Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбних відносинах з 2003 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Подружнє життя з [PERSON] не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. Близько двох місяців разом не проживають, вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше примирення неможливе. Дитина залишається проживати разом з нею, але її утримання потребує матеріальної допомоги. Тому, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та додала, що на примирення з відповідачем не згодна, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, з яким на даний час проживають разом. Заявила бажання залишити за нею прізвище "[PERSON]". Просила також стягнути з відповідача аліменти, судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що бажає зберегти сім'ю, оскільки кохає дружину. Аліменти сплачувати згоден, але зараз такої можливості немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER], виданого Малокопанівською сільською радою Голопристанського району, актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірванню шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач має іншу сім'ю, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач має побічний заробіток, працює по найму та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує майновий та фізичний стан відповідача, будь-яких доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини суду не надав, інших утриманців немає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача слідує стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved