Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що з 22.09.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають малолітню дитину. Вона з дитиною проживає окремо, яка перебуває на її утриманні, а відповідач не надає належним чином допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., щомісячно. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що від шлюбу мають з відповідачем доньку, яка проживає з нею. Відповідач мешкає окремо з травня 2016 року, але допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, час від часу їздить на заробітки до м. Києва. Дитина росте і потребує витрати на себе, оскільки ходить до дитячого садочка, різні гуртки для свого нормального розвитку. Вважає, що відповідач здатен сплачувати аліменти у визначену розмірі. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 22.09.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі в якому у них народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, однак він проживає окремо і не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім'ї (а.с.3-8). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів і відсутність у нього інших утриманців. Як встановлено судом, відповідач офіційно не працевлаштований, однак має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має. Також судом враховується і стан здоров'я та матеріальне становище дитини та позивачки, яка працює медичною сестрою, отримуючи майже мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на належне утримання дитини. В силу положень ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставинах, суд вважає доведеним, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, розмір якої необхідно визначити у твердій грошовій сумі, яка повинна становити 1300 грн., задовольнивши позов в повному обсязі. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved