Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту смерті його матері [PERSON] , громадянки України, [INFO] , місце народження: Україна, с. Шкроботівка, Шумський район, Тернопільська область, який [INFO] в м. Євпаторія, Автономна республіка Крим, України за адресою: [ADDRESS] . У своїй заяві вказує на те, що [PERSON] є його матір`ю та помер [INFO] . Однак, зареєструвати її смерть заявник у встановленому законом порядку не може. [PERSON] звернувся до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для того, щоб зареєструвати смерть [PERSON] , однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки представлені заявником документи оформлені установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі, що ставить під сумнів легітимність оформлення свідоцтва про смерть особи відділом реєстрації актів цивільного стану, місце розташування якого є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень відповідно до Додатку 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085. У зв`язку з наведеним заявник не може зареєструвати смерть своєї матері. Заявник в судове засідання не з`явився. Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, повно, всебічно дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази, дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Шкроботівка Шумського району Тернопільської області, померла [INFO] в м. Євпаторія Республіка Крим, Російська Федерація, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Євпаторським міським відділом запису громадського стану Департаменту запису актів громадського стану міністерства юстиції Республіки Крим 30 листопада 2021 року та довідкою про смерть № С-03849 від 30.11.2021 року, яка видана Євпаторським міським відділом запису громадського стану Департаменту запису актів громадського стану міністерства юстиції Республіки Крим, однак, відповідні документи згідно\~ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не є дійсними і не створюють юридичних наслідків, у зв`язку із чим заявник не може зареєструвати смерть матері у встановленому законом порядку. Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі пред`явлених документів. Відповідно п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України). Згідно\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається з матеріалів справи із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] звернувся її син [PERSON] , що підтверджується долученими копіями документів. Відповідно до п. 13\~постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Враховуючи те, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник [PERSON] не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть матері, для проведення державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва та довідки про смерть [PERSON] згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved