overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В жовтні 2018 року Воронізька селищна рада звернулась до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини після померлої 23.01.2006 [PERSON] яка складається з будинку № 13 по вул. Мічуріна в селищі Вороніж. У судовому засіданні представник Воронізької селищної ради підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], на користь якої [PERSON] було складено заповіт та яка в подальшому відмовилась від прийняття спадщини, проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області було зареєстровано факт смерті [PERSON], 08.031925 року народження, яка померла 23.01.2006 в селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області. З довідки виданою Воронізькою селищною радою вбачається, що до дня своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [INFO], селище Вороніж. З відповіді КП "Шосткинське МБТІ" від 05.07.2018 № 574 вбачається, що право власності на будинок № 13 по вул. Мічуріна в селищі Вороніж станом на 31.12.2012 було зареєстровано за [PERSON] З довідки Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 10.08.2018 № 247/02-14 вбачається, що спадкової справи після померлої [PERSON] не зареєстровано. Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 18 січня 2016 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06 вересня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 11657,76 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зґявився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зґявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 18 січня 2016 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви, генеральної угоди, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.8-33, 39-40). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7) станом на 06 вересня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 11657,76 грн. з яких 4988,03 грн. - заборгованість за кредитом, 1117,86 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4988,00 грн. - заборгованість за комісією, 563,87 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, оскільки відповідач свої зобов'язання не виконує, позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 11657,76 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Вжовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він є власником 11/50 частин у праві спільної часткової власності житлового будинку № [ADDRESS]. Вказану частину він придбав у відповідача [PERSON] Власниками інших частин житлового будинку є треті особи. За зазначеною вище адресою зареєстровані відповідачі, які вже більше року, з моменту продажу своєї частини житлового будинку, не проживають в ньому. Посилаючись на ст. 405 ЦК України, позивач просив задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. Треті особи в судове засідання не з'явилися, заява додана до матеріалів справи. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 11/50 частин у праві спільної часткової власності житлового будинку № [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу 11/50 частко житлового будинку від 22.06.2017 року. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, який з червня 2017 року не проживають в ньому. Вказане підтверджено довідкою КП ДЄЗ "Океан" № 2906 від 21.09.2018 року та актом про непроживання від 21.09.2018 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі більше року не проживають в спірному житловому будинку, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним житловим будинком, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, їх особистих речей в житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг за житловий будинок відповідачі не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного житлового будинку як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 травня 1990 року в с. Базар Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №4. В шлюбі народився син, який є повнолітнім. З відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально, тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 травня 1990 року, який зареєстрували в с. Базар Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №4, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. Протягом останніх років сторони відносин не підтримують. З будь-якого питання сімейного життя в них почали виникати різні непорозуміння, сварки, скандали, що стало причиною розірвання шлюбу. Вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 01.08.2018 року. Від спільного шлюбу дітей немає. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 01.08.2018 року серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] . Від спільного шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 03.11.2007 року. Від даного шлюбу є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач позов не визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 03.11.2007 року серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] .. Від даного шлюбу є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.05.2008 року та серії [NUMBER] від 26.04.2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Наданий для примирення час позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 06.07.2000 року. Від спільного шлюбу у сторін народився [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, терміну на примирення просить не надавати, позов підтримує повністю. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у його відсутності, терміну на примирення просить не надавати, позов визнає повністю. Відповідно до\~ст.\~200\~ч.\~3\~ЦПК\~України «За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 09.10.2019 року серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] .. Від спільного шлюбу у сторін народився [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2000 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 09.06.2015 року. Від даного шлюбу дітей немає. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Терміну на примирення просить не надавати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Відзив не подав. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, потворно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 09.06.2015 року серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] .. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 15.09.2007 року. Від даного шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач позов не визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 15.09.2007 року серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] .. Від даного шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 27.03.2008 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Наданий для примирення час позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки виконавчого комітету Романівської селищної ради Житомирської області, спільна дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою та знаходиться на її утримані. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов`язок утримувати\~свою дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. \~Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що\~\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом\~ своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним\~ правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved