Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, завдані в наслідок ДТП, в сумі 59 837,87 грн., за втрату товарної вартості автомобіля - 2 837,63 грн., моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн., витрати за проведення оцінки в сумі 450,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.12.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль MitsubishiLancer, номерний знак [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON] Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року винним у скоєні даного ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки VolkswagenTransporter, номерний знак [NUMBER], та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу були завдані матеріальні збитки в розмірі 59 837,87 грн., втрата товарної вартості автомобіля складає 2 837,63 грн., також позивачем були понесені витрати по сплаті послуг незалежної оцінки в розмірі 450,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн. посилаючись на те, що вона зазнала душевних страждань в наслідок пошкодження її майна. Хвилювання та думки про те, як відновити власний транспортний засіб, вже більше 3 місяців тримають позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини з сім'єю, близькими та на роботі. Окрім того, [PERSON] була змушена змінити свій звичайний робочий день, оскільки витрачала безліч часу на поїздки до станції технічного обслуговування, оцінювача, органів судової влади та ДАІ з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який би міг бути витрачений на сім'ю та роботу. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили їх задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні, викладеним вище Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, не погодившись з сумою матеріальної шкоди, оскільки оцінка заподіяної шкоди, на їх думку, проводилась з порушенням. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, пояснення експерта [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 350,00 грн. за те, що він 27.12.2014 року о 14:50, керуючи автомобілем VolkswagenTransporter, номерний знак [NUMBER], в м. Харкові біля буд. 12/21 по вул. Харківських Дивізій, не забезпечив безпечну дистанцію руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем MitsubishiLancer, номерний знак [NUMBER], заподіявши матеріальні збитки. Крім того, [PERSON] зник з місця ДТП. Вказана постанова набрала законної сили. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] позивач - [PERSON] є власником автомобіля «MitsubishiLancer», державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно звіту № 30/01/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 26.02.2015 року, складеного ФО-П [PERSON], вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля MitsubishiLancer, державний номерний знак [NUMBER], складає 59 837,87 грн., втрата товарної вартості автомобіля - 2873,63 грн. (а.с. 11-30) Вартість проведеної оцінки - 450,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі робіт. Як вбачається з висновку судової авто товарознавчої експертизи №7143, наданого судовим експертом Харківського науково-дослідного інститут судових експертиз ім..Засл. проф..М.С.Бокаріуса [PERSON] величина вартості відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників, пошкоджених внаслідок ДТП автомобіля «MitsubishiLancer», державний номерний знак [NUMBER] складає 65978,36 грн.. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив висновок зазначеної експертизи, пояснив, що вона проведена відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту - ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей. У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.). Відповідно до ст. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому діючим законодавством України. Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи є власник. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині відшкодування відповідачем спричиненої йому матеріальних збитків в сумі 59 837,87 грн., втрати товарної вартості автомобіля - 2 837,63 грн. та вартості проведеної оцінки - 450,00 грн. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди [PERSON] в розмірі 7000,00 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення ії прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме: наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. У зв'язку з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП позивач [PERSON] зазнала моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях в наслідок пошкодження її майна, перебуванні у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини з близьким людьми та колегами, порушенні звичного укладу життя. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON], як особи, яку визнано винною у скоєнні ДТП, підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved