Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, згідно якої прохає суд постановити рішення, яким встановити факт проживання [PERSON] разом із його сестрою [PERSON], яка померла 06.07.2011 року, з 2008 року і на час відкриття спадщини; встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із її батьком [PERSON], який помер 11.02.2013 року, з 2012 року і на час відкриття спадщини. На обґрунтування заяви зазначила, що11 лютого 2013 року у віці 84 років помер її батько [PERSON]. Факт її родинних відносин із померлим засвідчується її свідоцтвом про народження серії ІV-УР №313\~579 та її свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №387\~392. Заповіту на випадок своєї смерті її батько не залишив. Єдиною спадкоємицею за законом першої черги після його смерті являюсь вона, його донька [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася з усього належного йому рухомого та нерухомого майна, зокрема із права на земельну частку (пай) розміром 3.56 умовних кадастрових гектарів у КСГП ім. Димитрова у с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області. Сертифікат Серії ЧН №0286231 на право на вищевказану земельну частку (пай) було видано 12.06.1997 року на ім'я [PERSON], яка є батьковою сестрою та її тіткою. 20.03.2001 року її тітка на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Боровиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, згідно якому вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) вона заповіла своєму братові, моєму батькові [PERSON]. 06.07.2011 року її тітка [PERSON] померла. Її батько належним чином прийняв спадщину після її смерті, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживав із нею за однією адресою. Після смерті тітки на початку 2012 року вона забрала свого батька на постійне місце проживання у [INFO], де з ним постійно проживала та доглядала до дня його смерті. 05 жовтня 2018 року вона звернулася до Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу [PERSON], у якого і було зареєстровано спадкову справу після смерті її батька. Також,вона попрохала нотаріуса видати на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] на право власності на земельну частку (пай)у КСГП ім. Димитрова, що знаходиться у с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області, на яку складено заповіт від імені [PERSON], померлої 06 липня 2011 року на ім'я мого батька.Проте приватний нотаріус відмовив їй у вчиненні даної нотаріальної дії. Відмова нотаріуса мотивована тим, що нею не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем [PERSON], а також не надано доказів прийняття спадщини її батьком після смерті його сестри [PERSON], заява про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк її батьком після смерті його сестри, а також нею після смерті батька не подавалася. В судове засідання заявник не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належними чином, про причини неявки суд не повідомила. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник заявника за угодою адвокат [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити з підстав вказаних у заяві. Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без її участі, винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що заявник є його дружиною, вони проживають в [INFO]. Померлий 11.02.2013 року [PERSON] був батьком його дружини і відповідно його тестем, померла 06.07.2011 року [PERSON] була сестрою померлого [PERSON]. [PERSON] на час смерті проживала в [INFO] разом з [PERSON], який після продажу свого старого будинку в 2008 році вирішив проживати разом із сестрою , доглядаючи за останньою. Після смерті [PERSON] батько дружини став проживати з ними до своєї смерті. В той день зранку з кімнати, де проживав батько дружини він почув гуркіт і коли забіг до кімнати побачив його на підлозі з приступом і він вже не міг нормально говорити. Його відразу автомобілем відвезли в швидку допомогу, а звідти в 3-тю міську лікарню, де він помер через 4 дні. Йому відомо про заповіт [PERSON] на її майно, в тому числі земельний пай, що вона заповідала [PERSON] зі слів останнього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що заявник є його матірю, вони разом з батьком проживають в [INFO]. Померлий 11.02.2013 року [PERSON] був його дідом по матері, померла 06.07.2011 року [PERSON] була сестрою померлого [PERSON] і відповідно його двоюрідною бабусею. [PERSON] на час смерті проживала в [INFO] разом з [PERSON], який після продажу свого старого будинку в 2008 році проживав разом із сестрою. Після смерті [PERSON] дід став проживати з ними до своєї смерті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 лютого 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 236482. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з усього належного йому рухомого та нерухомого майна, зокрема із права на земельну частку (пай) розміром 3.56 умовних кадастрових гектарів у КСГП ім. Димитрова у с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області. Сертифікат Серії ЧН №0286231 на право на вищевказану земельну частку (пай) було видано 12.06.1997 року на ім'я [PERSON], що є сестрою [PERSON]. 20.03.2001 року [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Боровиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, згідно якому вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) вона заповіла своєму братові [PERSON], що підтверджується відповідною копією заповіту. 06.07.2011 року [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №169416. [PERSON] належним чином прийняв спадщину після її смерті, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживав із нею за однією адресою. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Єдиною спадкоємицею за законом першої черги після його смерті є його донька [PERSON]. Факт родинних відносин [PERSON] із померлим засвідчується свідоцтвом про народження серії ІV-УР №313\~579та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №387\~392. 05 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу [PERSON], у якого і було зареєстровано спадкову справу після смерті її батька [PERSON], видати на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON]. Проте постановою від 05.10.2018 року за вих. № 179/02-31 приватний нотаріус відмовив їй у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки нею не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем [PERSON], а також не надано доказів прийняття спадщини її батьком після смерті його сестри [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.1218,1220,1221,1223,1258 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третястатті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно дост. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст.1269, ч.1 ст.\~1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбаченихКонституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.\~29, ч. 2 ст.\~1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Судом встановлено, що [PERSON] з 2008 року по день своєї смерті був зареєстрований в будинку по пров. Шевченка, 9 у с. Стара Білецьківка, Кременчуцького району, Полтавської області. Судом також вставлено, що [PERSON] разом із своєю сестрою [PERSON] до її смерті проживали за адресою [INFO], що підтверджується актом про фактичне місце проживання складеним за участі сусідів та депутата Боровиківської сільської ради 19.10.2018 року, письмовими заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких на заявах засвідчено у нотаріальному порядку. Також даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Факт постійного проживання разом із спадкодавцем, а саме [PERSON] та [PERSON] за адресою с. Стара Білецьківка, пров. Шевченка, буд. 9, на день відкриття спадщини підтверджується актом про фактичне місце проживання, складеним за участі сусідів та депутата Білецьківської сільської ради 22.10.2018 року, довідкою Білецьківської сільської ради за №18-3514 від 22.10.2018 року.Також даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] разом із його сестрою [PERSON], яка померла 06.07.2011 року, з 2008 року і на час відкриття спадщини та факт постійного проживання [PERSON] разом із її батьком [PERSON], який помер 11.02.2013 року, з 2012 року і на час відкриття спадщини, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вказані факти у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Outcome: approved