Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій зазначає, що з відповідачем по справі шлюб було укладено 18 вересня 2010 року в Грушівській сільській раді Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №46. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки і постійно проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини на теперішній час та не турбується про її виховання, хоча має можливість, оскільки працює в Грушівському лісництві Брустурянського ЛМГ. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не має змоги матеріально забезпечити дитину необхідним. Просить стягувати аліменти на сина в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінили та просить стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Дала суду пояснення, аналогічні, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав суду заперечення, в якому вказав, що з первинними позовними вимогами позивачки не згідний, оскільки працює, і просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] заперечення підтримав та зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 18 вересня 2010 року в Грушівській сільській раді Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №46 (а.с.2). Від подружнього життя мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно довідки (а.с.4) син сторін проживає разом з позивачкою і є на її утриманні. Із долученої до справи довідки № 40 від 19 лютого 2014 року вбачається, що [PERSON] працює старшим майстор лісу Грушівського лісництва Державного підприємства "Брустурянське ЛМГ", і його дохід за період з січня по грудень 2013 року складає 30 606 гривень 82 копійки. Із долучених до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] 18 вересня 2010 року зареєстрував шлюб з [PERSON], а з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що позивачка виховує і утримує дитину самостійно, відповідач ухиляється від виховання дитини, добровільно кошти надає нерегулярно, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільну дитину. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати в користь позивачки аліменти на дитину [PERSON] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Тому

Outcome: approved