Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Ірпінська міська рада Київської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Батько був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що внаслідок смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира належала батькові на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.04.2003 року, виданого згідно з розпорядженням від 11.04.2003 року № 65, зареєстрованого в Ірпінському бюро технічної інвентаризації 12.07.2003 року. Вказала, що батько заповіту не залишав та вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Заявник зазначила, що прийняла спадщину після смерті батька відповідно до правил ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Також зазначила, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проте після того, як на території Донецької області розпочалися бойові дії, вона переїхала до батька. ЇЇ батько був інвалідом та з початку 2015 року вона постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Викладені обставини підтверджуються актом депутата Ірпінської міської ради Київської області. В липні 2018 року вона звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення її спадкових прав після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Проте з`ясувалося, що вона не має можливості оформити її спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки вона та спадкодавець зареєстровані за різними адресами. Зазначила, що викладені обставини підтверджуються роз`ясненням Ірпінської міської державної нотаріальної контори, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. В зв`язку з вище викладеним просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] та представник заявника - адвокат Шевченко З.В. в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник заявника - адвокат Шевченко З.В. надала суду заяву, в якій просила задовольнити вимоги у повному обсязі та розгляд справи провести за її відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи - Ірпінська міська рада Київської області в судове засідання не з`явився, про час, місце та день розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечував щодо задоволення заяви. Оглянувши заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видане 14.12.2017року Ірпінським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, [INFO] помер [PERSON] . Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 590 від 14.12.2017 року місце смерті [PERSON] , [INFO] , - [ADDRESS] Заявник [PERSON] являється донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника, [NUMBER] , видане 29.08.1983року. Також встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 985567 від 12.07.2003 року, [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належала [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.04.2003 року, виданого згідно з розпорядженням від 11.04.2003 року № 65, зареєстрованого в Ірпінському бюро технічної інвентаризації 12.07.2003 року. Згідно акту депутата Ірпінської міської ради VІІ-го скликання Лехманом І.Л., [PERSON] , 1977р.н., проживає за адресою: [ADDRESS] з 2015 року. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів». Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] постійно проживала зі своїм батьком, [PERSON] на момент його смерті за місцем проживання спадкодавця: [ADDRESS] та здійснювала за ним догляд, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а також те, що цей факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені заявником вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved