Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення та надати дозвіл на виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (проїзного документа дитини) [PERSON], [INFO], без заяви про згоду батька [PERSON] та про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без заяви про згоду батька [PERSON]. Позов обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час у неї є можливість вивезти сина на відпочинок та оздоровлення за кордон. Однак, для закордонних поїздок сина необхідна згода обох батьків. У зв'язку із неможливістю отримати згоду відповідача [PERSON] на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (проїзного документа дитини) та на тимчасові виїзди дитини за кордон змушена звернутись до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи у його відсутності чи будь-яких клопотань чи тверджень щодо позовних вимог суду не надав, причини його неявки суду не відомі. Представник Тячівського РВ ГУ ДМС України Закарпатської області в судове засідання не з'явився. Про день та місце розгляду справи був належно повідомлений. Представник третьої особи органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала. У відповідності до положень ст.224 ЦПК України, враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, суд прийшов до висновку про ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Згідно п.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч.7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 141,150,151,154, ч.2 ст.157, ч.1 ст.160, СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини - виховання та розвитку дитини, права батьків по захисту дитини, право батьків на визначення місця проживання дитини, на особисте спілкування з дитиною. В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №227. Від подружнього життя позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Згідно висновку №283 від 29 жовтня 2015 року орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області не заперечує про можливість виготовлення дитячих проїзних документів дитини [PERSON], [INFO] та надання дозволу на тимчасовий виїзд його за межі України без згоди та супроводу батька [PERSON]. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з вищих інтересів дитини та те, що бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї сімейним кодексом України, суд вважає, що позов слід задовольнити, надати дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини (закордонного паспорта для дитини) [PERSON], [INFO], без заяви про згоду батька [PERSON] та надати дозвіл на тимчасові поїздки дитини за кордон, у супроводі матері [PERSON], [INFO], без заяви про згоду батька [PERSON], [INFO] на період з 02 листопада 2015 року по 02 листопада 2018 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України в користь позивача з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved