Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

В березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, в обґрунтування якого вказала, що з 31.07.2012 року вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 27.07.2015 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає та не приймає участі у вихованні дитини. З лютого 2014 року відповідач їх залишив та з того часу не зявлявся, його місце проживання їй невідоме. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись з вказаним позовом та просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів доходів, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Крім того, зазначила, що в звязку з вищевикладеним відповідача необхідно позбавити батьківських прав, осільки він не виконує батьківськийх обовязків. Позивач надала суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності та просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Представник третьої особи: орган опіки та піклування Вишгородської районної державної адміністрації - [PERSON] у судове засідання не зявилася, направила поштою на адресу суду письмову заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності та прийняти рішення в інтересах неповнолітньої дитини, Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 02 серпня 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31.07.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 9). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 27.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] маютьнеповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками ( а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.\~\~\~\~\~\~\~ Частиною другою статті 182 СК України передбачено,що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 р. за № 1801 -VІІІ дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож, при задоволені позовних вимог та визначення розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище відповідача.\~ Окрім того, Сімейним кодексом України покладено обовязок по утриманню дитини на обох батьків. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобовязаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до\~ст. 164 Сімейного Кодексу України\~батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно до\~ст.51 Конституції України, ст.\~180,\~181 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Ухилення батьків від виконування своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, їх навчання, підготовці до самостійного життя, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення його батьківських прав. Також з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 640,00 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved