Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Хмелівської сільської ради Березнівського району Рівненської області про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування вимог позовної заяви про встановлення факту прийняття спадщини вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Пайгосп «Хмелівський» розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 4114,21 грн., що підтверджується сертифікатом на право га земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Спадщину вона прийняла, так як користувалась вказаною земельною ділянкою та обробляла її, крім того, проживала спільно із спадкодавцем на час її смерті. Позивач покликається на те, що, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, їй було відмовлено у його видачі у зв`язку з необхідністю підтвердження факту прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] не в змозі реалізувати належні їй спадкові права, тому просить встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Рівне Рівненської області. Представник заявника [PERSON] - адвокат Оніщук М.А. письмовою заявою підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу без її присутності та присутності її довірительки. Представник відповідача Хмелівської сільської ради Березнівського району Рівненської області в судове засідання не з`явився; сільський голова Власюк Ф.О. надіслав до суду заяву, у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, просить розглядати справу без присутності представника відповідача. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.02.1948 року " [PERSON] " народилась [INFO] в с.Б.Совпа Сосновського района Ровенской области, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Із свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 14.06.1970 року, [PERSON] , 1948 року народження та [PERSON] , 1948 року народження одружились 14.06.1970 року, після чого подружжя отримало прізвище « [PERSON] ». Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 04.08.1997 року, [PERSON] народилась [INFO] в с.Велика Совпа Березнівського району Рівненської області. Відповідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08.08.2003 року, [PERSON] померла [INFO] в м.Рівне Рівненської області. Із довідки Хмелівської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 12.05.2019 року за №253 вбачається, що спадкодавець [PERSON] , до дня смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] . Крім неї на момент її смерті [INFO] в будинку були зареєстровані: [PERSON] , 1977 року народження, [PERSON] , 1980 року народження, [PERSON] , 2002 року народження, а також проживала без реєстрації донька померлої [PERSON] , 1948 року народження. Згідно сертифіката на право га земельну частку (пай) серії [NUMBER] , [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Пайгосп «Хмелівський» розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 4114,21 грн. Із копії заповіту, посвідченого 15.05.2003 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Інше спадкове майно заповітом не охоплено, а тому його спадкування здійснюється за законом. Письмовими заявами [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт прийняття спадщини [PERSON] , оскільки позивач фактично вступила в оперативне управління спадковим майном. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , так як вступила в оперативне управління спадковим майном, а тому позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини підлягають до задоволення.

Outcome: approved