Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори (Відповідач), треті особи: [PERSON] (Третя особа-1), Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві (Третя особа-2) про визнання дій незаконними та скасування арешту нерухомого майна, в якому просив: визнати дії Першої Київської державної нотаріальної контори по накладенню арешту на квартиру [ADDRESS] за реєстраційним номером обтяження 1591506, архівний номер 1857810KIEV1, архівна дата 22.10.1999р. - незаконними та скасувати арешт та виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт квартири [ADDRESS] за реєстраційним номером обтяження 1591506, архівний номер 1857810KIEV1, архівна дата 22.10.1999р., судові витрати покласти на Відповідача. Свої вимоги позивач з урахуванням письмових пояснень (а.с.29-32) обґрунтовує тим, що 26.09.1994р. він та його дружина - [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 26.09.1994р. за реєстровим номером 1/48684854 набули у рівних долях право власності на квартиру [ADDRESS]. 26.01.2014р. позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою продажу зазначеної вище квартири, але оформити нотаріальний правочин не зміг, з огляду на те, що нотаріусом згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлений факт існування запису про арешт зазначеної квартири. Зі змісту наданої інформації вбачається, що реєстратором Першої Київської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером обтяження 1591506 накладено арешт на квартиру Позивача з метою виконання ухвали Нарсуду Подільського району від 21.10.1999 року, при цьому власником квартири [ADDRESS] зазначено [PERSON]. 29.01.2014р. адвокат Позивача згідно адвокатського запиту за вх.. № 372/01-16 від 30.01.2014р. попросила Відповідача повідомити на підставі яких документів останнім накладено арешт на майно Позивача. Листом від 31.01.2014р. за № 827/01-16 Відповідач повідомив, що документи на підставі яких було внесено інформацію до Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо квартири [ADDRESS] було знищено в установленому законом порядку відповідно до номенклатури справ державної контори за 1999 рік. 31.01.2014р. представником позивача отримана ухвала Подільського районного суду м.Києва від 21.10.1999р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та забезпечення вимог позову (справа № 2-2280/1999 року), якою керувався Відповідач при накладенні арешту на квартиру [ADDRESS]. Зі змісту даної ухвали вбачається, що судом накладено арешт на майно [PERSON] - квартиру [ADDRESS]. Таким чином Відповідач помилково наклав арешт саме на квартиру Позивача, чим незаконно обмежив його право власності на квартиру. Позивач в судове засідання не з'явився, разом з тим, представник Позивача через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без участі Позивача та його представників, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.28). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представників Відповідача та просив прийняти рішення згідно діючого законодавства України (а.с.20). Треті особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вирішив за можливе розглядати справу за відсутності Відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що Позивач та [PERSON] є власниками в рівних долях квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.1994р., зареєстрованого на «Українській біржі Десятинна» за реєстровим №1/4868-4854, що підтверджується копією вказаного договору купівлі-продажу (а.с.33) та Інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2014 №48381 від 28.01.2014р. (а.с.42). 21.01.2014р. Позивач разом з [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо вчинення нотаріальної дії - оформлення договору купівлі-продажу кв.[ADDRESS]. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 16548379 від 22.01.2014р., 05.01.2005р. реєстратором Першої Київської державної нотаріальної контори зареєстровано обтяження у вигляді арешту на [ADDRESS] за реєстраційним № 1591506, на підставі Ухвали Нарсуду Подільського району б/н від 21.10.1999р. Власником вказаної квартири визначено [PERSON] (а.с.35). Враховуючи викладене, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено Позивачу у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутись до Першої державної нотаріальної контори або до суду щодо зняття арешту з кв.[ADDRESS], про що було винесено Постанову (а.с.36). Представником Позивача було направлено Відповідачу Адвокатський запит №1/29 від 29.01.2014р. з проханням повідомити на підставі яких документів реєстратором Першої Київської державної нотаріальної контори здійснено арешт кв.[ADDRESS], яка належить [PERSON], а у випадку встановлення помилки, просила вчинити дії щодо зняття арешту з вказаної квартири (а.с.9). У відповідь на запит Перша Київська державна нотаріальна контора Головного управління юстиції у м.Києві направила представнику Позивача лист вих.. № 827/01-16 від 31.01.2014р., в якому зазначила, що документи на підставі яких було внесено інформацію до Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо [ADDRESS], було знищено в установленому порядку відповідно до номенклатури справ державної нотаріальної контори за 1999 рік. Окрім того, додатково повідомила, що нотаріус визначений спеціальним суб'єктом, на якого покладаються лише функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та проведення державної реєстрації прав саме під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, у зв'язку з чим нотаріуси з 01.01.2013р. не є суб'єктами, які вносять (вилучають) обтяження (арешти) на підставі відповідних процесуальних рішень судових та правоохоронних органів (а.с.41). Судом встановлено, що відповідно до ухвали Подільського районного суду м.Києва від 21.10.1999р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, в порядку забезпечення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] - заборонено проведення дій, пов'язаних з відчуженням квартири [ADDRESS] (а.с.37). Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 27.12.1999р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, позовні вимоги [PERSON] задоволені та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 40 000,00 грн. та сплачене державне мито в розмірі 2 000,00 грн., а всього стягнуто 42 000,00 грн. (а.с.38-39). Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 16.01.2003р. знято арешт з [ADDRESS], накладений ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 21.10.1999р. (а.с.40). Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 18/5 від 14.06.94, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.07.1994р. за № 152/361, в редакції від 13.09.1999р., яка діяла на момент винесення ухвали Подільського районного суду м.Києві від 21.10.1999р. про накладення арешту, відповідно до статті 34 Закону "Про нотаріат" у державних нотаріальних конторах вчиняються такі нотаріальні дії, зокрема, накладається заборона відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Пунктом 134 вказаної Інструкції, передбачено, що державний нотаріус за місцезнаходженням жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки накладає заборону їх відчуження, зокрема, 1) за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку; 2) при посвідченні договору довічного утримання; 3) при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; 4) в усіх інших випадках, передбачених законом. Накладання заборони реєструється державними та приватними нотаріусами в реєстрі для реєстрації заборон. У цьому самому реєстрі реєструються повідомлення судових і слідчих органів про накладання арешту на нерухоме майно. Про накладені заборони та арешти робиться запис в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна (додаток N 6) (п.136 Інструкції). Накладені заборони та арешти підлягають обов'язковій реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, визначеному Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Згідно з п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус). Орган державної реєстрації прав проводить: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна; державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно незалежно від місця розташування такого майна; облік безхазяйного нерухомого майна за місцем розташування такого майна. Якщо нерухоме майно розміщене в межах території, на якій діють два і більше органів державної реєстрації прав, державна реєстрація речових прав, облік безхазяйного нерухомого майна проводяться одним з таких органів, що обрані заінтересованою особою або уповноваженою нею особою (далі - заявник). Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії. У разі коли у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном виникають речові права, що є похідними від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі прав нотаріус, яким вчиняється нотаріальна дія, одночасно проводить державну реєстрацію права власності на таке майно та державну реєстрацію речового права, що є похідним від нього. Відповідно до Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, який є чинним на день розгляду справи у разі виявлення нотаріусом, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або що вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус зобов'язаний повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при реєстрації обтяження у вигляді арешту на кв.[ADDRESS] реєстратором Першої Київської державної нотаріальної контори було допущено помилку, а саме замість накладення арешту на кв.[ADDRESS], яка належала [PERSON] відповідно до ухвали Подільського районного суду у м.Києві від 21.10.1999р., реєстратором Відповідача було накладено арешт на кв.[ADDRESS], яка належить Позивачу та [PERSON]., у звязку з чим накладений арешт підлягає скасуванню. Статтею 150 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що позов [PERSON] про визнання дій незаконними та скасування арешту нерухомого майна підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивачки сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. З огляду на викладене на підставі ст.50 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 18/5 від 14.06.94, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.07.1994р. за № 152/361, в редакції від 13.09.1999р., Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, та

Outcome: approved