Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк" з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 136М-07 від 12.03.2007 року , свої вимоги мотивували тим, що Банком та [PERSON] було надано кредит у розмірі 200 000 грн на термін до 05.03.2012 року, також в забезпечення виконання забов'язань за кредитним договором з [PERSON] було укладено договор поруки з [PERSON] від 12.03.2007 року. відповідачка забовя'зання за кредитним договором не виконала , тому станом на 01.10.2015 рік виникла заборгованість у розмірі 249 869,04 грн. Позивач також просить, суд стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1378,0 грн. У судове засіданні представник позивача , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи не з'явився, однак з матеріалами справи позивач подав клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі повідомлені у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи у судове засідання не з'явилися Про причини своєї неявки в суд не повідомили . Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що: 12.03.2007 року [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір № 136М-07 згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 200 000 грн. В забезпечення виконання забов'язань за кредитним договором з [PERSON] було укладено договор поруки з [PERSON] від 12.03.2007 року Відповідач забов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. В порушення умов кредитного договору [PERSON] не погашала своєчасно кредитну заборгованість, відсотки, у зв'язку з чим, відповідно до умов договору станом на 01.10.2015 рік виникла заборгованість за кредитом 83015, 34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 133,26 грн. , пеня за несвоєчасність виконання забов'язань за договором . Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 174 490,05 грн., яка була задоволена рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2011 року з відповідачів користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить - 75 378,99 грн. Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути суму судового збору, сплаченого при зверненні до суду в розмірі 1378,0 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved