Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27.02.2012 року. 14.06.2018 р. відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ «Приватбанк»). При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Отже, відповідач, підписавши заяву, у відповідності до ст. 634 ЦК України, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5500 грн., що підтверджується тією ж довідкою. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, номер та строк дії якої вказано у довідці про отримані картки. За умовами цього договору власник картрахунку, тобто відповідач, надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку та зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, яким визнається короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми від суми заборгованості, який встановлено договором. Користування відповідачем кредитними коштами вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач, в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим, станом на 08.12.2020 року заборгованість відповідача за договором б/н від 27.02.2012 р. складає 11085,28 грн., з яких: 11085,28 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 11085,28 грн. за простроченим тілом кредиту. Ухвалою суду від 27.01.2021 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача АТ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~про дату,\~час та\~місце судового\~засідання повідомлялася\~належним чином,у відповідності до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки, а також копії позовної заяви з додатками, на адресу місця проживання, зареєстровану у встановленому порядку, які вона отримала особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.70). У судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки відповідач не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи про відкладення судового засідання з поважних причин не надав. Відзиву на позовну заяву не надійшло. Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, чим надавав можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Судом встановлено, що 27.02.2012 року відповідачкою [PERSON] підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 15). При цьому, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що дана підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628\~ЦК України\~ визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст.634 ЦК України \~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст.\~639\~ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як убачається з матеріалів справи, на підставі укладеного кредитного договору між сторонами, АТ КБ «Приватбанк» відкрито на ім`я відповідачки [PERSON] картковий рахунок із встановленим кредитним лімітом та було видано кредитну картку з терміном дії 05/21, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.14). 31.01.2017 року кредитний ліміт по картковому рахунку відповідача був збільшений до 5500 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с.13). Користування відповідачем кредитними коштами за допомогою виданої кредитної картки, підтверджується наявною у матеріалах справи випискою по рахунку (а.с.49-54), яка є належним доказом, що узгоджується з правовою позицією, неодноразово висловленою у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц, від 20.10.2020 № 456/3643/17. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно зі\~ статтею 1049 ЦК України\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 27.02.2012 року, вбачається, що користуючись встановленим кредитним лімітом, погашення заборгованості відповідачем здійснювалося нерегулярно, у зв`язку з чим, виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11085,28 грн., в тому числі за простроченим тілом кредиту 11085,28 грн., яка залишається непогашеною (а.с.5-12). Тому, використану суму кредитних коштів відповідач повинен повернути банку відповідно до положень ст.ст.\~526,\~628,\~1049,\~1054 ЦК України. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, наявність заборгованості підтверджується розрахунком в матеріалах справи, який відповідачем не оспорюється, суду не надано доказів виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредитних коштів, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір.

Outcome: approved