overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON] 23 червня 1999 року в с.Магала Новоселицького району відкрилася спадщина на 1\\2 частини на домоволодіння. Вона як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла своєчасно. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1\\2 частини домоволодіння яке розташоване в с.Остриця-Магала Новоселицького району по вул.Шкільна №38 ,що складається з житлового будинку літ.А. Літньої кухні літ. Б, сараю літ.Є, Літньої кухні літ.Ж, сараю літ.З. вбиральні літ.І. колодязя №1, огорожі № 1-4.б,7. В судовому засіданні позивачка позов підтримала Представник відповідача в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є лист Магалянської сільської ради, в якому вона просить розгляд справи провести без участі її представника, позов визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1\\2 частини домоволодіння яке розташоване в с.Остриця-Магала Новоселицького району по вул.Шкільна №38, ща складається з житлового будинку літ.А. Літної кухні літ. Б, .сараю літ.Є, Літньої кухні літ.Ж, сараю літ.З. вбиральні літ.І. колодязя №1, огорожі № 1-4.6,7. Позивачка як спадкоємець за заповітом після смерті матері спадщину прийняла своєчасно. Однак не може оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім'я матері [PERSON] інших спадкоємців які мають права на обов'язкову частку в спадщині не має, то суд вважає, що право власності на спадщину слід визнати за позивачкою. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270. 1296 ЦК України, ст.17 Закону України "Про власність", суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

В січні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по вул..Річна №20 с.Костичани Новоселицького району посилаючись на те, що 30 жовтня 2009 року в с. Костичани Новоселицького району померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.А, сараю літ.Г, погребу літ.Пг, колодязя №1, огорожі №2,-6. Вона як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла своєчасно. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку вищевказаного домоволодіння. Позивачка як спадкоємець за заповітом своєчасно її прийняла, однак не може оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених на ім»я померлої [PERSON] Відповідач спадщину не прийняв і не претендує на неї. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270. 1296 ЦК України, ст.17 Закону України "Про власність", суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

В січні 2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 26 липня 1998 року в с.Тарасівні Новоселицького району помер [PERSON] Після смерті останнього відкрилася спадщина 1\\3 частку домоволодіння, яке розташоване по вул.Радянська №17 с.Тарасівці Новоселицького району, що складається з житлового будинку літ.А, гаража літ.В., літньої кухні літ.Г.,сараю літ.Д., навісу літ.Е вбиральні літ.Є. колодязя №1, огорожі №2-3 . Позивачі просили визнати за ними право власності на l/6 частку вищевказаного домоволодіння, оскільки вони як спадкоємці першої черги спадщину після смерті [PERSON] прийняли своєчасно. Інших спадкоємців які мають права на обов'язкову частку в спадщині не має В судовому засіданні позивачі підтримали позов в повному обсязі і просили задовольнити його. Відповідачі позов визнали. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 26 липня 1998 року відкрилась спадщина на 1/3 частку вищевказаного домоволодіння. Позивачі як спадкоємців за законом першої черги спадщину прийняли своєчасно. Однак не може оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім'я спадкодавця . Оскільки інших спадкоємців які мають права на обов'язкову частку в спадщині не має, то суд вважає, що права власності на спадщину слід визнати за позивачами . На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270. 1296 ЦК України, ст.17 Закону України "Про власність", суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] (далі також - позивач) звернулась до Корольовський районний суд м. Житомира з позовом до [PERSON] (далі також - відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики 44900 грн. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 23 листопада 2013р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики про отримання відповідачем коштів на суму 52700,00 грн. зі строком повернення до 23.09.2013 р., про що відповідачем складено відповідну розписку, однак в обумовлений у договорі строк позичені кошти відповідач повернув частково на загальну суму 7800,00 грн., у зв"язку з чим заборгованість склала суму 44900,00 грн. Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні, попереджений судом про наслідки визнання позову, позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 листопада 2013 року між сторонами у простій письмовій формі було укладено договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачу у власність кошти в сумі 52700,00 грн., а відповідач зобов"язався повернути позивачу всю суму позики до 23.09.2013 року, про що підписав розписку. Як вбачається з розписки від 23.11.2012 року відповідачем частково повернута сума позики на загальну суму 7800,00 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, враховуючи невиконання [PERSON] як позичальником свого обов'язку щодо повернення [PERSON] як позикодавцю залишку позичених у неї грошових коштів, а також визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 44900,00 грн. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 449 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

В січні 2014 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулась [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин з 2010 р., відсутністю спільного з відповідачем господарства та бюджету. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, надавши також нотаріально посвідчену заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності та про повне визнання ним позовних вимог про розірвання шлюбу. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі оригіналу свідоцтва про шлюб, виданого 10 січня 2014 р. (повторно) відповідно до якого 16.08.1986 р. зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка після державної реєстрації шлюбу обрала прізвище [PERSON] Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON]., [PERSON], третя особа УДМС України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим по [ADDRESS]. В обґрунтування вимог [PERSON] зазначає, що 12 червня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. У будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] З червня 2002 року проживає в зазначеному будинку разом зі своєю сім»єю, нікого з відповідачів жодного разу не бачила, до будинку вони не приходили. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з»явився, надала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомленя належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з свідоцтва про право власності на житло вбачається, що будинок, [ADDRESS] належить [PERSON]. (а.с.5). З довідки та акту Квартального комітету №20 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою по [ADDRESS], з 2002 року не проживають за даною адресою, що підтверджується свідками, які мешкають у сусідніх домоволодіннях (а.с.8,13,14). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), що передбачено ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання ". В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку позивача, участі в утримані житла не приймають, місцезнаходження їх невідоме, в добровільному порядку не бажають знятись з реєстраційного обліку, перешкоджаючи таким чином позивачу розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. У зв'язку з цим суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим по [ADDRESS]. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання матері дитини, посилаючись на те, що 10.10.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що позивач не працює, перебуває у декретній відпустці, коштів на утримання дитини не вистачає, фактично живе за рахунок батьків, а тому просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги просила задовольнити та повідомила про те, що [PERSON], ніде не працює офіційно. Відповідач в судове засідання не з'явився, на підставі ст.224 ЦПК України "у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи". Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження № 10195 від 2011 року. Згідно довідки про склад сім'ї виданою Летавською сільською радою Чемеровецького району № 618 від 22.10.2012 року про те, що за адресою по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що аліменти, що підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення донькою [PERSON], [INFO] трьох річного віку. Відповідно до ст. 88 ЦК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2002 року. Шлюб був зареєстрований в виконкомі Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівцької області, актовий запис № 08. Від спільного проживання у них є син [PERSON] [INFO],який проживає з нею. Просила розірвати шлюб посилаючись на те, що сімя розпалося в 2012 році по вині відповідача.На примирення не згідна. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просила суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне "[PERSON]". На примирення не згідна. Відповідач позов визнав, на приимрення не згідний . Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають і наполягають на розірвання шлюбу На примирення не згідні. За таких обставин суд приходить до висновку, що даний шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Припрутської сільської ради про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], що складається з житлового будинку літера «А», сараю літера «Б», вбиральні літера «Г», погребу літера «Пг», колодязю № 1, огорожі № 1-2, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, що належало її на день смерті. Позивачка як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла своєчасно, просила визнати за нею права власності на спадщину. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та пояснив, що після смерті [PERSON], позивачка як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла своєчасно. Двір в якому прожила [PERSON] по господарській книзі помилково значиться як колгоспний. Представник відповідача позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін та покази свідка, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що смерті [PERSON] в [ADDRESS] залишилось спадкове майно, на яке позивачка має право, як спадкоємець за заповітом. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла своєчасно, однак не може оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених на ім'я померлої. Інших спадкоємців які мають право на обов'язкову частку в спадщині не встановлено. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка [PERSON] приходить до висновку , що дійсно станом на 1 січня 1988 року двір в якому прожила [PERSON] відносився до категорії робочих і помилково по обліку Припрутської сільської ради Новоселицького району значився як колгоспний. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270. 1296 ЦК України, ст.17 Закону України "Про власність", суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 21 вересня 2007 року в Новоукраїнській сільській раді Млинівського району Рівненської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них з відповідачем є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та перебувають на її утриманні. Основною причиною розірвання шлюбу називає несумісні характери, різні погляди на життя та, як наслідок постійні сварки та скандали, які виникають навіть у присутності дітей. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. Після припинення шлюбних відносин відповідач хоч і надає матеріальну допомогу їх дітям, однак не постійно. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши неповнолітніх дітей проживати з нею. Винести рішення, на підставі якого стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 гривень на кожну дитину. В судове засідання позивач не з'явилася, суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує, заходи для збереження сім"ї стронами не вживаються, шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] фізично здоровий, отримує нерегулярні доходи від тимчасових заробітків за межами України, будь-які інші особи на його утриманні - відсутні. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

В січні 2014 року до суду звернувся позивач ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" з позовом до відповідача в якому ставить питання про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, індексу інфляції, трьох відсотків річних та судових витрат. На доведеність позову вказав, що відповідач є споживачем електричної енергії, на нього відкрито особовий рахунок [NUMBER] і повинен своєчасно здійснювати плату за спожиту електричну енергію. Оплату за надані послуги відповідач вносить несвоєчасно, через що за період з 04.07.2006 року по 22.01.2007 року у нього утворилась заборгованість в сумі 246 грн.01 коп. На адресу відповідача позивачем було надіслано повідомлення щодо наявності боргу, але вимога відповідачем проігнорована і борг не сплачений. Відповідачу також були нараховані три відсотки річних у сумі 48,93 грн та індекс інфляції у сумі 197,55 грн. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та доведені матеріалами по справі, а саме: випискою сплати та розходу (а.с.6), розрахунком процентів (а.с.5). Таким чином з відповідача підлягають стягненню заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 246 грн 01 коп., три відсотки річних від простроченої суми 48,93 грн., індекс інфляції у сумі 197,55 грн та витрати понесені у зв'язку з розглядом справи 229,40 грн.

Outcome: approved