Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась з позовною заявою [PERSON] до Красноармійської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що згідно до договору купівлі-продажу від 20.05.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі за №2633), власником житлового будинку 88 по вул. Квиленко м. Красноармійськ являлася громадянка [PERSON]. Цей договір купівлі -продажу зареєстрований КП «Красноармійське бюро технічної інвентаризації», про що свідчить довідка №236 від 11.08.2011р. Рішенням виконавчого комітету Красноармійської міської ради народних депутатів №530 від 06.07.1983 року громадянці [PERSON] дозволено будівництво нового житлового будинку, жилою площею 30,5 кв.м зі зносом старого ветхого будинку. 26 липня 1983 року [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку №88 по вул.. Квиленко м. Красноармійськ. 11 липня 1988 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Красноармійським міським ЗАГС, про що зроблений актовий запис №509. Після смерті [PERSON] ніхто з її спадкоємців не прийняв спадщини. Відомості про наявність спадкоємців відсутні. Згідно до технічного паспорту цей житловий будинок №88 по вул. Квиленко у м. Красноармійськ складається з А-1 -житловий будинок загальною площею 80,3 кв.м., а-1 навіс, Б-1 сарай, В-1 убиральня, Г-1 -сарай, Д-1 сарай, И-1 убиральня. З середини 1998 року позивачка відкрито, безперервно володіє цим житловим будинком №88 по вул. Квиленко у м. Красноармійськ, що належала громадянці [PERSON] Більш ніж 10 років без будь - яких законних підстав, а саме на підставі будь -якого договору оренди, найму, зберігання, оперативного управління, застави тощо, так як ніякого договору вона не укладала. Володіння цим будинком почалося з того, що громадянин [PERSON], назвавшись спадкоємцем померлої [PERSON], дозволив їй оселитися у цьому будинку з умовою подальшого оформлення договору купівлі-продажу цього будинку. Він передав позивачці всі правовстановлючі документи на житловий будинок №88 по вул. Квиленко у м. Красноармійськ, пообіцявши через деякий час оформити договір купівля-продажу цього будинку, після того як він прийме спадщину, як внучатий племінник. Але до теперішнього часу він не зявився, місце його знаходження невідоме. В цьому житловому будинку позивачка мешкає разом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] та неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO]. Цей факт підтверджується довідкою, виданою Красноармійською міською радою. Станом на час подання позову спадкоємців померлої [PERSON] немає, до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, видача свідоцтва про право спадщину за законом або за заповітом не проводилася по причині відсутності спадкоємців. Позивач по справі, добросовісно володіла житловим будинком на протязі 10 років. Добросовісність володіння житловим будинком підтверджується, тим що вона відкрито володіла та користувалася ним, доглядала за будинком, робила ремонт, сплачувала усі витрати по ремонту, сплачувала комунальні послуги. Факт її проживання у цьому житловому будинку підтверджується довідкою від 25 грудня 2012р., виданого Красноармійською міською радою. Також факт її відкритого володіння та проживання підтверджується квитанціями на сплату комунальних витрат на утримання та на користування цим житловим будинком. Позивачка просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок 88 по вулиці Квиленко в місті Красноармійську, Донецької області. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник відповідача Красноармійської міської ради, до судового зсідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, а також заперечення на позов в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Технічний паспорт на будинок 88 по вулиці Квиленко у місті Красноармійськ виготовлено на імя [PERSON] (а.с.8-13). Будинок 88 по вулиці Квиленко у місті Красноармійськ Донецької області з надвірними будівлями на підставі договору купівлі-продажу 20.05.1983 року належить [PERSON], договір посвідчений державним нотаріусом (а.с.14-15). Рішенням виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 06.07.1983 року дозволено [PERSON], яка мешкає у власному ветхому, до мешкання не придатного будинку по вулиці Квиленко № 88 будівництво нового житлового будинку жилою площею 30,5 кв.м., зі зносом старого ветхого будинку, після будівництва нового (а.с.16). Відповідно до дозволу на виконання робіт, виданого 26.07.1983 року [PERSON] надано дозвіл на земельній ділянці №88 по вулиці Квиленко м. Красноармійська на виконання будівельних, санітарно-будівельних та спеціальних робіт по будівництву житлового будинку (а.с.17). [PERSON] померла 11 липня 1998 року, актовий запис про смерть 509 (а.с.18). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 26.02.2016 року, будь-які відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок 88 по вулиці Квиленко, м. Красноармійськ, Донецької області відсутні (а.с.42). Першою красноармійською державною нотаріальною конторою повідомлено, що на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 11.07.1998 року, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43155733 від 03.03.2016 року, спадкова справа не відкривалась (а.с.44). Згідно довідки виданої головою квартального комітету [PERSON] з червня 1998 року фактично мешкає за адресою: м. Красноармійськ, вулиця Квиленко, 88, склад її сімї: [PERSON], [PERSON] (а.с.45). Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Згідно із ч. 4\~ст. 344 Цивільного кодексу України\~право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Як зазначено в пунктах 9,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 « Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до пункту 1\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~цей Кодекс України набирає чинності з 01.01.2004. Згідно пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~правила\~ст. 344 Цивільного кодексу України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, тобто, відлік строків, про які йдеться в частині першій\~статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися не раніше, ніж з 01.01.2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на нерухомий об'єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати. \~\~\~\~ Беручи до уваги вищевикладене, суд, враховуючи те, що позивачка дійсно відкрито і добросовісно володіє житловим будинком 88 по вулиці Квиленко з 1998 року, інші особи, які б претендували на будинок не встановлені, з чого слідує, що позивач є добросовісним набувачем, тому позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок за позивачем за набувальною давністю підлягають задоволенню. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). \~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 88 ЦПК України\~суд вважає, що судові витрати слід покласти на позивача, оскільки визнання права власності за набувальною давністю можливе лише в судовому порядку. \~\~\~ \~

Outcome: approved