Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON], що діє, як представник за дорученням в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, Рахівська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті, 13 квітня 2012 року, дружини позивача, [PERSON] б/б, про що виконавчим комітетом Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області (село Верхнє Водяне, вулиця Леніна, будинок 10, Рахівського району, Закарпатської області) складено відповідний запис акта про смерть за № 30 від 13 квітня 2012 року, залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, житловий будинок № 43 (сорок три), що розташований по вулиці Я. Галана у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Дане нерухоме майно до відкриття спадщини фактично належало на праві приватної власності у цілій частині дружині позивача, яке нею було набуто в порядку новобудови, в якому вона проживала до дня своєї смерті та вважала фактично своєю особистою приватною власністю. Однак, як з'ясувалось після смерті спадкодавця, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння за її життя проведена не була. Спадковий житловий будинок розташовується на земельній ділянці площею 0,15 га, цільовим призначенням якої являється обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться на території Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, якою користувалася дружина позивача за час проживання у спадковому будинку за її цільовим призначенням. Дані обставини зазначені в погосподарській книзі Верхньоводянської сільської ради № 18 на стор.72-73 (довідка виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 430 від 07.11.2012 р.) За свого життя спадкодавець, [PERSON] б/б, склала від свого імені заповітне розпорядження, посвідчене секретарем виконавчого комітенту Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області 12 квітня 2012 року за № 46, згідно якого у разі відкриття спадщини все майно, належне [PERSON] б/б, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за Законом матиме право, остання заповіла своєму чоловікові, [PERSON], [INFO]. Разом з тим, через відсутність належних правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично не має можливості оформити у встановленому законом порядку своє право власності на дане спадкове майно. Спадщина на все спадкове майно після смерті спадкодавця, [PERSON] б/б, відкрилася 13квітня 2012 року, у звязку із чим дані цивільно-правові відносини слід врегульовувати положеннями Книги Шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (в ред.2004 р.). Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, позивач для оформлення спадщини звернувся до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Дані обставини підтверджуються постановою Державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області № 103 від 04 червня 2015 року. Разом з тим, позивач фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини, що підтверджується рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 03грудня 2013 року по справі № 305/1475/13-ц (провадження № 2/305/805/13), в якому значиться, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], оскільки він проживав у спадковому будинку. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування за заповітом, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у його користь у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Майнових спорів на даний час не існує, так як спадкування здійснюється за заповітом, а інших спадкоємців, в тому числі, спадкоємців першої черги спадкоємців за законом, не має. Спадкодавець, [PERSON], за свого життя утриманців не мала. За таких обставин, враховуючи належні матеріали справи та інші доводи, зазначені у позовній заяві, вважає підставним та обґрунтованим даний цивільний позов, та таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного просив визнати за громадянином [PERSON], [INFO], мешканцем села Верхнє Водяне, вулиця Я. Галана, будинок 43, Рахівського району, Закарпатської області, право власності в цілій частині на житловий будинок № 43 (сорок три) разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташовані по вулиці Я. Галана в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, сільський голова, [PERSON], надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - [PERSON], надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 13 квітня 2012 року померла громадянка [PERSON] б/б, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №148580 виданого, повторно, 09 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок №43 по вул. Галана в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Оскільки спадщина на за померлою [PERSON] б/б відкрилася що 13 квітня 2012 року, дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті [PERSON] б/б, 12 квітня 2012 року було складено заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла своєму чоловікові [PERSON]. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З довідки №482 від 07.09.2015 року, виданої виконавчим комітетом Верхньоводянської сільської ради, встановлено, що за померлою громадянкою [PERSON], згідно відомості по господарської книги, числився житловий будинок, №43 з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Галана в с. Верхнє Водяне. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна вважати об'єктом самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ Судом встановлнено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті своєї дружини оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, що стверджується рішенням Рахівського районного суду від 03.12.2013 року по справі №305/1475/13-ц Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved