Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , мотивуючи його тим, що 11 травня 2001 року між нею, [PERSON] та відповідачем, [PERSON], був укладений шлюб, що доводиться свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданим 11 травня 2001 року Халтурінською сільською радою Карлівського району Полтавської області, актовий запис в Книзі реєстрації актів про одруження №07. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 07 грудня 2001 року Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис №14, та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 14 грудня 2010 року Староаврамівською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис №10. Спільне життя у позивача із відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі цього в родині постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Суперечки неодноразово відбувалися в присутності їхніх дітей, що в подальшому може вплинути на їхню психіку, погляди на життя, формування світогляду, особливо щодо відносин в сім'ї між чоловіком та жінкою. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися ще з травня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Відповідач пішов з помешкання, де вони спільно проживали, залишивши позивача із дітьми. Позивач проживає разом з доньками у будинку її батьків, розташованому по вулиці Леуцького, 1 тупик, будинок №8, що доводиться копією Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного 09 січня 2019 року депутатом Хорольської міської ради Полтавської області [PERSON] у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] Відповідач не відвідує позивача та дітей, матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні дітей. Можливості зберегти сім'ю немає. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і дітей, а розлучення - єдиний вихід для кожного побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю. На примирення позивач не згодна, адже фактично шлюбні відносини припинені вже досить давно. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Шлюб сторони розривають вперше. Після розірвання шлюбу позивач має намір залишити прізвище чоловіка - «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився , але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Суд, з"ясувавши позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,що позов підлягає до задоволенняз наступних підстав. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позовпро розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно дост. 112 ч.2СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов пророзірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позовпро розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими,зваженими та обміркованимиі подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, позивач має право стягнути на свою користь із відповідача понесені нею у зв'язку із розглядом справи судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved