Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

\~\~\~\~В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем по справі вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 31 березня 2014 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви, тобто з 22 січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки на даний час збільшився прожитковий мінімум на дітей, а також враховуючи те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а до внесення змін даний розмір складав 30 відсотків прожиткового мінімуму, тому просить суд змінити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Рівненського міського суду від 31 березня 2014 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 31 березня 2014 року (заочне) по цивільній справі №569/910/14-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, з якою проживає дитина задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON], [INFO], проживаючого [INFO], ВЧ А-0825, ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви, тобто з 22 січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON], як дружини в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення малолітнім [PERSON], [INFO] трьох років. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 08 липня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» відбулися зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. З 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~ Враховуючи вищезазначену норму СК України, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх збільшення, оскільки на даний час збільшився розмір прожиткового мінімуму на дітей, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved