Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до Кривобалківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно, просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], що належала її померлій матері [PERSON]. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що після смерті її матері відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна. При зверненні із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжність у поданих документах характеристики спадкового майна. В зв'язку з цим, їй було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача надав до суду письмову заяву про підтримання позову, з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] була матір'ю [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області 07 вересня 2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається 83/100 часток квартири [ADDRESS] При зверненні позивачки до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, посилаючись на розбіжності щодо характеристики спадкового майна у поданих нею документах. Так, згідно договору купівлі-продажу за реєстровим №290 від 25 квітня 2006 року [PERSON] купила 83/100 квартири [ADDRESS]. Згідно витягу №10576596 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 06.05.2006 року квартира є 4-х кімнатною. Але згідно повідомлення Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 09.11.2016 року №2-4805 вказана квартира станом на 11.10.2016 року складається з 3-х житлових кімнат. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.05.2017 року, виданої державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Юрловою О. В., державний реєстр прав власності містить інформацію про те, що зазначена квартира житловою площею 46,3 м?, загальною площею 77,3 м?, а згідно інформації КП ММБТІ - житлова плаща квартири 37,8 м?, а загальна площа - 83,0 м? (з урахуванням самочинно побудованого). Через вищезазначені причини, нотаріус рекомендував позивачці звернутися до суду для вирішення цього питання. Таким чином, оскільки подані до нотаріальної контори документи містять розбіжності щодо характеристики спадкового майна, позивачка не може реалізувати своє право та прийняти спадщину, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Як вбачається з договору купівлі-продажу 83/100 частки квартири від 25.04.2006 року [PERSON] придбала 83/100 частки квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], окрім позивачки, інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто більше не звертався. Таким чином, оскільки подані до нотаріальної контори документи містять розбіжності щодо характеристики спадкового майна, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право та оформити спадщину, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб. З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні докази і приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved