Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ту обставину, що в жовтні 2017 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" запустив новий проект «Monobank», у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Мonobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 28.03.2019. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів у мобільному додатку. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 30.12.2019 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.12.2019 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 27.04.2020 став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, а саме: Санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): 1. Від 1 до 30 днів - Штраф у розмірі 50 грн; 2. Від 31 до 90 днів - Штраф у розмірі 100 грн; 3. Від 91 до 120* (210) днів - Штраф, що розраховується за формулюю: 100 грн+6,4% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних. 4. Від 121 (211) дня до повного погашення строк, після спливу якого формується Фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів - Штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних. У зв`язку з викладеним станом на 22.12.2020 утворилась заборгованість, розмір якої становить 18759,71 грн, у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 15414,51 грн, заборгованість за пенею та комісією 3345,20 грн. З огляду на викладене позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 18759,71 грн за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.03.2019 та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. Відповідач надала відзив на позовну заяву, у якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що паперові документи не підписувала. Зазначає, що позивач не надав належних і допустимих доказів наявності узгодження кредитного ліміту у розмірі 6000,00 грн., а також наявності у відповідача заборгованості у вказаному позивачем розмірі. На думку відповідача, з наданих позивачем доказів неможливо встановити у якому розмірі між сторонами були встановлені річна процентна ставка за користування кредитом, процентна ставка за порушення виконання зобов`язань, ставка пені та сума комісії, строки погашення обов`язкових платежів. У відповідь на відзив представник позивача надав пояснення, у яких спростовує твердження відповідача. Так, позивач зазначає, що договір між сторонами є договором приєднання, який укладається шляхом підписання Анкети - заяви від 28.03.2019. Відповідно до п. 3 цієї Анкети, фактом її підписання боржник підтвердив про ознайомлення з умовами кредитування та отримав в мобільному додатку примірників всіх відповідних документів. Серед цих документів надавалися Умови і Тарифи. Так, пункт 8.1. тарифів містить умови про розмір процентної ставки, пені, комісії. Щодо підписання паперових документів позивач зазначає, що відповідач висловиа свою згоду з отриманням кредиту в електронному вигляді шляхом застосування свого електронного цифрового підпису. З огляду на викладене позивач вважає твердження відповідача про відсутність ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Тблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, про відсутність повідомлення про сукупну вартість кредиту та умов кредитування є спробою ввести суд в оману. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подавала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, суд встановив, що 28.03.2019 [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за якою просила Акціонерне товариство «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок на її ім`я та встановити кредитний ліміт. Підписавши анкету-заяву відповідач погодилася з тим, що ця заява-анкета разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого підтвердила шляхом накладення електронного цифрового підпису, та зобов`язалася виконувати його умови. Також, підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники вказаних документів у мобільному додатку. На підтвердження укладення кредитного договору позивач надав копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с. 8), копію витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної осіб, затверджених рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» від 27.09.2017, протокол №33 (а.с. 9-21), та копію витягу з Тарифів за карткою «Monobank» (а.с. 21-23). За розрахунком, наданим банком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 28.03.2019 станом на 22.12.2020 становить 18759,71 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 15414,51 грн, та заборгованість за пенею та комісією 3345,20 грн. З копії статуту Акціонерного товариства «Універсал Банк», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів ПАТ «Універсал Банк» від 31.10.2018 протокол №2-2018, погодженого Національним Банком України від 20.12.2018, вбачається, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с. 30-31). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керувався нормами Цивільного кодексу України. За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст.627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 18759,71 грн за кредитним договором №б/н від 28.03.2019 підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення суми судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №СF_11594 від 14.04.2021, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved