Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.06.2014 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано управлінням РАЦС м. Сургута, Ханти-Мансійського автономного округу - Югри, Російська Федерація, актовий запис № 1707. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . В продовж року сторони спільно не проживають, шлюбні відносини припинені, відсутнє взаєморозуміння та любов. Позивач вказує у позові на неможливість відновлення стосунків, а також на відсутність спору щодо нерухомого майна та визначення місця проживання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник, адвокат Фальченко І.В. який діє на підставі договору щодо надання правової допомоги від 01.10.2021 року не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та дату судового розгляду, адвокат Фальченко І.В. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не використав наданого йому законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, тому суд, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , зареєстрованого управлінням запису актів громадянського стану адміністрації м. Сургута, Ханти-Мансійського автономного округу - Югри, Російська Федерація, актовий запис № 1707, [PERSON] та [PERSON] 26.06.2014 року зареєстрували шлюб. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 58 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст.112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, впродовж року не проживають спільно однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. Позивачка не має наміру зберегти шлюб, вважає подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини сварок, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] , а також збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн. Приймаючи до уваги задоволення позову, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сума судового збору в розмірі 908,00 грн. Згідно викладеного,

Outcome: approved