Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій [PERSON] на підставі ст.ст. 104, 105, 110 Сімейного кодексу України просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований 13 серпня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис №55. На обґрунтування своїх вимог у заяві посилається на те, що з відповідачкою в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 13 серпня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стали їхні різні погляди на подружнє життя, ведення спільного господарства, у зв'язку з чим вони з 1997 року проживають окремо, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило його звернутися з позовною заявою до суду. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує і наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Крім того, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши справу, з'ясувавши правові позиції сторін, вивчивши надані докази, даючи їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В підготовчому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 13 серпня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис №55. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 13.09.2017 року (а.с. 6). Оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Жодна зі сторін не виявила намірів примирення за браком такого бажання, в зв'язку з чим суд переконаний в тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонам роз'яснюється, що згідно ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved