Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводиться бабусею [PERSON] . На момент смерті [PERSON] проживала разом зі своїм сином [PERSON] та онуком [PERSON] , який доводиться сином [PERSON] . За життя [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068571 в розмірі 9,77 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Калініна Троїцького району Луганської області, на підставі рішення Троїцької районної державної адміністрації № 494 від 11.12.1996 року, який було втрачено. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 9,77 умовних кадастрових га, яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068571, 1/2 частина якої належала в порядку спадкування за законом її сину - [PERSON] , який являвся на момент відкриття спадщини спадкоємцем першої черги, постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини та відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, іншу 1/2 частину спадщини прийняв [PERSON] . Після прийняття спадщини [PERSON] своїх спадкових прав, а саме право власності на 1/2 частину сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068571 не оформив, так як помер [INFO] . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, спадкодавця [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем, в тому числі і на час відкриття спадщини та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 30 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до Троїцької державної нотаріальної контори із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна його батька [PERSON] , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з ненаданням ним документів, які б підтверджували родинні відносини, а також ненаданням оригіналу документу, що посвідчує право на земельну частку ( пай). 08 грудня 2020 року позивач звернувся до Троїцької державної нотаріальної контори із заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом по сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068571. Однак позивач отримав відмову у вчиненні такої нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ним не було надано оригіналу документа, що посвідчує право на земельну частку (пай). Позивач просить суд визнати за ним право на дану спадщину. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень на позовні вимоги не має. Троїцька державна нотаріальна контора Луганської області свого представника у судове засідання не направила, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заперечень на позовні вимоги не висунула. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли як під час дії Цивільного кодексу Української PCP, так і під час дії ЦК України, у зв`язку з чим суд керується відповідними нормами закону, які діяли під час виникнення певних спірних правовідносин. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Якщо немає ні спадкоємців за заповітом, ні спадкоємців за законом, або жоден зі спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР час відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу . Відповідно до ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визначається останнє місце проживання спадкодавця ( стаття 17 цього Кодексу), а як що воно не відоме, - місце знаходження майна або його частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця , а також діти померлого зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частях діти (у тому числі усиновителі), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкоємця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того із батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 131 ЗК України,громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, спадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до Закону України №899-IV від 05.06.2003р. «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» особами, які мають право на земельну частку (пай) є громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, а підставою для виділення земельних ділянок у натурі(на місцевості)власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи,власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості),в тому числі в частині сіножатей,пасовищ,багаторічних насаджень,подають до відповідної сільської,селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі(на місцевості). Після чого видається розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в частині сіножатей,пасовищ,багаторічних насаджень власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, судом було встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON] ( [PERSON] , [INFO] , бабуся [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції у Луганській області, витяг №00011286118 від 31 жовтня 2012 року. На момент смерті [PERSON] проживала в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином [PERSON] та онуком [PERSON] , який доводиться сином [PERSON] . Вказані вище обставини підтверджуються довідкою Новочервоненського старостинського округу Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області № 543 від 08 жовтня 2020 року. За життя [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0068571 в розмірі 9,77 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі яка перебувала у колективній власності КСП ім. Калініна Троїцького району Луганської області, на підставі рішення Троїцької районної державної адміністрації № 494 від 11.12.1996 року, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №494 від 04.02.1997року, який було втрачено. Сільськогосподарські угіддя: рілля, пасовища та сіножаті відповідно до зазначеного сертифікату на земельну частку (пай) в натурі не виділено. Державні акти на право власності на земельні ділянки (сільськогосподарські угіддя): рілля, в розмірі -7,25 умовних кадастрових га, пасовища, в розмірі - 2,32 умовних кадастрових га та сіножаті в розмірі- 0,06 умовних кадастрових га, взамін сертифікату [PERSON] не виготовлялись та не видавались. Вказані вище обставини підтверджуються листом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 29-12-0.3-7563/2-20 від 20 жовтня 2020року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 9,77 умовних кадастрових га, яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068571, 1/2 частина, якої належала в порядку спадкування за законом її сину- [PERSON] , який являвся на момент відкриття спадщини спадкоємцем першої черги, постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини та відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1996 року прийняв спадщину, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, іншу 1/2 частину спадщини прийняв [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказані вище обставини підтверджуються рішенням Троїцького районного суду від 20.12.2012 року про встановлення факту родинних відносин та довідками Новочервоненського старостинського округу Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області № 543 та №542 від 08.10.2020 року. Після прийняття спадщини [PERSON] своїх спадкових прав, а саме, право власності на 1/2 частину сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068571 не оформив, так як помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 06 січня 1999 року, виданого Новочервонівською сільською радою Троїцького району Луганської області, а сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено. Згідно довідки Новочервоненського старостинського округу Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області № 678 від 01.12.2020р., на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: с. Новочервоне ,Троїцького району, Луганської області. Разом з ним на момент його смерті був зареєстрований та проживав син - [PERSON] , [INFO] . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, спадкодавця [PERSON] , який постійно проживав з спадкодавцем, в тому числі і на час відкриття спадщини та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 30 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна його батька [PERSON] , 1938 року народження, яке складається з Ѕ частини права на земельну частку (пай) розміром 9,77 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частини в натурі ( на місцевості), яка перебуває в колективній власності КСП ім. Калініна в селі Новочервоне Троїцького району Луганської області, яка належала [PERSON] , матері [PERSON] , померлої [INFO] . Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з ненаданням ним документів, які б підтверджували родинні відносини, а також ненаданням оригіналу документу, що посвідчує право на земельну частку ( пай). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 20.12.2012 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , його батьком [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] та бабусею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 08 грудня 2020 року позивач звернувся до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області із заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом по сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0068571, який видавався 03 січня 1997 року на підставі рішення Троїцької РДА № 494 від 11.12.1996року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів 04.02.1997 року за № 494, розміром 9,77 у.к.га у землях КСП імені Калініна, Троїцького району, Луганської області, на ім`я померлої [PERSON] , його бабусі, яка померла [INFO] , та Ѕ (одна друга) частка якого була успадкована, але за життя не преоформлена його померлим батьком [PERSON] . Однак позивач отримав відмову у вчиненні такої нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ним не було надано оригіналу документа, що посвідчує право на земельну частку (пай). Відповідно до п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу другого Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину обов`язково перевіряє: факт смерті спадкоємця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно п.4.15 п.4 гл.10 розділу II вищезазначеного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно,яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів,що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 гл. 7 розділу 1 цього Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Також відповідно п. 4.18. п.4 вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`ясняє йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи той факт, що у позивача відсутній оригінал документу, що посвідчує право власності на спадкове майно, він позбавлений можливості нотаріального посвідчення, а також можливості звернутись у встановленому законом порядку із заявою про виділення йому земельних ділянок в натурі (на місцевості),оскільки він не є власником зазначеного вище сертифікату, а також здійснення державної реєстрації права власності на відповідне майно. Факт втрати оригіналу документу, що посвідчує право власності, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0068571 від 03 січня 1997 року, виданий на ім`я [PERSON] , яка померла, підтверджується копією газети "Сельская новь" № 49 від 04 грудня 2020 року. Факт його видачі на ім`я [PERSON] , підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 29-12-0.3-7563/2-20 від 20 жовтня 2020року. З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадщину, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 524,525,526,527,529,548,549 ЦК УРСР, ст.ст.182, 328, 331, 392 ЦК України, ст.ст. 81,131 ЗК України,

Outcome: approved