Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON]. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У позовних вимогах зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син [PERSON], 07січня 2014 року, який перебуває на її утриманні. Відповідач участі в вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, хоч має таку можливість, оскільки працює неофіційно. Дитина відвідує дитячий садочок, в свою чергу це вимагає від неї додаткових витрат. Відповідач має задовільний стан здоровя, з огляду на розмір його доходів, стягнення аліментів у визначеному нею розмірі не буде матеріально обтяжливим для нього. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином відповідно п. 3 ст. 76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 березня 2016 року Тиврівським районним судом Вінницької області. Під час спільного проживання народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ №278239 від 07.09.2016 року. Дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї № 2729 від 30.09.2016 року. Стан здоровя дитини та відповідача задовільний. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Правова природа аліментів у розумінні глави 15 Сімейного кодексу України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обовязком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. Відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров»я, що не позбавляє його можливості самостійно працевлаштуватись. З таких обставин суд вважає, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, відповідач зобов»язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти особа, яка будучи працездатною, не працює без поважних причин. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він, будучи працездатним, не працює з поважних причин. У відповідності до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60; ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає сплаті, суд бере до уваги положення Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік", згідно якого визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 до 18 років, становить з 01.01.2017 року 1355 грн, розмір мінімальної заробітної плати визначений на рівні 3200 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ОО про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач є молодою працездатною особою, що не позбавляє його можливості працевлаштуватися, офіційно не працює, його дохід носить мінливий нерегулярний характер, має задовільний стан здоров»я, тому суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в сумі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.02.2017 року. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 191 СК України, та

Outcome: approved