Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утриманнясина [PERSON] , [INFO] ,у розмірі 600 (Шістсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Аліментів, які вона отримує на утримання сина не вистачає для забезпечення його достатнього матеріального, культурного та духовного розвитку у зв`язку зі зростанням цін на продукти харчування, одяг та речі першої необхідності. Відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід. Враховуючи, що відповідач є здоровим і працездатним, просить суд збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти врозмірі 4000 (Чотири тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2000 (Дві тисячі) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без її участі. В заяві на ім`я суду відповідач [PERSON] позов визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у запропонованому позивачем розмірі в сумі 2000 (Дві тисячі) гривень щомісячно. Просить розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 600 (Шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 25 грудня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що аліментів, які вона отримує на утримання неповнолітнього сина не вистачає для забезпечення його достатнього матеріального, культурного, соціального та духовного розвитку, оскільки значно зросли ціни на продукти харчування, одяг та речі першої необхідності. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач є здоровим і працездатним і, як батько, зобов`язаний забезпечити достатній для сина фізичний, духовний та соціальний розвиток, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному об`ємі. Згідно положень ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: approved