Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, в якому просила встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], та земельну ділянку площею 6,96 га, розташовану на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її вітчим [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку [ADDRESS], та земельної ділянки площею 6,96 га, розташованої на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області. Після смерті вітчима позивач звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено в оформленні спадщини, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Однак, спадщину вона прийняла фактично, оскільки на момент смерті вона зі спадкодавцем [PERSON] проживали разом однією сім'єю, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду. Від позивача надійшла заява, згідно якої вона заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та слухати справу в її відсутності (а.с.32). Від представників відповідачів у судове засідання надійшли заяви, в яких вони зазначали про відсутність в них заперечень проти задоволення позовної заяви [PERSON] та визнання за нею права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON], та про розгляд справи в їх відсутності (а.с.31, 35). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08.04.2016 р. у справі № 636/840/16-ц судом встановлено, що мати позивача [PERSON] та [PERSON] 11.08.1984 р. уклали шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка «[PERSON]». [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті [PERSON] та [PERSON] успадкували 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2011 р., посвідченого Чугуївською державною нотаріальною конторою від 07.06.2011 р. № 1-1569 (а.с.19-20), по ? частині кожний. [INFO] помер вітчим позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області 22.08.2017 року, про що складено відповідний актовий запис № 83 (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від [INFO] (а.с.8-9), та земельної ділянки площею 6,96 га, розташованої на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту про прав власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини згідно ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно статті 1264 ЦК України: у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їх проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Згідно до ст. 3 СК України сім'ю становлять особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права і обов'язки. Спадкоємців першої, другої, третьої черги після смерті [PERSON] немає. Позивач [PERSON] прийняла спадщину фактично, тим що проживала разом з вітчимом на момент смерті останнього, що підтверджується Актом, складеним депутатом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 09.10.2017 р. (а.с.10) та довідкою виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 02-39/2495 від 29.12.2017 р. (а.с.11). За життя спадкодавця [PERSON] здійснювала догляд за ним, допомагала йому у побуті, купувала ліки, а після смерті провела його поховання, доглядала за будинком та прилеглою територією, в тому числі і спірною земельною ділянкою, підтримувала їх у належному стані. Згідно повідомлень Чугуївської держнотконтори Харківської області за № 1223/01-16 від 12.04.2018 року та Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області № 46/01-16 від [INFO], після смерті [PERSON], померлого [INFO], в термін, передбачений ст.1270 ЦК України (шість місяців), із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не зверталися, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог статті 1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с.40,41). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком матері позивача [PERSON], яка померла [INFO] Після смерті [PERSON] позивач та її вітчим [PERSON] проживали разом та були пов'язані спільним побутом. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та не заявляла про відмову від спадщини. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] Суд також вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом, оскільки заповіт покійним [PERSON] не складався, тому позивач має право спадкування частини житлового будинку та земельної ділянки, що належали [PERSON] після його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved