Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], вказавши, що з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить стягнути зі [PERSON], який офіційно не працює, на свою користь аліменти на утримання дитини в сумі 516 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказуючи, що не працевлаштований, інших утриманців не має, стан здоров'я задовільний. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини. Неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем, про що надано довідку з місця проживання та це не заперечувалось відповідачем. Як зазначив відповідач, він не працює, інших утриманців не має, стан його здоров'я задовільний. Відповідно до ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказує ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789 від 27.02.1991 року, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 27 Конвенції визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 10, 60 ЦПК України обов'язок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається. Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем в судовому засіданні не доведено наявність підстав для визначення розміру аліментів у мінімальній сумі, передбаченій чинним законодавством, яка може призначатись лише у виключних випадках та за наявності обставин, передбачених ст. 182 СК України. На час розгляду справи відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719 від 16.01.2014 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1032 гривні. Позивач просить про стягнення половини прожиткового мінімуму для дитини, але враховуючи рівень інфляції протягом 2014 року, навіть така сума вочевидь не здатна забезпечити усіх потреб неповнолітньої дитини. Враховуючи, що відповідач не має на утриманні інших осіб, є цілком працездатною особою, тож не має жодних перешкод для офіційного працевлаштування та отримання відповідних доходів, а відсутність у нього роботи не може обумовлювати ненадання матеріального забезпечення дитині, виходячи з принципу пріоритетності забезпечення інтересів дитини, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог повністю. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved