Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1047, судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим між ними виникають сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, спільне господарство не ведуть, тому вважає збереження шлюбу неможливим, оскільки це суперечить її інтересам на інтересам дітей. 20.09.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи. 28.10.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, про що повідомлено сторони. Сторони в судове засідання 15.11.2019 р. не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] 28.10.2019 року звернувся до суду заявою, в якій просила проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] 28.10.2019 року звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнав та заперечував у їх задоволенні. На підставі\~ ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 29.08.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 1047, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 серпня 2009 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", яка визначає що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Оскільки позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що їх шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, а неодноразові примирення не дали позитивних результатів, а тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 768,40 грн. сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved