Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та встановити факт належності їй свідоцтва про одруження. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO] .Зауважує, що останній помер [INFO] . Стверджує, що при оформленні права на пенсію, виявилось, що в свідоцтві про одруження її прізвище та ім`я записано з помилкою при перекладі. Зазначає, що постійно проживала з чоловіком та вела з ним спільне господарство до дня його смерті, він отримував пенсію, яку давав їй, а вона витрачала її для оплати комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та лікарських засобів. Зазначає, що звернулась до Головного управління пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо призначення їй пенсії по втраті годувальника . Однак працівником даної установи було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту перебування на утриманні чоловіка. У судове засідання заявник не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена належним чином, в канцелярію суду надав заяву у якій просила заяву розглянути без її участі. Представник Головного управління пенсійного фонду України у Закарпатській області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив розгляд заяви проводити без участі представника Головного управління пенсійного фонду України у Закарпатській області. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстанволюючого документа особі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08.09.1946 року (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 24.09.1962 року, актовий запис №9 від 08.09.1946, видане повторно 24.10.1962 року), та в даному свідоцтві про одруження заявник зазначена як [PERSON] , після реєстрації одруження присвоєно прізвище [PERSON] . Таким чином встановлено, що при написанні ім`я та по батькові заявниці в свідоцтві про одруження допущено помилки при перекладі, та її ім`я і по батькові, зазначені в свідоцтві про одруження не збігаються з ім`ям і по батькові, зазначеним у паспорті та свідоцтві про народження, і усунути такі розбіжності на даний час вона не має можливості, іншим чином, ніж звернутись до суду. Відповідно до свідоцтва про смерті серії [NUMBER] від 16.09.2014 року [PERSON] помер [INFO] . Згідно із довідками №1259 від 03.09.2020 року та №1233 від 01.09.2020 року [PERSON] отримує пенсію за віком в розмірі 3085, 93 грн, а [PERSON] , який помер [INFO] , отримував пенсію в розмірі 3225,61 грн. Як вбачається з довідки №1981 від 27.08.2020 року [PERSON] постійно проживала разом та вела спільне господарство з чоловіком [PERSON] до дня його смерті, тобто, встановлено, що ніким не оспорюється та обставина, що вони перебували у шлюбі, та, що заявниця перебувала на утриманні чоловіка за його життя. Згідно ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Таким чином, заяву про встановлення юридичного факту слід задовольнити, та встановити юридичні факти, про які просить заявник. Задовольняючи заяву про встановлення юридичних фактів належності правовстановлюючого документа та перебування фізичної особи на утриманні, суд бере до уваги те, що метою встановлення даних фактів є необхідність реалізації права на оформлення документів на отримання пенсійного забезпечення, отже, дані факти породжують юридичні наслідки для заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, та встановлення таких юридичних фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved