Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 4,81 га, що розташована на території Ромейківської сільської ради Володимирецького району (нині Полицької сільської ради Вараського району) Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла тітка її чоловіка [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала [PERSON] земельний пай, що належав їй на підставі сертифікату РВ №0145365 від 18.11.1996 року. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за заповітом, однак спадкову справу оформити не змогла, оскільки на момент складання заповіту не було виготовлено державного акту на право власності на земельну ділянку, і спадкодавиця заповідала свій земельний сертифікат на право на земельну частку (пай). Державний акт було виготовлено після складання заповіту. У зв`язку з цим, нотаріус не має повноважень встановити, що саме цей земельний пай, що посвідчений державним актом, мала на увазі спадкодавець у заповіті. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської обалсті 11.10.2021. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачка подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач надав письмову заяву, в якій визнав позов та клопотав про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть останньої, серії [NUMBER] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Ромейківської сільської ради Л.Д.Ляшик 03 березня 2005 року, яким заповіла свій земельний пай, що належав їй на підставі сертифікату РВ №0145365 від 18.11.1996. Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки, загальної площі 4,81 га для ведення особистого селянського господарства на території Ромейківської сілської ради Володимирецького району, що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №379149. Згідно довідки №70 від 27.08.2021, виданої Ромейківським старостинським округом Полицької сільської ради, [PERSON] , на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавицею однією сім`єю на час її смерті, що стверджується довідкою №69 від 27.08.2021, видана Полицькою сільською радою. Згідно довідки №71 від 27.08.2021 року, видана виконкомом Полицької сільської ради, землі [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №379149 відносяться до земель Ромейківського старостинського округу Полицької сільської ради. Як зазначено у відповіді Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на звернення [PERSON] , на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації №159 від 18 травня 2006 року, громадянці [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №379149 від 22.06.2006, взамін сертифіката на праву на земельну частку (пай), серії РВ №0145365. Згідно роз`яснення державного нотаріуса Володимирецької районної державної нотаріальної контори Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів) №1032/01-16 від 23 вересня 2021 року, [PERSON] був наданий документ, що посвідчує право власності [PERSON] на зазначені земельні ділянки, а саме: Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯГ №379149, виданий на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації 18 травня 2006 року за №159, а також був наданий заповіт, посвідчений 03 березня 2005 року секретарем виконавчого комітету Ромейківської сільської ради Володимирецького району Л.Д.Ляшик, згідно якого [PERSON] заповідала [PERSON] свій земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) РВ № 0145365 від 18.11.1996 р. Отже, немає можливості встановити, які земельні ділянки заповідала спадкодавець своїм заповітом, а відтак і видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, видача державного акту після складання заповіту спадкодавцем не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавецьфактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, яке підтверджувалось відповідним сетифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації № 159 від 18 травня 2006 року був замінений Державним актом. При цьому, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживав разом з спадкодавцем на час її смерті, у зв`язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачами, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved