Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи - Олександрійська міська рада, Олександрійська міська державна нотаріальна контора №1, про встановлення факту проживання однією сім'ю чоловіка та жінки без шлюбу та набуття права власності. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON], з яким вона проживала у незареєстрованому шлюбі. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно та майнові права, а саме, на квартиру [ADDRESS] та грошові вклади в ПАТ «КБ «ПриватБанк». За життя спадкодавцем заповіт складено не було. Спадкоємці за законом першої, другої та третьої черг відсутні. Починаючи з 2000 року і до [INFO] вона проживала з [PERSON] однією сім'єю, як чоловік та дружина, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, однак в органи РАЦС для реєстрації шлюбу не звертались. Проживали вони в квартирі [ADDRESS]. Отже, вона є спадкоємцем четвертої черги за законом і вважає, що прийняла спадщину в установленому порядку, оскільки в шестимісячний строк звернулась до нотаріуса державної нотаріальної контори в м.Олександрія з заявою про прийняття спадщини. Від спадщини не відмовлялась. Крім того, вона до цього часу проживає у спірній квартирі та сплачує комунальні послуги. Жоден з них за час спільного проживання в шлюбі з іншими особами не перебував. Однак, при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні дані які б підтверджували факт родинних відносин між нею та померлим [PERSON] Вказані обставини стали підставою для звернення до суду, тому заявник просить суд встановити факт її постійного проживання понад п'ять років до відкриття спадщини з [PERSON], який помер [INFO], та визнати за нею право власності на квартиру[ADDRESS] та на грошові вклади в ПАТ КБ "Надра Банк". 18.07.2016 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшли письмові заперечення на позов. У своїх запереченнях представник відповідача посилається на те, що твердження позивача щодо проживання з померлим в спірній квартирі починаючи з 2000 року не відповідають дійсності. Насамперед спадкодавець права власності на зазначену квартиру набув лише наприкінці 2004 року, про що свідчить рішення Олександрійського міськрайонного суду від 18.10.2004 року яким договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], визнано дійсним. Крім того, як свідчить відмітка про реєстрацію в паспорті померлого [PERSON], останній в зазначеній квартирі зареєструвався 02.12.2004 року. Відповідно до довідки КП «Житлогосп» від 24.06.2004 року № 774 в період реєстрації та проживання [PERSON] у спірній квартирі інші особи, які б проживали з ним в квартирі, не значаться. Посилаються на те, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 05.11.2012 року встановлено, що позивач [PERSON] до 24.11.2005 року проживала в належній їй квартирі [ADDRESS]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 12.06.2007 року №336 [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі помірної розумової відсталості і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними, а тому вважає, що [PERSON] не могла підтримувати фактичні шлюбні відносини з [PERSON], мати з ним взаємні права та обов'язки, оплачувати комунальні послуги. Крім того, посилання позивача на те, що відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черг також не відповідають дійсності, оскільки в її батько, [PERSON], який помер [INFO], доводився [PERSON] рідним братом. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба і дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 3 ст.1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б за законом належала їх матері, батькові(сестрі, братові спадкодавця) якби вони були живі на час відкриття спадщини. Враховуючи, що батько помер задовго до того як помер [PERSON] вважає, що вона має право на спадкування за правом представлення у другу чергу. У судовому засіданні 27.10.2016 року представник позивача [PERSON] заявив клопотання про залучення в якості відповідачів по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки вказані особи подали заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 27.10.2016 року клопотання представника позивача було задоволено, до участі у справі в якості відповідачів були залучені [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні, призначеному на 12.04.2017 року, позивач [PERSON] заявила клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить суд встановити факт її проживання з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] однією сім'єю без реєстрації шлюбу починаючи з грудня 2004 року і по день смерті спадкодавця, тобто по [INFO]. Від позовних вимог в частини визнання права власності на спірну квартиру та грошові вклади відмовилась. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 15.03.2018 року прийнято відмову позивача від позовної вимоги про визнання права власності та прийнято уточнення позову. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення вимог позивача щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однієї сім'єю без реєстрації шлюбу починаючи з грудня 2004 року і до дня смерті [PERSON] не заперечила. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], належно повідомлені про час, дату та місце розгляду справи по сутті позовних вимог, в судове засідання не з'явились, заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи, не подали. Від представника відповідача [PERSON]. - [PERSON] та представників третіх осіб до розгляду справи по суті позовних вимог надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, представник Олександрійської міської ради зазначив, що проти вимог позивача не заперечує. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він являється онуком двоюрідної сестри спадкодавця - [PERSON] та йому відомо про те, що [PERSON], починаючи з 2004 року проживала з [PERSON] Вони неодноразово приїздили в гості до його бабусі. Коли [PERSON] був у лікарні, [PERSON] провідувала його, носила йому поїсти. Вони фактично жили однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали обов'язки один до одного як подружжя. Коли [PERSON] помер, то усіма питаннями щодо його похованням займалась [PERSON], свідок був присутній на похороні, тому знає це напевно. Довідку про смерть [PERSON] [PERSON] отримала безперешкодно, чого б не змогла зробити стороння людина. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона являється дочкою [PERSON], яка є двоюрідною сестрою [PERSON] і останнього добре знала. [PERSON] прожила з [PERSON] до його смерті років десять. [PERSON] був хворобливим і потребував сторонньої допомоги. Коли йому було погано або він втрачав свідомість, [PERSON] викликала швидку допомогу. Вони разом проживали в квартирі у [PERSON] по [ADDRESS], у них був спільний побут, [PERSON] готувала їжу, вони весь час практично всюди були разом. Коли [PERSON] був у лікарні, [PERSON] і там постійно була з ним. Саме [PERSON] займалась усіма клопотами, пов'язаним з похованням [PERSON] Відповідач [PERSON] у день похорону [PERSON] присутня не була, а взагалі поїхала у своїх справах. Їй також відомо, що [PERSON] не був одружений. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] доводиться їй кумом. [PERSON] та [PERSON] проживали разом, з 2002 року і до дня смерті [PERSON], а починаючи з 2004 року проживали в квартирі останнього по [ADDRESS]. У них був спільний побут, права та обов'язки як у чоловіка та дружини. [PERSON] готувала їсти, доглядала за [PERSON], коли останній був в лікарні, займалась його похованням. Вона ніколи не бачила, щоб [PERSON] приходила провідувати [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції 24.01.2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно та майнові права, а саме, на квартиру [ADDRESS] та грошові вклади в ПАТ «КБ «ПриватБанк». За життя спадкодавцем заповіт складено не було. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч.2 та ч.4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частинами 1, 3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст.1270 ЦК України строк. Відповідно до матеріалів спадкової справи №253-2014 року до майна померлого [INFO] [PERSON] (індекс справи 02-14) із заявами про прийняття спадщини звернулись: двоюрідна сестра померлого - [PERSON].(заява № 494 від 13.06.2014 року), племінниця померлого - [PERSON] (заява № 574 від 08.07.2014 року), племінник померлого - [PERSON] (заява № 578 від 08.07.2014 року), двоюрідний брат померлого - [PERSON] (заява № 634 від 19.07.2014 року). При цьому, відповідно до листа державного нотаріуса Олександрійського міського державної нотаріальної контори від 25.07.2014 року №1463/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю документів, які б підтвердили родинні та інші відносини між померлим [PERSON] та [PERSON], останній рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту сімейних відносин. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 26.12.2014 року заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між нею та померлим [PERSON] залишено без розгляду, оскільки вбачається спір про право. 23.03.2015 року [PERSON] повторно звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлим [PERSON], однак ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 27.03.2015 року у відмовлено у відкритті провадження у справі в зв'язку з наявністю спору про право. Згідно довідок КП «Житлогосп» від 24.06.2014 року №774, яка є в матеріалах спадкової справи №253-2014 року до майна померлого [INFO] [PERSON] (індекс справи 02-14), за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований та проживав [PERSON] За час його проживання у зазначеній квартирі інші особи, які б проживали в цей час разом з ним, не значаться. Разом з тим, як свідчать пояснення, надані відповідачем [PERSON], свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] позивач [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина, з усіма правами та обов'язками, які з цього випливають, більше п'яти років до дня смерті [PERSON] Відповідно до довідки за підписами мешканців будинку [ADDRESS], [PERSON] з 2000 року проживала з [PERSON] в квартирі [ADDRESS], вони вели спільне господарство, [PERSON] доглядала за [PERSON], який мав інвалідність, під час того як останній хворів. Суд вважає вказану довідку недопустимим доказом, оскільки мешканці будинку не уповноважені видавати такі довідки, до того ж в судовому засіданні не було підтверджено дійсність підписів сусідів, клопотання про допит цих осіб в судовому засіданні не було заявлено. Згідно з довідкою №17, виданою 29.09.2015 року КП «Ритуал», організацією та проведенням похорону померлого [PERSON] займалась [PERSON] З рішення Олександрійського міськрайонного суду від 05.11.2012 року не вбачається, що встановлено факт проживання [PERSON] до 24.11.2005 року в належній їй квартирі [ADDRESS], а тому посилання відповідача [PERSON] на цю обставину незнайшло свого підтвердження. Суд не бере до уваги твердження відповідача [PERSON] щодо того, що [PERSON] внаслідок хронічного психічного захворювання у формі помірної розумової відсталості не могла підтримувати фактичні шлюбні відносини з [PERSON], мати з ним взаємні права та обов'язки з таких підстав. Статтею 34 ЦК України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років. Статтями 36 та 39 ЦК України передбачено випадки обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та визнання особи недієздатною. У разі ухвалення судом такого рішення в порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, обмеження цивільної дієздатності та недієздатність особи визнається з моменту набрання законної сили рішення суду про це (статті 36 та 40 ЦК України). Суду не надано рішення суду, яке набрало законної сили, про обмеження [PERSON] цивільної дієздатності фізичної особи або про визнання її недієздатною. Твердження відповідача [PERSON] щодо неможливості через психічний стан здоров'я перебувати у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, судом може бути встановлено факт сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, якщо шлюб в органах реєстрації актів громадянського стану не може бути зареєстрований внаслідок смерті одного з подружжя. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Виходячи із вищезазначеного, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу на час відкриття спадщини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно вимог ст.141 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved