Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 22 березня 2014 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 40. Фактично проживали в шлюбі з 2007 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей - син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] року та дочка [PERSON], [INFO], які знаходиться на її утриманні та вихованні. Спільним сімейним життям з відповідачем вони не проживають вже з 2 листопада 2014 року. Причиною розпаду їх шлюбу стало те, що вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, між ними часто виникали різного роду сварки та непорозуміння. Відповідач не поважав її як жінку, безпричинно бив, вигнав її з будинку з дітьми. Такі дії відповідача є неодноразовими. Миритися з відповідачем не бажає. Впевнившись в тому, що відновлення сімейних відносин з відповідачем не можливе, на розірванні шлюбу наполягає. Окрім того, відповідач, як батько дітей, добровільно не надає коштів на їх утримання. Вважає, що він має кошти на утримання своїх дітей, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. На підставі наведеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, з підстав наведених в позові, при цьому змінила їх в частині розміру стягнення аліментів з суми 1000 гривень на кожну дитину, зокрема просить стягувати на кожну дитину по 500 гривень. Просить змінений позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, згідний на його розірвання. Також згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, в розмірі, зазначеному позивачкою. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 22 березня 2014 року. Реєстрація шлюбу проведена у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис за №40. Між тим, в судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що фактично шлюбні відносини між ними тривають з 2007 року, від яких сторони мають трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, що встановлено з пояснень позивачки, і такі не заперечені відповідачем у судовому засіданні. Таким чином, суд з огляду на матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини, зокрема різнобічності поглядів на сімейне життя та недбалого ставлення відповідача до сім'ї. Встановлено в судовому засіданні, що сторони не проживають спільно, не підтримують сімейних відносин з 2 листопада 2014 року. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] як особа, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище, виявила в судовому засіданні бажання надалі після розірвання шлюбу, іменуватися шлюбним прізвищем "[PERSON]". Разом з цим, згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, сторони від шлюбних відносин мають трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Наразі діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка сама виховує та утримує дітей. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Чорнотисянської сільської ради № 2694 від 15 грудня 2014 року. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також, що за твердженням позивачки відповідач не має постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Виходячи із принципу розумності та справедливостісудового рішення, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі, зазначеному позивачкою, тобто по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 25 листопада 2014 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved