Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] вказуючи, що 26 липня 2008 року у виконавчому комітеті Жовтянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося, причиною розпаду сумї стало зловживання відповідачем спиртними напоями, на підставі чого в сімї виникали конфлікти. Просить розірвати шлюб, так як подальше спільне проживання та збереження сімї вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що в наданий судом час примирення між ними не відбулося, наміру зберігати сімю не має, тому просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував, бажає зберегти сімю, оскільки у них є малолітні діти та має почуття любові до дружини, тому просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 липня 2008 року у виконавчому комітеті Жовтянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб/а.с.3/. Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження/а.с.4-5/. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сімейним кодексом України передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч. 1 ст. 112 СК України). Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч. 2 ст. 112 СК України ). Згідно п. 10 роз'яснень ППВС України №11 від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ухвалами Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року та від 15 червня 2017 року було надано сторонам строк для примирення. На теперішній час, після спливу строку для примирення шлюб сторонами збережено не було, про що зазначили сторони в судовому засіданні. Позивач категорично заперечив можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними неможливе і вона не має наміру відновлювати шлюбно-сімейні відносносини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, в наданий судом час примирення між ними не відбулося, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved