Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 25 жовтня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Росохацькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №08. Від подружнього життя в них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї у них не склалося. З різних причин між ними часто виникали непорозуміння, сварки. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Спільного господарства не ведуть, миритись не бажають. Фактично їх сім'я розпалася та існує формально. Позивач просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір'ю. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 25 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Росохацькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 08. Від подружнього життя в них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належна сім'я в сторін не створилася. Між сторонами часто виникали непорозуміння, сварки. Вони спільного господарства не ведуть, миритись не бажають. Фактично їх сім'я розпалася та існує формально. Сторонам надавався час для примирення, якого не наступило. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved