Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначено, що [INFO] року померла [PERSON]. До складу спадщини, яка відкрилась зі смертю [PERSON] входить зокрема й право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданим 13 листопада 2002 року головою Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області. В червні 2017 року, заявнику стало відомо, що [PERSON] за життя, а саме: 1 червня 1996 року, склала заповіт, який було посвідчено 1 червня 1996 року нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Ситниковою Л.В. та зареєстровано у реєстрі за № 611, яким на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, згідно якого все майно, на яке матиме право на момент смерті, заповідала заявнику. Маючи на меті оформити спадкові права, заявником було встановлено, що у заповіті, складеному [PERSON] 1 червня 1996 року, її прізвище записане, як «[PERSON]»», проте в свідоцтві про розірвання шлюбу [NUMBER] від 29 липня 1993 року, її прізвище було вказано як «[PERSON]». Дана обставина унеможливлює реалізацію нею права на спадкування після смерті [PERSON] за заповітом. На підставі викладеного, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: належності їй заповіту [PERSON] від 1 червня 1996 року, який було посвідчено 1 червня 1996 року нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Ситниковою Л.В. та зареєстровано у реєстрі №611. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи при її відсутності, просить задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання представник заінтересованої особи Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 5). Відповідно до заповіту [PERSON] від 1 червня 1996 року, який було посвідчено 1 червня 1996 року нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Ситниковою Л.В. та зареєстровано у реєстрі №611, все майно, на яке [PERSON] матиме право на момент смерті, вона заповідала [PERSON] ( а.с. 6) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 29 липня 1993 року, після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON], прізвище останній присвоєно «[PERSON]» (а.с. 7). Отже, на момент посвідчення заповіту прізвище спадкоємця було «[PERSON]», а не «[PERSON]». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статею 256 ЦПК України передбачено перелік випадків, який не є вичерпним, коли особа може звертатися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна та припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"наведений у ЦПК перелік фактів , які встановлюються судом не є вичерпним . За наявності умов суд може встановлювати й інші факти , що мають юридичне значення . На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності [PERSON] заповіту [PERSON] від 1 червня 1996 року, має для заявника юридичне значення, оскільки законом не визначено іншого порядку і встановлення, тобто іншим шляхом вона не має можливості реалізовувати своє право на спадкування за заповітом. Крім того, викладене свідчить про те, що [PERSON] не може вирішити це питані в позасудовий спосіб. За вказаних обставин суд вважає, що заявник [PERSON] повністю підтвердила наданими доказами свої вимоги, тому у суду є всі підстави для задоволення її заяви.

Outcome: approved