Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Перелюбської сільської ради про визнання права на земельну частку (па) в порядку спадкування та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON], яка померла 28.09.2003 року, а саме на земельну частку (пай) площею 4,29 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0217993, виданого Корюківською районною державною адміністрацією 14 серпня 1997 року. В судове засідання позивач не зявилась, в позові просила розглянути справу без її участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подали письмову заяву про слухання справи без їх участі, позов визнають в повному обсязі. Представник Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на думку суду. Також повідомили, що до майна померлого 13 липня 2007 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. В звязку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що 28 вересня 2003 року помела бабуся позивача [PERSON] у віці 93 роки. Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області було передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» на території Перелюбської сільської ради земельну ділянку з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі. За життя [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0217993 на земельну частку розміром 4,29 умовних кадастрових гектари, 14 серпня 1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 453. Саме на дане майно померлої [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON] не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала. Так як спадщина відкрилася за часу дії норм Цивільного кодексу УРСР, позивач вступила у володіння спадковим майном, тому фактично прийняла спадщину, але не отримала свідоцтво про право на спадщину, так як вважала, що вже є власником спадкового майна. У випадку коли особа прийняла спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформила права на спадщину, необхідність у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини відсутня. На даний час позивач виявила бажання розпорядитися своїм майном, яке отримала у спадок, а саме передати в оренду земельну частку (пай). Але їй пояснили, що відповідно до норм чинного законодавства передавати в оренду можна лише сформовані земельні ділянки. Для цього їй необхідно оформити їх у відповідності до чинного законодавства. Для вирішення даного питання позивач звернулася до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де надала докази прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], але в документах вона не знайшла сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на померлу. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Письмової відмови державний нотаріус позивачу не надав, проінформував, що ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Нажаль документи були втрачені, тому для вирішення даного питання позивач змушена звернутися до суду. Для підтвердження дійсності отримання покійною [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач звернулась із заявою до Відділу Держгеокадастру у Корюківському районі, де їй надали відповідну інформацію (К-1056/0-1097/6-16 від 17.06.2016). У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду. Склалася така ситуація, що позивач не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковані земельні ділянки, оскільки оригінал сертифікату на вказану земельну ділянку втрачені та відновлення їх не можливе. Згідно об»яви в газеті «Маяк» від 10.09.2016 року втрачений сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №0217993 по КСП "Зоря" Перелюбської сільської ради, виданий 14.08.1996 року на ім»я [PERSON], вважати недійсним. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати сертифікат на право на земельну частку (пай), так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору, сплачені позивачем при подачі позову до суду, залишити за позивачем.

Outcome: approved