Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, уточненим 30.09.2014 року, до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко"про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона залучила відповідачу відповідно договору банківського вкладу [NUMBER] від 16 квітня 2014 року кошти в розмірі 49 628 дол. США. Відповідно пункту 2.1.4 та 3.1.4. вона 29.07.2014 року письмово звернулась до відповідача про повернення банківського депозиту та переводу коштів до Приватбанку на відповідний рахунок. Станом на теперішній час, відповідач на її вимогу не повертає депозитний банківський вклад в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Порто-франко» було укладено договір банківського вкладу [NUMBER]. У відповідності до п. 1.2 цього договору вкладник вносить готівкові грошові кошти чи перераховує у безготівковій формі, а банк отримає на відкритий вкладнику рахунок грошові кошти в іноземній валюті у сумі 49628,00 дол. США. У відповідності до п. 1.1 договору банк відкриває вкладнику депозитний рахунок в іноземній валюті [NUMBER] в USD на строк до 16.04.2015р. Відповідно до п. 1.4. договору за користування грошовими коштами розміщеними на рахунку вкладника, банк начисляє і виплачує вкладнику щомісячні проценти по вкладу із процентною ставкою із розрахунку 3.0000% річних. Відповідно пункту 2.1.4 та 3.1.4. Договору [PERSON] 29.07.2014 року письмово звернулась до відповідача, та просила повернути банківський депозит та перевести кошти до Приватбанку на відповідний рахунок. Як вбачається з витягу з особового рахунку [NUMBER] станом на 19.09.2014 року сума залишку на рахунку становить 41028,00 дол. США. Станом на теперішній час, відповідачем відповідні кошти у сумі 41 028 доларів США позивачці не повернуто. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved