Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, у якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) - розміром 4,3 умовних кадастрових гектар із земель реформованого КСП «Агрофірма Мурафська» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка набула це право відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0219112. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0219112, виданий на ім`я [PERSON] . Позивач зазначає, що на день смерті матері, вона проживала разом з матір`ю, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Однак при зверненні до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, 30.08.2020 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини, а також відсутністю документу на майно померлої. Вказує, що крім неї право на спадщину мав також чоловік померлої, а батько позивача - [PERSON] , однак до нотаріальної контори за прийняттям спадщини чи відмови від неї не звертався.. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялася судом, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача - адвокат Лащенко В.В. у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся судом, надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся судом, надав заяву про розгляд справи без їх участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. При житті [PERSON] набула право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ХР № 0219112 про що свідчить його копія /а.с. 11/. Слід зазначити, що організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам (кооперативам, акціонерним товариствам) на праві колективної власності, а також порядок їх обміну регулюється Законом України від 05.06.2003 р. № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон № 899). Як вбачається зі ст.1 Закону №899, право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст. 3 Закону №899, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Відповідно до ст. 9 Закону № 899, розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. З довідки № 66/145-20 від 25.08.2020 року виданої відділом у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП „Агрофірма Мурафська" на ім`я гр. [PERSON] зареєстровано сертифікат серії ХР № 0219112 за № 140, сертифікат громадянкою отриманий. Інформація про наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку згідно з сертифікатом серії ХР № 0219112 на ім`я гр. [PERSON] , у Відділі відсутня. Розмір земельної частки (паю) реформованого КСП „Агрофірма Мурафська" становить 4,3 умовних кадастрових гектарів /а.с.10/. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згіднозі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт того що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] виданого 29.11.1990 року Колонтаївським с/Радою Краснокутського району Харківської області, де в графі мати зазначено російською мовою « [PERSON] » /а.с.7/. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 29.10.2010 року Любівською сільською радою Краснокутського району Харківської області [PERSON] 29.10.2010 року уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.8/. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області № 1137 від 03.08.2020 року, гр.. [PERSON] на день смерті [INFO] проживала спільно з дочкою [PERSON] /а.с.9/ Як вбачається з копії спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , її донька [PERSON] звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, а також відсутній документ на майно померлої /а.с. 12,70/. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63224165 від 20.01.2021 року /а.с.64/. Крім того, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 28.01.2021 року про відмову від належної йому частини спадкового майна за всіма підставами і не претендує на неї /а.с.71/. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після померлої [PERSON] , до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай). Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права позивача на спірну земельну ділянку (пай), а відтак позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved