Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, [PERSON] в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 06 червня 2008 року в простій письмовій формі між [PERSON] та [PERSON] ; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 червня 2008 року між її матір`ю [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Між сторонами було досягнуто усіх обов`язкових умов щодо купівлі-продажу квартири: передано грошові кошти продавцю, а ключі від квартири та технічний паспорт - покупцю. Причини по яких її мати та [PERSON] не звернулись до нотаріуса, їй не відомі. Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації "Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів" від 10.06.2008 року № 59/10/06-2008 договір купівлі -продажу квартири було визнано дійсним. [INFO] її мати , [PERSON] , померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру. Єдиним спадкоємцем після її смерті являється вона. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про спадкове майно. На частину спадкового майна їй було видано свідоцтво про право на спадщину. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , було відмовлено. Відмова нотаріуса мотивована тим, що рішення третейського суду не являється правовстановлюючим документом на квартиру. Оскільки у позасудовому порядку вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права, за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Уповноважений представник Олександрійської міської ради Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. У заяві вказала, що дійсно 06 червня 2008 року між нею та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . На виконання умов договору нею були передані [PERSON] ключі від квартири, технічна документація та інші документи. Згодом [PERSON] запропонувала їй звернутись до третейського суду з метою узаконити договір купівлі-продажу кварти. Вона погодилась. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 06 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.16). Між сторонами було досягнуто усіх обов`язкових умов щодо купівлі-продажу квартири: передано грошові кошти продавцю, а ключі від квартири та технічний паспорт - покупцю, що підтверджується письмовою заявою поданою до суду [PERSON] (а.с.75). Рішенням постійнодіючого третейського суду при Асоціації «Українських виробників обладнання для станцій технічного обслуговування автомобілів» від 10.06.2008 року № 59/10/06-2008 договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , 06.06.2008 року, було визнано дійсним (а.с. 17-18). На підставі вказаного рішення третейського суду в КП ОБТІ за [PERSON] було зареєстровано 30.07.2008 року право власності на квартиру [ADDRESS] змінена на вул.Святомиколаївська згідно розпорядження № р-28-з від 19.02.2016 року. Вказана інформація підтверджується архівною довідкою № 984 (а.с.16 зворотний бік, 44). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 15). Після її смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру. Єдиним спадкоємцем після її смерті являється її донька, [PERSON] . У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про спадкове майно. На частину спадкового майна їй було видано свідоцтво про право на спадщину. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , було відмовлено. Відмова нотаріуса мотивована тим, що рішення третейського суду не являється правовстановлюючим документом на квартиру (а.с. 12-14, 20, 48-71). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , у вказаному реєстрі відсутня. Інформацію про наявність обтяжень вказаної квартири також не зареєстровано (а.с. 23). Згідно ст. 1216 Цивільного Кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України) та власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України). Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин (Правовий висновок Верховного Суду висловлений у постанові від 04.03.2019 року у справі № 665/2266/16-ц). Враховуючи, що у зв`язку із смертю [PERSON] , є очевидною втрата можливості посвідчити договір купівлі-продажу спадкового майна у нотаріальній конторі, беручи до уваги визнання [PERSON] позовних вимог, що у свою чергу не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися до суду з даним позовом, захистити свої порушені права не має можливості, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved