Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

До Гайворонського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл спільного сумісного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 16 листопада 2002 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо. Одночасно з розірванням шлюбу позивач просить в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за нею, право власності на автомобіль Lada 2112 номерний знак ВА5347 та зобов'язати [PERSON] передати їй даний автомобіль разом зі всіма документами та допоміжним обладнанням, мотивуючи тим, що з нею проживає неповнолітня дитина, яка хворіє і потребує лікування. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали повністю та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погоджується на розірвання шлюбу, а в задоволенні позову, щодо визнання за позивачем, права власності на автомобіль Lada 2112 просив відмовити. Вказав, що спірний автомобіль було продано його матері [PERSON]. На підтвердження своїх слів, відповідач надав суду, для огляду, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 968066, відповідно до якого автомобіль [NUMBER], згідно договору від 07.04.2016 р. було зареєстровано за [PERSON], жителькою с. Котовка, Гайворонського району, Кіровоградської області. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є батьками позивача. Сторони по справі під час шлюбу придбали автомобіль ВАЗ 2112 в кредит. Вони неодноразово надавали свої кошти для погашення даного кредиту. Сторони вже тривалий час не проживають однією сімєю. Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.11.2002 року перебувають у шлюбі (а.с. 6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Сторони не проживають разом, сімя розпалась остаточно і існує лише формально, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Даючи оцінку вказаним встановленим обставинам по справі, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки поновити сім'ю сторін неможливо через їх небажання на примирення. Шлюб існує формально і тому суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому підлягає розірванню. Стосовно заявленої позовної вимоги щодо розподілу спільного майна подружжя, суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити. При цьому суд виходить з слідуючого. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було набуте майно, а саме, автомобіль [NUMBER], який у 2007 році був придбаний відповідачем за кошти отримані в кредит від ВАТ "[PERSON] Аваль" за Кредитним договором №014-09.5-74164 від 29.05.2007 року. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що як встановлено судом з оглянутого оригінала свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 968066, відповідно до якого автомобіль [NUMBER], згідно договору від 07.04.2016 р. було зареєстровано за [PERSON], жителькою с. Котовка, Гайворонського району, Кіровоградської області, отже на даний час спірне майно не є обєктом спільної сумісної власності сторін, а тому відсутні правові підстави для його розподілу і позов в цій частині задоволенню не підлягає. Дійсність вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 968066 позивачем не спростовано, а тому суд визнає його належним та допустимим доказом, який доводить обґрунтованість заперечень відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі зазначеного,

Outcome: approved