Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В листопаді місяці 2017 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Світловодське автотранспортне підприємство 13507», третя особа: [PERSON], про стягнення вартості відновлювального ремонту. В обґрунтування позову посилався на те, що 13 серпня 2016 року на вулиці Донецьке Шосе в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який належить позивачу, та автобуса «ДАФ» д/н [NUMBER], який належав на час скоєння ДТП відповідачу під керуванням водія [PERSON]. [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а також встановлено, що [PERSON] на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі [PERSON] «Світловодське автотранспортне підприємство 13507». Згідно висновку судового експерта автотоварознавця № 0610/16/16 від 07.10.2016 р., який складений за результатами огляду пошкодженого автомобіля, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER] складає 379 545,97 гривен. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Альфа-Страхування», на підставі полісу № АЕ/6711826 від 30.01.2016 року, яка виконала зобовязання щодо компенсації спричиненого відповідачем збитку у повному обсязі, та сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 100 000 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 279\~545,97 грн., витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 1\~500 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2\~820 грн. та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 9\~300,00 грн. В судове засідання позивач не зявився, його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали до суду відзив на позовну заяву, в якій посилалися на те, що [PERSON] в трудових відносинах з відповідачем не перебував, замість [PERSON] повинен був їхати інший водій, висновок автотоварознавця № 0610/16/16 від 07.10.2016 р. теж не визнають, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність, а також зазначають, що позивачем не надано підтверджуючих доказів здійснення ремонту пошкодженого транспортного засобу, тому просять в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомила. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 13 серпня 2016 року на вулиці Донецьке Шосе в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який належить позивачу, та автобуса «ДАФ» д/н [NUMBER], який належав на час скоєння ДТП відповідачу під керуванням водія [PERSON]. [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а також встановлено, що [PERSON] на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі [PERSON] «Світловодське автотранспортне підприємство 13507». Згідно висновку судового експерта автотоварознавця № 0610/16/16 від 07.10.2016 р., який складений за результатами огляду пошкодженого автомобіля, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER] складає 379 545,97 гривен. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Альфа-Страхування», на підставі полісу № АЕ/6711826 від 30.01.2016 року, яка виконала зобовязання щодо компенсації спричиненого відповідачем збитку у повному обсязі, та сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 100 000 гривень. В момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем [PERSON] «Світловодське автотранспортне підприємство 13507», що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2017 року. Відповідно до ч.ч.4, 6 ст.82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із частинами другою, пятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено в обов'язковому випадку проведення і оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування. За приписами ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Також відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами розмір суми відновлювального ремонту, невідповідність акту відновлювальних робіт дійсності витраченого часу на відновлювальний ремонт та іншим зауваженням визначеним адвокатами відповідача у судовому засіданні. За змістом частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд вважає, що норма ст. 1172 ЦК України є спеціальною по відношенню до ст.ст. 1166,1167, 1187 ЦК України. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) від 27 березня 1992 року №6 шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Так, як відповідальність за відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки лежить на [PERSON] «Світловодське автотранспортне підприємство 13507», суд вважає, що позовні вимоги в частині вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 279\~545,97 грн., витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця в розмірі 1\~500 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляд справи витрат на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги №07/11/17-1 від 07.11.2017 року, розрахунок вартості адвокатського гонорару, квитанція № 0.0.893290261.1 від 15.11.2017 у розмірі 9\~300,00 грн. та ордер серія ДП №1996/000027 від 15.12.2017 року, а тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог підлягає задоволенню та з відповідачів на користь позивача слід стягнути правничу допомогу у розмірі 9\~300,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 2\~820,00 грн. Суд не приймає до уваги відзив на позовну заяву представників відповідача, оскільки, факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з відповідачем підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2017 року, факт відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу підтверджується актами виконаних робіт АВТ Баварія Дніпропетровськ та відповідачами не спростовано, також і відповідачем не спростований висновок судового експерта автотоварознавця № 0610/16/16 від 07.10.2016 р. та клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи представниками відповідача в судовому засіданні не заявлялося.

Outcome: approved