Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Заступник керівника Берегівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Обласної дитячої лікарні м. Мукачево до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.11.2016 року близько 10 години по вул. Мочолівській, біля будинку № 35 в м. Берегове, рухаючись на велосипеді марки «Дусіка» по проїзній частині дороги в напрямку з с. Мочола, Берегівського району в напрямку міста Берегове, здійснила наїзд на малолітнього пішохода [PERSON], [INFO]. В результаті наїзду останній отримав тілесні ушкодження, які по степені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої степені тяжкості. Ухвалою Берегівського районного суду від 27.03.2017 року [PERSON] на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, у звязку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України - закрито. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON], в період з 05.11.2016 року по 21.11.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у Обласної дитячої лікарні м. Мукачево. Витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] за вказаний період часу склали 7102,08 грн., що стверджується довідкою Обласної дитячої лікарні м. Мукачево № 337/08-10 від 03.02.2017 року та в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. У зв'язку з цим прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Обласної дитячої лікарні м. Мукачево 7102,08 грн. витрачених на лікуванні [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому та просив його задовольнити. Представник Обласної дитячої лікарні м. Мукачево в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоче про час та місце розгляду справи був повідомлений. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, однак подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою Берегівського районного суду від 27.03.2017 року [PERSON] на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, у звязку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України - закрито. Згідно ухвали, визнано судом доведеним, що [PERSON] 03.11.2016 року близько 10 години по вул. Мочолівській, біля будинку № 35 в м. Берегове, рухаючись на велосипеді марки «Дусіка» по проїзній частині дороги в напрямку з с. Мочола, Берегівського району в напрямку міста Берегове, здійснила наїзд на малолітнього пішохода [PERSON], [INFO]. В результаті наїзду останній отримав тілесні ушкодження, які по степені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої степені тяжкості. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Після описаних вище подій потерпілий [PERSON] в період з 05.11.2016 року по 21.11.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у Обласної дитячої лікарні м. Мукачево. Згідно довідки Обласної дитячої лікарні м. Мукачево № 337/08-10 від 03.02.2017 року витрати за стаціонарне лікування [PERSON] становлять 7102,08 грн.. Станом на час судового розгляду справи витрати не відшкодовано. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Як встановлено судом потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Обласній дитячій лікарні м. Мукачево з приводу тілесного ушкодження. Оскільки перебування потерпілого на лікуванні є наслідком злочинних дій відповідача, остання зобовязана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на стаціонарне лікування потерпілого. За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі п. 11 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільнені від сплати судового збору. Тому судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно ст.ст. 1166, 1206 ЦК України,

Outcome: approved