Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

До суду звернулась заявниця [PERSON] з заявою про оголошення померлим [PERSON], 03.08.1978р.н., громадянина України, уродженця [INFO], Ставропільський край, Російська Федерація, останнє відоме постійне місто проживання: квартира [INFO]. Свою заяву заявниця обґрунтувала тим, що з 26 січня 2005р. вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON], 26.01.2007р.н. Сімейні відносини з [PERSON] не склались. У січні 2011р. [PERSON] забрав всі свої речі та виїхав з квартири [ADDRESS] міста постійного проживання. Згідно актів про фактичне проживання громадян від 14.08.2014р та від 20.02.2015р. [PERSON] не проживає за містом постійного проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] з січня 2011р. У 2013р. [PERSON] поїхав до Російської Федерації мешкати та працювати. Від знайомих, заявниця дізналась, що [PERSON] у 2013р., постійно мешкаючи у м.Москва, за невідомих обставин вийшов з орендованої квартири та більше не повернувся, особисті речі з квартири не забрав, після цього жодного разу не виходив на звязок з особами, з якими разом орендував житло, та які вважають, що з [PERSON] стався нещасний випадок. До поліції вони не звертались, оскільки перебували у м. Москва без належного оформлення. Заявниці не відомо його місцезнаходження,\~ ніяких відомостей від нього не надходило.\~ Шлюб з [PERSON] було розірвано Ленінським районним судом м. Запоріжжя 30.09.2014р., справа №334/7569/14-ц. Відповідно рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.06.2015р. (справа №334/2565/15-ц) [PERSON], 03.08.1978р. визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно рішення суду, в місці постійного проживання - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], немає відомостей про його місце перебування з січня 2011 року, тобто більше 7 (сьомі) останніх років, тому у відповідності до\~ст. 46 ЦК України\~є підстави для оголошення його померлим. Будь-яке майно за [PERSON]євим І.А. не зареєстроване. [PERSON]єва І.А., померлим, необхідне для оформлення пенсії по втраті годувальника доньці [PERSON], 2007р.н., яка через відсутність [PERSON]єва І.А., не отримує від нього аліменти, призначені рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2013р. (справа №334/9791/13-ц) В судовому засіданні представник заявниці адвокат [PERSON] заяву підтримала з викладених у ній підстав. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти встановлення даного факту не заперечила. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]\~\~суду пояснили, що вони є сусідками заявниці, останній раз бачили за місцем постійного проживання [PERSON]єва І.А., коли доньці [PERSON], 2007р.н., було три роки, приблизно в 2010 році. Дійсно колишній чоловік заявниці [PERSON]єв І.А. відсутній за місцем свого проживання більше 7 років. У 2013р. [PERSON] поїхав до Російської Федерації, від знайомих заявниця дізналась, що [PERSON], постійно мешкаючи у м.Москва, за невідомих обставин пропав, після цього жодного разу не виходив на звязок з особами, з якими разом орендував житло, вони вважають, що з [PERSON] стався нещасний випадок. Вислухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Копією рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30.09.2014р про розірвання шлюбу (справа №334/7569/14-ц) (а.с.7) підтверджено, що заявниця [PERSON] перебувала з [PERSON]А у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду. Копією свідоцтва про народження (а.с.5) підтверджено, що [PERSON], доводиться батьком [PERSON], 2007р.н. Копією рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2015р. (справа №334/2565/15-ц) підтверджено, що [PERSON], 03.08.1978р. визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно рішення суду, в місці постійного проживання - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], немає відомостей про його місце перебування з січня 2011 року, тобто більше 7 (сьомі) останніх років. Актами про фактичне проживання громадян від 14.08.2014р та від 20.02.2015р. підтверджено, що [PERSON] не проживає за містом постійного проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] з січня 2011р. Поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що є сусідками заявниці, останній раз бачили за містом постійного проживання [PERSON]єва І.А., коли доньці [PERSON], 2007р.н., було три роки, [PERSON] поїхав до Російської Федерації, від знайомих заявниця дізналась, що [PERSON], постійно мешкаючи у м. Москва, за невідомих обставин пропав, знайомі вважають, що з [PERSON] стався нещасний випадок, підтверджено, що [PERSON]єв І.А. відсутній за місцем постійного проживання більше 7 років. Відповідно до вимог\~ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Частиною 3\~ст. 46 ЦК України\~передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON], 03.08.1978р. померлим, оскільки за останнім місцем його проживання відсутні відомості щодо нього більше трьох років. В п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року\~зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у\~ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] суд не може встановити, тому його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. Розяснити заявниці\~статтю 47 ЦК України\~яка передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв"язку з відкриттям спадщини. Розяснити заявниці зміст\~ст.48 ЦК України\~про те, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з"явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі ст.ст. 46-47 Цивільного кодексу України, ст. ст.\~10,\~11,\~57-60,\~256-259 ЦПК України

Outcome: approved