Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що на первинному обліку перебуває [PERSON] , [INFO] , яка позбавлена батьківського піклування, та перебуває на державному утриманні. Позивач зазначив, що батько дитини не виконує свої батьківські обов`язки та відбуває покарання за убивство матері дитини - [PERSON] . У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . У засідання учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Житомирська РДА подала заяву про проведення розгляду за відсутності її представника (а.с. 91). Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області подала заяву про проведення розгляду за відсутності її представника (а.с. 78). КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради подало заяву про проведення розгляду за відсутності його представника (а.с. 33). Відповідач відзив на позов не надав, з будь-якими заявами чи клопотаннями не звертався, хоча отримав примірник позовної заяви та повістку-повідомлення про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка останнього (а.с. 87-89). З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] від нанесених відповідачем тілесних ушкоджень (а.с. 8-13). Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2019 року у справі № 278/2960/18 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі (а.с. 9-13). За інформацією Департаменту з питань виконання кримінальних покарань відповідач відбуває покарання в ДУ Бориспільська виправна колонія (№ 119) (а.с. 71). Розпорядженням голови Житомирської РДА від 09 жовтня 2018 року № 548 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Орган опіки та піклування в особі Житомирської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним висновком від 19 травня 2020 року № 18-5/731 (а.с. 4-5). В обґрунтування висновку орган опіки та піклування зазначив, що відповідач неналежно виконував батьківські обов`язки, зловживав спиртними напоями, не працював, не мав постійного місця проживання, схильний до агресивної поведінки, неодноразово з матір`ю дитини залишав її без нагляду, може нести загрозу дитині. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ст. 150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, зокрема, ухилення від піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також від готування її до самостійного життя, у зв`язку з чим, дійшов висновку про потребу у позбавленні його батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківського піклування, враховуючи відсутність відомостей про можливість передачі її родичам, суд вважає за потрібне встановити опіку над нею та передати її на опікування органу опіки та піклування в особі Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (реч. 1 ч. 3 ст. 166 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, суд вважає за потрібне стягувати з відповідача аліменти на [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину відповідного віку щомісячно, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Також суд на підставі ч. 3 ст. 166 СК України вважає за потрібне зобов`язати орган опіки та піклування в особі Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Також суд, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави 840,80 грн судового збору.

Outcome: approved