищевикладеного, з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 25.09.2017 року. Виконавчий лист №2-370, виданий на підставі рішення Тростянецького районного суду від 06.07.2007 року підлягає відкликанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640,00 грн. та на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати за надання правової допомоги в сумі 500грн.(а.с.9). На підставі викладеного,

Outcome: approved