Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 27.10.2015 року [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" із відповідною заявою без номера з метою отримання банківських послуг та отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк». При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання. Відповідач погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено її підписом в анкеті-заяві. Відповідно до бажання відповідача, їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5 000 грн. Порядок встановлення та зміни кредитного ліміту визначено п.п. 2.1.1.2.3, п.п. 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого відповідач при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку. [PERSON] використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому станом на 31.05.2021 року заборгованість відповідача перед банком становить 11 612,34 грн., з яких: 10 868,20 грн. заборгованість за тілом (простроченим тілом) кредиту; 744,14 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на простроченний кредит згідно ст. 625 ЦК України. Позивач зазначає, що відповідно до законодавства не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від бордника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, на підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України просить стягнути із відповідача заборгованість що становить 10 868,20 грн., станом на 31.05.2021 року, та судові витрати. Ухвалою суду від 09.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб та призначено до судового розгляду. Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи завчасно повідомлялась повісткою та оголошенням на офіційному веб порталі судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27.10.2015 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» із відповідною заявою без номера та отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено її підписом в анкеті-заяві. Відповідно до бажання відповідача, їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн., що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Порядок встановлення та зміни кредитного ліміту визначено п.п. 2.1.1.2.3, п.п. 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого відповідач при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку. При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно довідки між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким було надана кредитна картка, із датою відкриття 02.08.2015 року ( [NUMBER] , термін дії до 07/2019 року). Із довідки про зміну умов кредитування вбачається, що старт карткового рахунку [PERSON] ( [NUMBER] ) відбувся 12.03.2018 року, із встановленням кредитного ліміту 2 000 грн., 09.07.2018 року кредитний ліміт збільшено 5 000 грн., 20.09.2019 року кредитний ліміт 0 грн.(зменшення кредитного ліміту). Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47- 49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 27.10.2015 року станом на 31.05.2021 року становить за тілом кредиту -10 868,20 грн. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу 10 868,20 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270 грн.

Outcome: approved