Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стянення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позов тим, що 24.06.2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міськвиконкому зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачка на протязі уже пятнадцяти років самостійно забезпечує сина. Відповідач коштів на утримання сина не надає, тільки вітає на день народження. На даний час [PERSON] навчається на першому курсі коледжу електронних приладів Івано-Франківського університету нафти і газу, після закінчення коледжу має намір продовжити навчання у вищому навчальному закладі республіки Польща, у звязку з чим йому потрібно відвідувати додатково платні курси іноземних мов. Все це потребує значних матеріальних витрат. Відповідач на протязі 15 років неофіційно знаходиться на заробітках у Франції, інших утриманців та стягнень по виконавчих листах у нього немає. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свого сина, а тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти щомісячно в розмірі по 4 000 грн. на утримання сина до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 26-31, 36-38). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія 1-НМ №123062, виданого 12.05.2001 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 05.04.2016 року шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Тимків) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 24 червня 2000 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис за № 567, розірвано. При реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище [PERSON]. (а.с.8). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання сина слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, відповідач офіційно не працевлаштований. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоровя. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2017 рік у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів по 4 000,00 грн. щомісячно на утримання сина є завищеним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина по 2 000 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити її належний фізичний та духовний розвиток. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 2 000 гривень до досягнення ним повноліття, починаючи з 22.02.2017 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 640,00 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved