overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В позові вказано, що відповідач подарував позивачці свою частку в праві на квартиру [ADDRESS]. Після укладення договору дарування відповідач залишив спірну квартиру і не проживає в ній більше 2 років. Тому позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача просив розглянути справу без його участі. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21/02/1997 року співвласниками спірної квартири зазначено [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. 18/09/2014 р. укладено договір дарування, відповідно до умов якого [PERSON], [PERSON] подарували [PERSON] належні їм 1/4 частки в спірній квартирі. Відповідно до довідки №02-02/4889 в спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не подав суду жодного доказу на спростування позову. Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Таким чином позов обґрунтовано правовими підставами, а право позивачки підлягає захисту у обраний нею спосіб. Інші докази, пояснення, заяви і арґументи сторін не спростовують висновків суду, зазначених в цьому рішенні. Відповідно до зазначеного суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказано, що 27.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та втрату взаєморозуміння. Протягом 3 останніх місяців спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб існує лише формально і примирення неможливе. Просить суд вказаний шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Термін для примирення просила не надавати, оскільки примирення неможливе. В судовому засіданні відповідач позов не визнав та дав пояснення. Вважає, що шлюб можливо зберегти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 27.07.2013 року, актовий запис № 42. Позивачка змінила прізвище ,,[PERSON]" на ,,[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданим 23.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 32. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає задоволенню. Відповідно до зазначеного та на

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернулась кредитна спілка "Станіславська" з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові вказано, що 04/03/2013 р. між позивачем та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір №78, за яким позивач передав позику в сумі 12000 гривень на строк 24 місяці до 04/03/2015 р. під 40 % річних. На виконання вказаного договору позики 04/03/2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки. У зв`язку з невиконанням спірного договору позики позивач просив стягнути заборгованість з поручителя в сумі 11201,38 гривень по кредиту, 8015,91 гривень процентів, 243,60 гривень судового збору. Судом встановлено наступні обставини. 04/03/2013 р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №78, за яким позивач передав відповідачу позику в сумі 12000 гривень на строк 24 місяці до 04/03/2015 р. під 40 % річних. На виконання вказаного договору позики 04/03/2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач зобов`язалась за належне виконання кредитного договору між позивачем та [PERSON] від 04/03/2013 р. Відповідно до п. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернулась кредитна спілка "Станіславська" з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позовів казано, що 28/02/2013 р. між позивачем та позичальником укладено кредитний договір №42234с, за яким позивач передав позику в сумі 6200 гривень на строк 24 місяці до 28/02/2015 р. під 40 % річних. На виконання вказаного договору позики 28/02/2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки. У зв`язку з невиконанням спірного договору позики позивач просив стягнути заборгованість з поручителя в сумі 5186,69 гривень по кредиту, 2974,41 гривень процентів, 243,60 гривень судового збору. Судом встановлено наступні обставини. 28/02/2013 р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №42234с, за яким позивач передав відповідачу позику в сумі 6200 гривень на строк 24 місяці до 28/02/2015 р. під 40 % річних. На виконання вказаного договору позики 28/02/2013 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач зобов`язалась за належне виконання кредитного договору між позивачем та [PERSON] від 28/02/2013 р. Відповідно до п. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до п. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом. В позові вказано, що 10/10/2013 р. між позивачкою та відповідачем розірвано шлюб. Відповідач, позивач та їх дитина зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Також в позові вказано, що відповідач не проживає в спірній квартирі з квітня 2013 року, а тому з підстав, вказаних в ст. ст. 71, 72 ЖК України позивачка вважає, що відповідач втратив право на користування житлом. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 10/10/2013 р. розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 16/09/2008 року. Відповідно до свідоцтва про нерухоме майно квартиру [ADDRESS] його зареєстровано на [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету від 24/03/2009 р. №142. Відповідно до будинкової книги на спірну квартиру в ній 23/10/2009 р. зареєстрований відповідач. Положення ст.ст. 71, 72 ЖК України не підлягають застосуванню до спірних відносин, як про це просить позивач, оскільки вказані норми права входять до Глави 2 ЖК України, яка регулює відносини з користування приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд повинен вирішити справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, незалежно від того вірно чи помилково позивач просить застосувати ту чи іншу правову норму. Так, відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не надав суду жодного доказу на спростування позову. Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду затверджено мирову угоду між сторонами в їх спорі щодо поділу майна в справі № 344/19745/13-ц від 06/02/2015 р., відповідно до якої відповідач визнав обставину про те, що спірна квартира належить позивачу на праві спільної сумісної власності, оскільки її придбано за особисті кошти позивача. Відповідно до п.1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов вищезазначений позов, який позивач мотивує тим, що 07.02.2013 р. між ТОВ «Компанія Стрім» та Центральним регіональним управлінням ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0240850, згідно якого страхувальник застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу марки «Lexus LX 570», реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначає, що 26.03.2013 р. о 08-20 год. на а/д Київ-Ковель сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення: автомобіля марки «Lexus LX 570», реєстраційний номер [NUMBER], який належить ТОВ «Компанія Стрім» і на момент ДТП даним автомобілем керував відповідач та автомобіля «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та який перебував під керуванням. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду від 15.04.2013 р. ДТП сталося внаслідок вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124 КУпАП. Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Peugeot Partner» була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно ремонтної калькуляції, становить 6 186,40 грн. Вказує, що позивачем було виплачено власнику автомобіля «Peugeot Partner» страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, з урахуванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні та ПДВ в розмірі 3 401,29 грн. Зауважує, що відповідно до підпункту в) та г) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право подати регрес ний позов. У зв'язку із наведеним просить стягнути із відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі - 3 401,29 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву в якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся, причини неявки не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 04.08.2011р. між Національним університетом державної податкової служби України та [PERSON] було укладено договір №550/п про надання освітніх послуг. Відповідно до умов договору Позивач бере на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача здійснити навчання. Крім того, згідно Договору відповідач повинен своєчасно вносити плату за надані освітні послуги. Зазначає, що вартість послуги становить 29 802,00 грн. за 3 (три) навчальні роки, пунктом 4.3. договору передбачено, що відповідач зобов'язався вносити плату безготівково кожного семестру. Також Позивач вказує, що повністю виконав свої зобов'язання за договором, освітня послуга була надана на суму 29 802,00 грн. Проте, відповідачем було сплачено лише 23 850,00 грн., отже заборгованість складає 5 952,00 грн. З метою досудового врегулювання даного питання на адресу Відповідача рекомендованим листом, з повідомленням про вручення, було направлено "Претензію" №2617/01-02 від 12.09.2014 р. про необхідність сплати боргу в сумі 5 952,00 грн., лист відповідачеві доставлено було 19.09.2014 р., але на вказану претензію відповідач не відреагував та борг залишається непогашеним. Тому просить стягнути із [PERSON] борг за надання освітніх послуг в розмірі - 5 952,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений, причини поважності неявки не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 04.12.2012 р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідач [PERSON], [INFO], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №001-28358-041212. Згідно умов даного договору, позивач відкрив відповідачеві рахунок для погашення заборгованості в національній валюті. Відповідно до п. 2.3 частини 5 договору, відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Позивач зазначає, що згідно п. 2.4. частини 2 договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01% в рік, процентна ставка є фіксованою. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме надав відповідачеві споживчий кредит у сумі - 4 649,13 грн. на придбання товарів, у суб'єкта господарювання, зазначеного в ч. 3 договору про що свідчить меморіальний ордер №56982426 від 05.12.2012 р. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого станом на 07.04.2014 р. має заборгованість на загальну суму 4 798,12 грн. з яких: заборгованість за сумою кредиту - 4 649,13 грн., заборгованість за відсотками - 0,21 грн., заборгованість за комісіями - 148,78 грн. У зв'язку із наведеним позивач просить стягнути із відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 4 798,12 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовних вимогах зазначив про слухання справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена, причини неявки не повідомила, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 07.03.2013 р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідач [PERSON], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-28600-070313. Згідно умов даного договору, позивач відкрив відповідачеві картковий в національній валюті, банк встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі - 15 000,00 грн. Відповідно до п. 2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту відповідно до законодавства України. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме відкрив відповідачеві картковий рахунок, встановивши кредитний ліміт у розмірі - 15 000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 06.08.2014 р. не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 06.08.2014 р. за відповідачем по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму - 20 304,00 грн., з яких: тіло кредиту - 10 044,00 грн., прострочене тіло кредиту - 4 500,00 грн., заборгованість за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 5 760,00 грн. У зв'язку із наведеним позивач просить стягнути із відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 20 304,00 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовних вимогах зазначив про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлена, причини неявки не повідомила, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 07.11.2012 р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідач шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-28013-071112. Згідно умов даного договору, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі - 15 000,00 грн. Відповідно до п. 2.5 частини 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме відкрив картковий рахунок встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі - 15 000,00 грн., відповідач скористався кредитною лінією, однак станом на 19.05.2014 р. не виконує належним чином свої зобов'язання за договором і має заборгованість на загальну суму 26 170,02 грн. з яких: тіло кредиту - 11 095,87 грн., прострочене тіло кредиту - 3 332,27 грн., заборгованість за відсотками - 2 858,30 грн., заборгованість за комісіями - 8 883,58 грн. У зв'язку із наведеним позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 26 170,02 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовних вимогах зазначив про слухання справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у зв'язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved