Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі третини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, починаючи дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Пояснила свою вимогу тим, що її колишній чоловік не в повній мірі виконує свій батьківський обов'язок по утриманню їхньої малолітньої дитини. Вона з донькою проживає окремо від [PERSON], який своїй дочці допомагає епізодично. Самотужки їй важко забезпечити малолітню дочку усім необхідним, тим більше, що дочка досягла такого віку. Що хоче гарно виглядати, не відставати від своїх однолітків, а для цього потрібні кошти, аніж вона може надавати. Відповідач офіційно не працює, однак їздить на заробітки, тому може утримувати дочку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 18.11.2003 року позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] Відповідно до рішення суду від 14 листопада 2016 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 19.12.2004 року що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АП №273100. Згідно даного свідоцтва про народження батьком дитини вказаний [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). \~ Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина проживає разом з матірю і знаходиться на її утримані . Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, вихованням дочки не займається. Враховуючи те, що платник аліментів є повнолітнім, працездатний, здатний своєю працею заробляти собі на життя, відсутність даних про перебування у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, тому він в змозі забезпечувати свою дочку матеріально, саме в розмірі третини всіх його доходів. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За ч.1 п.1\~ст.367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved