Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [INFO] р. у неї з відповідачем народилась спільна дочка [PERSON], але шлюб між ними не був зареєстрований. З 2001 р. відповідач живе нарізно з нею і донькою, а дитина проживає разом з нею. З цього часу відповідач не приділяє дитині ніякої уваги, не займається вихованням доньки, не цікавиться її інтересами, ухиляється від батьківських обов'язків, не спілкується, матеріально не підтримує. Донька не знає відповідача як свого батька, не має до нього родинних почуттів. Вказане свідчить, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Всі питання піклування про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, щодо матеріального забезпечення вирішуються нею та вітчимом [PERSON], який є її чоловіком з 22.07.2011 р., без участі та підтримки з боку відповідача. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'являвся, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином, судові повістки повертаються назад до суду без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує адресу місця реєстрації проживання відповідача, підтверджену даними адресного бюро, - «за закінченням встановленого строку зберігання», тому, суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір у відсутність відповідача, відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи. Третя особа належним чином про час, місце слухання справи повідомлялась, її представник в судове засідання не з'явився, тому, суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір у відсутність представника третьої особи. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], які не перебували між собою в зареєстрованому шлюбі. Сторони по справі з 2001 р. проживають окремо один від одного по різним адресам, дитина проживає з позивачем по справі. [PERSON] вихованням неповнолітньої дитини не займається, не приймає участь у розвитку і вихованні доньки і належному матеріальному її забезпеченні та утриманні, що свідчить про його ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини (а.с.6, 8, 9). Згідно ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.59 Закону України „Про освіту" на батьків покладається відповідальність за розвиток дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на їхній обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є чоловіком позивача по справі [PERSON] з липня 2001 р., але проживає з нею та її донькою [PERSON], [INFO], спільно сім'єю з 2003 р., і весь цей час жодного разу не бачив відповідача по справі [PERSON], щоб той приходив до дитини, опікувався нею, приділяв їй увагу чи допомагав матеріально. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є другом сім'ї [PERSON], подружжя знає тривалий час, але ніколи не бачив, щоб [PERSON] приходив до дитини, надавав їй допомогу, приділяв увагу дитині чи виділяв будь-які кошти для дитини. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання родини неповнолітнього (неповнолітньої), затвердженого директором шкоди №263 м. Києва від 10.09.2013 р., вбачається, що дитина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON] та її чоловіком [PERSON], які й займаються вихованням та забезпеченням дитини (а.с.24). В характеристиці на ученицю 9-Б класу школи 1-111 ступенів №263 ім. Є. Коновальця м. Києва [PERSON] зазначено, що у житті дівчинки, її навчанні, відвідуванні батьківських зборів бере активну участь мама, а батько дівчинки за період навчання з 2005 р. по 2013 р. життям, навчанням дитини не цікавиться, батьківських зборів не відвідував (а.с.25). При винесенні рішенні суд враховує також висновок органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.10.2013 р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 10, 11, 21, 22). При таких обставинах суд знаходить позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав обгрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved