Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], вказавши, що відповідач [PERSON] є матірю малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини визначені відповідно до ст. 135 СК України. Позивач доводиться бабусею неповнолітньому [PERSON] Відповідач [PERSON] не виконує своїх обовязків по утриманню, вихованню неповнолітнього сина, не проживає разом з дитиною, не надає матеріальної допомоги, з дитиною не спілкується та не цікавиться її життям, тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини та призначити позивача опікуном над малолітнім [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала, пояснивши додатково, що її донька [PERSON], [INFO], 19.06.2015 року народила сина [PERSON], відомості про батька якого внесені до акту про народження дитини зі слів його матері. Одразу після народження сина [PERSON] покинула дитину, не бажає піклуватись про сина, забезпечувати його розвиток та надавати матеріальну допомогу. Фактично малолітній [PERSON] мешкає в родині позивача, яка разом зі своїм чоловіком бажають всиновити дитину. В судове засідання 01.10.2015 року позивач направила заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволені вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 19.08.2015 року позовні вимоги повністю визнала, вказавши, що дійсно малолітній [PERSON] є її сином, батько дитини зазначений в акті про народження зі слів матері. Фактично відповідач з сином не мешкає, навчається в іншому місті та не має можливості та бажання виховувати сина, дитина постійно перебуває в родині матері відповідача [PERSON] В матеріалах справи також є нотаріально посвідчена заява [PERSON] про відмову від батьківства щодо [PERSON] Прокурор прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вказуючи на наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Орган опіки та піклування в судове засідання представника не направив, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, покладаючись при ухваленні рішення на розсуд суду. При вивченні наданих сторонами доказів судом встановлено наступне. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (відомості про батька внесені зі слів матері у відповідності до ст. 135 СК України). Позивач [PERSON] є рідною бабусею малолітнього [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення якого позивач змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до висновків Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 14.09.2015 року та від 24.09.2015 року визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], а також призначення опікуном стосовно малолітнього [PERSON] саме [PERSON] При вирішенні спору суд виходить з такого. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789 від 27.02.1991 року, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 27 Конвенції визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Проаналізувавши вивчені по справі докази, заслухавши учасників провадження, враховуючи висновок органу опіки та піклування та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що [PERSON] батьківські обов'язки належним чином не виконує, долею дитини не цікавиться, участі у її утриманні чи вихованні не приймає, тому є передбачені законом підстави для позбавлення її батьківських прав. Стаття 243 ч. 3 СК України вказує, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Стаття 60 ч. 3 ЦК України визначає, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Суд вбачає підстави для призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення її опікуном дитини, те, що фактично малолітній [PERSON] проживає в родині [PERSON], перебуває на її утриманні та вихованні, в будинку створені належні умови для проживання дитини, що підтверджено актом обстеження умов проживання, а позивач є рідною бабусею дитини та має можливість бути його опікуном. На підставі викладеного,

Outcome: approved