Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

В грудні 2020 року позивач ФГ «Сонечко» звернулося до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якому просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 7,0 га, розташованої на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району, кадастровий номер 2310700000:01:038:0002, цільове призначення для ведення фермерського господарства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФГ «Сонечко» первинно зареєстровано рішенням виконкому Мелітопольської районної ради № 416 від 14.11.1999, з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції та її реалізації. Членами господарства є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - є засновником та головою господарства. Згідно до п. 1.5 Статуту член фермерського господарства [PERSON] для організації господарства передає господарству у постійне користування земельну ділянку розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 104160 за кадастровим номером 2323084000:05:001:0001. У весь час ФГ «Сонечко» продовжувало використовувати у своїй діяльності землі передані засновниками. Але на початку 2019 року [PERSON] було надано відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого відповідач здійснив повторну реєстрацію вказаної земельної ділянки та присвоєнням кадастрового номеру 2310700000:01:038:0002, що є фактично кадастровим номером м. Мелітополя. Відповідач, маючи на меті, вихід зі складу фермерського господарства, самовільно виключила зі статутного капіталу господарства, чим порушила ЗУ «Про фермерське господарство» та статут фермерського господарства. Дії відповідача порушують майнові права позивача, як користувача (власника) майна по вільному користування майном, досягненні статутних цілей господарства та сплати податків. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом для захисту прав та інтересів позивача. Відповідачкою [PERSON] до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог\~ст. 178 ЦПК України\~і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. 30 березня 2021 року від представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до суду надійшли пояснення на позовну заяву, відповідно до яких третьою особою позовні вимоги не визнані в повному обсязі з наступних підстав. Так, позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що [PERSON] , будучи членом ФГ «Сонечко» передала в постійне користування фермерському господарству земельну ділянку розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №104160, з кадастровим номером 2323084000:05:001:0001, яку ФГ «Сонечко» використовувало у своїй діяльності. Згідно копії Статуту Фермерського господарства «Сонечко» для організації господарства члени ФГ вносять наступні земельні ділянки: [PERSON] земельну ділянку розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №104160, видану для ведення фермерського господарства. Оскільки зазначена земельна ділянка відноситься до приватної форми власності, вона не може передаватися у постійне користування в силу закону, а отже посилання на перебування земельної ділянки [PERSON] в постійному користуванні фермерського господарства є безпідставним. Крім того, позивач зазначає в позовній заяві, що йому стало відомо, що відповідачка [PERSON] здійснила повторну реєстрацію земельної ділянки розміром 7 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №104160, з присвоєнням кадастрового номеру 2310700000:01:038:0002 та ця обставина в подальшому порушила майнові права позивача. Проте Головне управління не може погодитися із зазначеним твердженням з огляду на наступне. Згідно даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 2323084000:05:001:0001, яку характеризує позивач, як земельну ділянку площею 7 га, що належить на праві власності [PERSON] , насправді має площу 5,2 га та згідно даних ДЗК належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №268847 від 23.04.2008. Разом з тим, земельній ділянці площею 7,0 га, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області та належить на праві приватної власності [PERSON] відповідно до технічної документації по передачі у приватну власність земельних ділянок в натурі членам фермерського господарства для ведення селянського (фермерського) господарства на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, затвердженої розпорядженням голови Мелітопольської РДА № 117 від 11.02.2005, також був присвоєний кадастровий номер 2323084000:05:001:0001. Оскільки відомості про зазначену земельну ділянку [PERSON] в Національній кадастровій системі були відсутні, на підставі технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробленої ФОП [PERSON] , земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 10.06.2014 на підставі заяви [PERSON] від 10.06.2014 ЗВ-2301023922014 та їй присвоєно кадастровий номер 2310700000:01:038:0002. Посилання позивача на норми цивільного законодавства в частині порушення прав власності позивача - Фермерського господарства «Сонечко» є безпідставним, оскільки фермерським господарством право власності на земельну ділянку площею 7,0 га не набувалося, бо ця ділянка належить на праві власності [PERSON] . Питання скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 2310700000:01:038:0002 не є предметом розгляду в даній справі. З огляду на вищевикладене, Головне управління вважає, що саме внесення земельної ділянки з кадастровим номером 2310700000:01:038:0002 до Державного земельного кадастру жодним чином не порушує статут Фермерського господарства «Сонечко», ЗУ «Про фермерське господарство» та майнові права позивача, як користувача земельної ділянки, а відтак вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні представник позивача ФГ «Сонечко» - Ладюков С.Ф. позовні вимоги підтримав та на їх задоволенні наполягав. Пояснив, що ФГ «Сонечко» зареєстровано рішенням виконкому Мелітопольської районної ради від 14.11.1999, з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції та її реалізації з отриманням прибутку. Членами господарства є він, як засновник та голова господарства, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачка [PERSON] . [PERSON] для організації господарства передала господарству у постійне користування земельну ділянку розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради за кадастровим номером 2323084000:05:001:0001. ФГ «Сонечко» продовжувало використовувати у своїй діяльності землі передані засновниками. В 2019 році він дізнався, що відповідачка здійснила повторну реєстрацію вказаної земельної ділянки та присвоєнням кадастрового номеру 2310700000:01:038:0002, що є фактично кадастровим номером м. Мелітополя. Відповідачка самовільно вивела з статутного капіталу господарства вказану земельну ділянку, чим порушила ЗУ «Про фермерське господарство» та статут даного фермерського господарства. Просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 7,0 га, яка розташована на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, кадастровий номер 2310700000:01:038:0002, цільове призначення для ведення фермерського господарства. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Єрьоменко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що, згідно даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 2323084000:05:001:0001, яку зазначає позивач, як земельну ділянку площею 7 га, що належить на праві власності [PERSON] , має площу 5,2 га та згідно даних ДЗК належить на праві власності [PERSON] . Земельній ділянці площею 7,0 га, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Семенівської сільської ради та належить на праві приватної власності [PERSON] , відповідно до технічної документації по передачі у приватну власність земельних ділянок в натурі членам фермерського господарства для ведення селянського господарства на території Семенівської сільської ради, затвердженої розпорядженням голови Мелітопольської РДА від 11.02.2005, також був присвоєний кадастровий номер 2323084000:05:001:0001. ФГ «Сонечко» не набувалося право власності на вказану земельну ділянку площею 7,0 га, оскільки на праві власності належить відповідачці. Підставою для повторної реєстрації відповідачкою земельної ділянки розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради з присвоєнням кадастрового номеру 2310700000:01:038:0002, було те, що голова ФГ «Сонечко» відмовив у їй у поверненні державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номер 2310700000:01:038:0001, яку вона передала у постійне користування фермерському господарству. Тому вважає, що позов пред`явлено до [PERSON] безпідставно, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Чернобривченко М.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до приватної форми власності, вона не може передаватися у постійне користування в силу закону, а отже посилання на перебування земельної ділянки [PERSON] в постійному користуванні фермерського господарства є безпідставним. Крім того, позивач зазначає в позовній заяві, що йому стало відомо, що відповідачка [PERSON] здійснила повторну реєстрацію земельної ділянки розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №104160, з присвоєнням кадастрового номеру 2310700000:01:038:0002 та ця обставина в подальшому порушила майнові права позивача. Згідно даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 2323084000:05:001:0001, яку характеризує позивач, як земельну ділянку площею 7,0 га, що належить на праві власності [PERSON] та має площу 5,2 га, та згідно даних ДЗК належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №268847 від 23.04.2008. Разом з тим, земельній ділянці площею 7,0 га, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Семенівської сільської ради та належить на праві приватної власності [PERSON] відповідно до технічної документації по передачі у приватну власність земельних ділянок в натурі членам фермерського господарства для ведення селянського (фермерського) господарства на території Семенівської сільської ради, затвердженої розпорядженням голови Мелітопольської РДА від 11.02.2005, також був присвоєний кадастровий номер 2323084000:05:001:0001. Оскільки відомості про зазначену земельну ділянку [PERSON] в Національній кадастровій системі були відсутні, на підставі технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробленої ФОП [PERSON] , земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 10.06.2014 на підставі заяви [PERSON] від 10.06.2014 ЗВ-2301023922014 та їй присвоєно кадастровий номер 2310700000:01:038:0002. На підставі викладеного просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 листопада 1991 року проведено первинну реєстрацію Фермерське господарство «Сонечко» за рішенням виконавчого комітету Мелітопольської районної ради № 416, що підтверджується копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та копії відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ЄДРПОУ)/а.с.7,8/. Фермерське господарство «Сонечко» створено шляхом об`єднання майна і підприємницької діяльності його засновників з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому та зовнішньому ринках з отриманням прибутку, що підтверджується статутом ФГ «Сонечко»/а.с.9-17/. Засновником та головою Фермерського господарства «Сонечко» є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , членами господарства є: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та яка є відповідачкою по справі. Згідно п. 1.5 статуту ФГ «Сонечко» для організації господарства член фермерського господарства [PERSON] вносить у постійне користування земельну ділянку, зокрема, розміром 7,0 га, розташованої на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 104160, видану для ведення фермерського господарства, за кадастровим номером 2323084000:05:001:0001. ФГ «Сонечко» використовує у своїй діяльності землі передані засновниками. В обґрунтування позову позивач зазначає, що на початку 2019 року йому, як голові ФГ «Сонечко» надані відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого відповідачка [PERSON] здійснила повторну реєстрацію земельної ділянки розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП № 104160, видану для ведення фермерського господарства, з присвоєнням кадастрового номеру 2310700000:01:038:0002. Відповідачка самовільно вивела спірну земельну ділянку зі статутного капіталу господарства, чим порушила ЗУ «Про фермерське господарство» та статут фермерського господарства «Сонечко». Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 18 червня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Гарагуля О.О. на підставі заяви [PERSON] , свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видано замість втраченого державного акта на право власності на земельну ділянку ЗП № 104160 від 23.02.2005, виданого Мелітопольським районним відділом земельних ресурсів, серія та номер 23957833 від 08.07.2014, видавник: реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (х відкриттям розділу), індексний номер: 14287125 від 08.07.2014; форма власності: приватна; розмір частки: 1; власник: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, розташована на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області; присвоєно кадастровий номер: 2310700000:01:038:0002, дата державної реєстрації земельної ділянки: 10 червня 2014 року; орган, що здійснив реєстрацію земельної ділянки: Управління Держземагенства у Мелітопольському районі Запорізької області; цільове призначення: для введення фермерського господарства; площа: 7 га. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, земельна ділянка, розташованої на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області; кадастровий номер: 2310700000:01:038:0002; цільове призначення: для введення фермерського господарства; площа: 7 га, на праві приватної власності належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 19 ЗУ «Про фермерське господарство» майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. В силу ч. 7 ст. 19 ЗУ «Про фермерське господарство» майнові спори між фермерським господарством та його членами вирішуються судом. Відповідно до положень статті 7 Земельного кодексу України користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Згідно із частиною першою статті 23 Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. З наведеного нормативного регулювання вбачається, що земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення ФГ надавалась не громадянину України, а спеціальному суб`єктові - голові створюваного фермерського господарства. У статті 1 Закон України № 937-IV "Про фермерське господарство" вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (стаття 8 Закону № 937-IV). Фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає наведеному у статті 42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. З аналізу приписів статей 1, 5, 7, 8 Закону № 937-IV можна зробити висновок, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства. Така практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками орендаря й переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 272/1652/14-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 704/29/17-ц, 16 січня 2019 року у справі № 695/1275/17 та у справі № 483/1863/17, від 27 березня 2019 року у справі № 574/381/17-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 628/776/18). Отже, з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18). Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві. У пункті 7.27 постанови від 05.11.2019 у справі № 906/392/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. За обставинами даної справи на момент отримання ФГ «Сонечко» у постійне користування, зокрема, земельної ділянки площею 7,0 га, розташованої на землях Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, на підставі державного акта серія ЗП № 104160 від 23.02.2005, кадастровий номер 2323084000:05:001:0001, державна реєстрація позивача , як юридичної особи, вже відбулася (первинно зареєстровано рішенням виконавчого комітету Мелітопольської районної ради № 416 від 14.11.1991). Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 215 ЦК України зазначено підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною п`ятою статті 116 ЗК України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. В силу статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Частиною п`ятою цієї статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд не приймає до уваги доводи представника відповідачки [PERSON] адвоката Єрьоменка О.М., що правовою підставою для повторної реєстрації відповідачкою земельної ділянки розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області з присвоєнням кадастрового номеру 2310700000:01:038:0002, було те, що голова ФГ «Сонечко» відмовив у їй у поверненні державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номер 2310700000:01:038:0001, яку вона передала у постійне користування фермерському господарству, відповідно до умов Статуту та ЗУ «Про фермерське господарство». Оскільки правових підстав для здійснення повторної реєстрацією однієї і тієї ж земельної ділянки з підстав, на які посилається відповідачка, в неї не було та доказів суду не надано; в особистих поясненнях в залі суду представник відповідачки не послалася на жоден доказ, який би підтверджував його заперечення проти позовних вимог, суд приходить до висновку, що наявні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 7,0 га, яка розташована на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, кадастровий номер 2310700000:01:038:0002, цільове призначення для ведення фермерського господарства. Крім того, суд не приймає до уваги заперечення третьої особи проти задоволення позовних вимог з підстав, що зазначена земельна ділянка відноситься до приватної форми власності, вона не може передаватися у постійне користування в силу закону, а отже посилання на перебування земельної ділянки [PERSON] в постійному користуванні фермерського господарства є безпідставним, та спростовуються тим, що законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення (створення) фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 Господарського кодексу України. Повторна державна реєстрація вказаної земельної ділянки порушує статут Фермерського господарства «Сонечко» та Закон України «Про фермерське господарство». Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 01.04.2020 у справі № 320/5724/17. Таким чином повторна реєстрація відповідачкою [PERSON] земельної ділянки розміром 7,0 га на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області з присвоєнням кадастрового номеру 2310700000:01:038:0002, порушує статут Фермерського господарства «Сонечко», Закон України «Про фермерське господарство» та майнові права позивача як користувача (власника) майна по вільному користування майном, досягненні статутних цілей господарства та сплати податків. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача ФГ «Сонечко» до відповідачки [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved