Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

До Коростишівського районного суду звернувся позивач з позовом про зміну місця проживання дитини, в обгрунтування якого вказав наступне. З відповідачем по справі [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний згідно рішення Коростишівського районного суду від 19.02.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який за вказаним рішенням суду був залишений на проживання та виховання матері. Зазначає, що протягом всього часу з моменту розлучення син проживає разом з ним, перебуває на його повному утриманні, при цьому з відома відповідача. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати разом з ним, оскільки він може забезпечити належні умови виховання та проживання, а також розвитку сина, чого відповідач, на його думку, створити не може. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в який просить проводити розгляд у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, на адресу суду направила заяву, просить розглядати справу без її участі, у вирішенні спірного питання покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Коростишівського районного суду від 19.02.2014 року шлюб було розірвано, неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю [PERSON] Як вбачається з копії паспорта громадянина України, позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки №161 від 29.01.2015 року, виданої КП «Коростишівська комунальна служба» в склад сім'ї позивача входить його син [PERSON], 2005 р.н. Зазначене вище підтверджується також актом депутата №122 від 18.02.2015 року, в якому крім того зазначено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. У відповідності з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно роз'яснень Пленум Верховного Суду України в п. 18 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. При цьому суду слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Тому суд, враховуючи інтереси дитини, а також те, що матір дитини не заперечує проти проживання сина [PERSON] разом з його батьком приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що роздільне проживання не вплине негативно на подальші стосунки між матір'ю та сином. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved