Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про вселення в квартиру та усунення перешкод у користуванні нею. Свої вимоги мотивувала тим, що з 07 вересня 2002 року по 19 лютого 2013 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі. В шлюбі 18.03.2003 р. народилася донька - [PERSON]. Оскільки ні вона (позивачка), ні відповідач не мали особистого житла та достатньо коштів на його придбання, вони вирішили взяти кредит. 06 березня 2007 року [PERSON] уклав договір про надання кредиту в сумі 19 158 доларів США на придбання трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Після отримання кредиту на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2007 року [PERSON] було придбано квартиру за зазначеною адресою. Після придбання квартири позивач та відповідач зробили ремонт та почали в ній проживати. З 23.03.2007 року у вказаній квартирі зареєстровані відповідач та донька - [PERSON], а позивачка змогла зареєструватися у вказаній квартирі лише з 08.05.2013 року, оскільки чоловік не бажав її реєструвати в квартирі. Після розірвання шлюбу позивачка разом з донькою продовжувала проживати у вказаній квартирі, але 04.09.2013 року ні вона, ні донька не змогли потрапити у квартиру, оскільки на вхідних дверях було змінено замок. По телефону відповідач повідомив, що вона повинна забрати свої речі та речі дитини та залишити разом з донькою квартиру. Через деякий час прийшла мати позивача - [PERSON], відчинила двері квартири, також повідомивши позивачці, що вона має забрати свої речі та дитини. На відмову позивачки залишити квартиру [PERSON] почала її ображати та заподіяла позивачці тілесних ушкоджень, внаслідок яких позивачка з 05.09.2013 р. по 13.09.2013 р. перебувала в лікарні на лікуванні. Після сварки відповідач [PERSON] виставив її та доньку за двері, повідомивши, що квартира є його власністю. Всі речі позивачки залишились в квартирі, вона не може вільно потрапити до житла та змушена проживати у своєї матері. Відповідач не надає ключів від квартири і категорично заперечує проти проживання в ній позивачки, тому позивач просить вселити її та малолітню доньку [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та заборонити відповідачу чинити перешкоди у користуванні їй та доньці вказаною квартирою. В судовому засіданні позивачка та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти вселення та проживання в спірній квартирі доньки, проти задоволення решти позовних вимог заперечив, зазначивши, що вказана квартира на підставі договору іпотеки є предметом застави, а тому він не вправі розпоряджатися вказаною квартирою, зокрема реєструвати в ній інших осіб, до моменту повного погашення заборгованості. Крім того, вони з позивачкою досягли домовленості щодо розподілу спільно нажитого під час шлюбу майна, згідно якої йому залишається квартира та машина, а позивачці всі речі та меблі, що були в квартирі, та які вона забрала у січні 2013 року. Посилання ж позивачки на те, що вона має право користуватися квартирою як колишній член сім'ї власника житла - безпідставні, оскільки позивачка була зареєстрована у спірній квартирі вже після розірвання шлюбу. Представник відповідача - [PERSON] підтримав позицію свого довірителя. Представник третьої особи - АТ «УкрСиббанку» - в судові засідання, будучи належним чином повідомлений ( а.с. 50, 52а, 73), жодного разу не з'явився, пояснень або заперечень за позовом суду не надано. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є подругою [PERSON], сторони по справі знає вже більше 6 років. Позивач та відповідач вкладали зароблені кошти в ремонт квартири, інколи кошти на ремонт позивачці позичала і свідок; конкретно пошуком робітників та підбором матеріалів для ремонту займалась позивачка. В січні 2013 року [PERSON] виїхала разом з речами зі спірної квартири до матері, при цьому, коли позивачка виїжджала зі спірної квартири вона при свідкові зателефонувала відповідачу та попрохала бути присутнім, але [PERSON] відмовився. Свідок допомагала позивачці виносити речі з квартири при переїзді позивачки до матері, а потім також допомагала переносити ті ж самі речі назад в спірну квартиру в березні 2013 року, коли позивачка та відповідач помирилися і знову стали разом жити у спірній квартирі. Влітку, коли сторони відпочивали на морі, а свідок кожні 2 дні навідувалась до спірної квартири, щоб поливати квіти, всі речі були на своїх місцях. Також показала, що напередодні судового засідання була присутня при проведенні слідчого експерименту, але в квартирі вже нічого з речей не було: ні побутової техніки, ні люстр, ні тюлів на вікнах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що знає сторони по справі з 2007 року, неодноразово була в спірній квартирі. В січні 2013 року [PERSON] переїхала до матері, при її переїзді свідок не була присутня, але після того як сторони примирились і [PERSON] повернулася до спірної квартири, свідок була 18 березня 2013 р. у вказаній квартирі, обстановка якої була така ж як і раніше, всі речі були на своїх місцях. Також свідок показала, що разом зі сторонами їздила влітку на відпочинок і відносини між [PERSON] та [PERSON] були хорошими. На даний час [PERSON] проживає у матері. Свідок [PERSON], мати [PERSON], в судовому засіданні показала, що дочка та колишній зять 2, 5 роки проживали у неї, потім взяли кредит та придбали спірну квартиру, донька також працювала та всі зароблені кошти вкладала в ремонт та облаштування квартири, також коштами допомагала і вона, свідок, зокрема, давала гроші на придбання вхідних дверей. В січні 2013 року донька переїхала з речами до неї, а в березні донька помирилася з [PERSON] та повернулася до нього. Після 08 березня 2013 року [PERSON] разом зі своїм приятелем забрав та перевіз назад до квартири всі речі, які привезла донька. 04 вересня 2013 року вона (свідок) була на роботі, коли прийшла онучка - [PERSON] та сказала, що не може відчинити вхідні двері в квартиру, потім прийшла донька і вони: донька і онучка, пішли до спірної квартири. Згодом зателефонувала донька, вона плакала. Свідок побігла до спірної квартири та побачила доньку, яка сиділа на східцях, на лобі у неї був синець. Коли свідок зайшла до квартири, мати відповідача по справі кинула в неї підставкою для телефону, а старший брат відповідача почав погрожувати та ображати. Лише після приїзду міліції донька змогла взяти свої особисті речі та дитини. Також свідок показала, що бачила як 18 жовтня 2013 року старший брат відповідача вивозив зі спірної квартири речі на своїй машині. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показала, що є сусідкою [PERSON]. За проханням [PERSON] у себе в квартирі вона зберігала частину речей, які позивачка привезла з собою, коли взимку 2013 р. переїхала до матері. Так у неї в квартирі в розібраному та запакованому виді зберігались шафи, а також телевізор, холодильник, 2 люстри, штори. На початку березня 2013 року [PERSON] та відповідач забрали всі ці речі. Зараз [PERSON] живе у матері. Положенням ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Поясненнями сторін та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 07 вересня 2002 року по 19.02.2013 року. (а.с. 8) Також, як вбачається з пояснень сторін та показів свідків, сторони продовжували проживати як чоловік та жінка з березня 2013 по вересень 2013 року. Згідно договору № 1125828000 від 06.03.2007 року, укладеним між АК ІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], відповідачу по справі надано кредит в сумі 19 158 доларів США до 04.03.2022 року на придбання трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Поручителем за належне виконання зобов'язань за даним договором є крім [PERSON], позивачка по справі. (а.с. 13-16) Вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2007 року належить [PERSON] (а.с. 12), що підтверджується також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 19). Згідно довідки ОСББ від 16.09.2013 року у спірній квартирі зареєстровані відповідач - з 23.03.2007 р., позивачка - з 08.05.2013 р. та їх донька також з 23.03.2007 р. (а.с.7) Поясненнями сторін в судовому засіданні підтверджується, що позивачка, незважаючи на реєстрацію в квартирі матері, проживала у спірній квартирі з часу її придбання до січня 2013 року, а потім з березня 2013 року по 04 вересня 2013 року. Вимоги про визнання спірної квартири спільною власністю подружжя [PERSON] не заявляла, тому суд, виходячи з положень ст. 11 ЦПК України, не в змозі вирішувати питання щодо права користування позивачки квартирою як співвласниці. Зважаючи на вказане, [PERSON], незважаючи на припинення сімейних відносин з [PERSON], вправі користуватися спірною квартирою як колишній член сім'ї власника житла. Посилання відповідача на те, що позивачка не може користуватися квартирою як колишній член його сім'ї, оскільки не була зареєстрована в спірній квартирі, коли вони перебували в шлюбі, судом не можуть бути враховані, оскільки як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Не враховуються судом і посилання відповідача на розподіл з позивачкою спільно нажитого майна, згідно якого йому залишилась квартира та машина, а всі інші нажиті речі - позивачці, оскільки, згідно постанови про закриття кримінального провадження від 14.02.2013 року - 28 січня 2013 року [PERSON] звернувся з заявою про те, що [PERSON] самовільно, без його дозволу забрала зі спірної квартири речі. (а.с.34), що спростовує пояснення відповідача по справі про досягнення згоди щодо поділу майна. Крім того в судовому засіданні показами свідків підтверджено, що всі речі були повернуті в спірну квартиру, частково це підтвердив і відповідач, зазначивши, що деякі речі позивачка повернула, зокрема меблі з дитячої кімнати, а щодо решти він не пам'ятає. Також на підтвердження своїх пояснень щодо поділу майна відповідачем не надано відповідний договір, як передбачено ст. 69 СК України, або відповідне рішення суду. Не можуть також бути враховані і посилання відповідача на неможливість проживання в квартирі позивачки в зв'язку з перебуванням квартири в заставі на підставі Договору іпотеки та забороною, згідно вказаного Договору, реєстрації в квартирі інших осіб, оскільки позивачка проживала і зареєстрована у вказаній квартирі, а доказів того, що банк вважає це порушенням умов договору іпотеки та звернувся з вимогою про їх усунення суду не надано, крім того п. 2.4.9 Договору іпотеки № 51363 від 02.04.2007 року передбачає обов'язок іпотекодавця не надавати дозвіл на реєстрацію фізичних і юридичних осіб без згоди іпотекодержателя лише в нежитлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки. ( а.с. 40-41) Згідно витягу з кримінального провадження № 12013200110001922 04.09.2013 р. близько 17 -00 год. [PERSON], знаходячись в квартирі [ADDRESS] спричинила тілесні ушкодження [PERSON] ( а.с.10) Листком непрацездатності підтверджується перебування [PERSON] на лікуванні в стаціонарному відділенні Шосткинської ЦРЛ з 05.09.2013 р. по 13.09.2013 р. з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку.( а.с. 9) Відповідач в судовому засіданні та в запереченнях на позов підтвердив, що ним в спірній квартирі замінено один з замків на вхідних дверях, ключів від якого він не давав ні позивачці, ні доньці, та він не бажає допускати позивачку в квартиру. Вчинення позивачці перешкод у користуванні спірною квартирою підтверджується також показами свідка [PERSON] Враховуючи вищевказане та визнання відповідачем позову в частині вселення доньки [PERSON], що не суперечить законодавству, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача по справі підлягає стягненню сплачений позивачкою судовий збір.

Outcome: approved