Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, згідно якої прохає суд постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини, її, [PERSON] разом з сином, [PERSON] в період з 10 квітня 2014 року по 26.02.2015 року за адресою: [ADDRESS]; встановити факт, що місце відкриття спадщини після померлого 26.02.2015 року [PERSON], є [ADDRESS]. В обґрунтування вказала, що 26.02.2015 року помер її син [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Вище вказане нерухоме майно належала її сину на підставі договору міни. Для оформлення спадкових прав вона звернувся до державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, але її було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що необхідно встановити місце відкриття спадщини та встановити факт постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судове засідання заявник та її представник за довіреністю - [PERSON] не зявилися, представник надала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити з мотивів у ній вказаних. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якого, проти заяви не заперечує, просить справу розглядати в його відсутність. Заінтересована особа - [PERSON] державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновків про те, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. 26 лютого 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1393 від 27 лютого 2015 року, серії VI-МЮ № 866884, видане Хорошевським відділом Управління ЗАГС Москви. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується договором міни серії НВ № 0093802, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 7271 від 25.10.1997 року та довідкою КП «КМБТІ» від 19.10.2016 року за вих. № 61/3960. 31.10.2016 року державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], у звязку з тим, що необхідно встановити місце відкриття спадщини та встановити факт постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.\~1218,\~1220,\~1221,\~1223,\~1258 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст.\~1269, ч.1 ст.1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Судом встановлено, що померлий [PERSON]. [INFO], в період до 10.04.2014 року був зареєстрованим за адресою: [INFO]. Згідно акту ТОВ «Добробит» від 01.11.2016 року № б/р померлий [PERSON] проживав без реєстрації з 10.04.2014 року по 26.02.2015 року за адресою: [ADDRESS]. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON]. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті та відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS], знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Outcome: approved