Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Відділ «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області в особі органу опіки і піклування звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини відповідач знаходився в місцях позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі має проблеми пов`язанні з довготривалим вживанням наркотичних речовин, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, дитину відвідував лише два рази, фактично з моменту народження всі батьківські обов`язки відносно малолітнього [PERSON] виконує тітка дитини [PERSON] , яка створила належні умови для її проживання. На теперішній час відповідач не працює, не дбає і не турбується про дитину. Тому позивач просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, стягнути аліменти на утримання дитини, залишивши її на вихованні у тітки [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі й в електронному вигляді, від нього не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідач являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). Матір`ю є [PERSON] , яка на даний час позбавлена батьківських прав за невиконання обов`язків. Відповідач [PERSON] на момент народження дитини перебував в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 23). Після звільнення з місць позбавлення волі, відповідач [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони, ніде не працює, має проблеми пов`язанні з довготривалим вживанням наркотичних речовин, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, не приділяє належної уваги вихованню, утриманню, матеріальному забезпеченню своєї дитини, не прикладає належних зусиль для створення необхідних умов для повернення дітей в родину. Згідно рішення Виконавчого комітету Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області № 146 від 27 листопада 2019 року, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав та тимчасово влаштовано у сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також начальнику відділу «Служби у справах дітей В.Сироватської сільської ради клопотати до суду щодо позбавлення батьківських прав його батьків (а.с. 16). Відповідач має проблеми довготривалого характеру із вживанням наркотичних речовин, зі слів [PERSON] відповідач неодноразово перебувала в наркотичному сп`янінні та знаходиться на обліку в наркологічному диспансері. Відповідно до актів обстеження умов проживання [PERSON] від 25.07.2019 р., 01.08.2019 р, 16.08.2019 р., 24.09.2019 р., 22.10.2019 р., 25.11.2019 р., 26.11.2019 р., на час обстеження у період з липня по листопад новонароджена дитина постійно знаходилась під наглядом тітки. Всі умови для нормального проживання дитини в будинку створені тіткою [PERSON] .. Дитина має окрему кімнату, окреме облаштоване сучасне ліжечко для новонародженого, одяг, колиски, запаси підгузків і суміші, які необхідні дитині відповідного віку. У будинку є газове опалення, є всі необхідні умови проживання для інших членів родини. Новонародженого згідно графіку відвідує сімейний лікар (арк.с. 25-26. 28-37). Згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 03.04.2020 року мати малолітнього [PERSON] позбавлена батьківських прав (а.с. 47-48). Відповідно до висновку В.Сироватськї сільської ради Сумського району від 25 травня 2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав, відділ «служби у справах дітей» вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 58-59). Судом встановлено, що [PERSON] не цікавиться станом здоров`я та розвитку дитини, не надає їй ніякої матеріальної допомоги. В зв`язку з тим, що відповідач не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоров`я, повністю втратив контакт з сином, суд вважає, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і таким відношенням до неї, відповідач порушує права та інтереси малолітнього [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання малолітньої дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього [PERSON] , а тому його слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved