Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач [PERSON] на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 04 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №97. На обгрунтування заявлених вимог у заяві посилається на те, що 04 жовтня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №97. Від даного шлюбу з відповідачкою мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що подружнє життя не склалося через їхні різні характери та погляди на життя через що між ними виникали суперечки та сварки, та як наслідок вони втратили почуття кохання та взаємоповаги, неодноразово розходились і припиняли спільне життя, але із-за жалю до свого маленького сина він йшов на примирення. Та з 02.06.2015 року їхнє спільне життя припинилось і він переїхав жити до своєї матері в смт. Царичанка, у зв"язку з чим подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, сім'я розпалася остаточно і відновити її неможливо. Примирення з відповідачкою вважає за неможливе, оскільки спільне життя з нею та збереження шлюбу суперечило б його інтересам. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано 04 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №97. Подружнє життя сторін не склалося, з червня 2015 року сторони проживають окремо, примирення з відповідачкою позивач в справі вважає за неможливе, в зв'язку з чим суд переконаний в тому, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Сторонам розяснюється, що згідно ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відмітка про розірвання шлюбу за рішенням суду робиться в паспортах або паспортних документах осіб, шлюб між якими розірвано, у разі їх звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). На підставі викладеного,

Outcome: approved