Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала в с.Крушинівка Бершадського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилася спадщина, - сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Відповідно до закону [PERSON] є спадкоємцем щодо земельної частки (паю) згідно заповіту від 14.02.2007 року, який посвідчено виконавчим комітетом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є також її діти: донька [PERSON] , син [PERSON] , які є громадянами Російської Федерації і там же проживають та син [PERSON] . Вказані особи не претендують на спадкове майно та у визначеному законом порядку відмовилися від його прийняття. Коли [PERSON] повторно звернулась із заявою до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, на земельну частку (пай), що знаходиться на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Крім того, нею також були надані відповідні документи для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Органами нотаріату їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по тій причині, що нею не надано правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме- сертифікат на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. [PERSON] , як позивач по справі, є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується відповідними документами по справі та довідкою Маньківської сільської ради. Разом з тим, оформити спадкове майно вона не може по тій причині, що оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право [PERSON] на земельну частку ( пай), згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ВН 0512677 , який виданий згідно розпорядження Бершадської районної державної адміністрації №163 від 12.06.1998 року реєстраційний номер № 692 був втрачений, що також підтверджується оголошенням в районній газеті « Бершадський край». Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив слухати справу в його відсутність. Представник відповідача, Маньківської сільської ради, сільський голова Вербецький Г.І. надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у відсутність представника сільської ради. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала в с.Крушинівка Бершадського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, - сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області і відповідно до закону [PERSON] є спадкоємцем щодо земельної частки (паю) згідно заповіту від 14.02.2007 року, який посвідчено виконавчим комітетом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є також її донька [PERSON] , син- [PERSON] , які є громадянами Російської Федерації і там же проживають та син [PERSON] . Відповідно поданих ними заяв, які посвідчені нотаріальними органами України, всі вони як спадкоємці першої черги за законом, протягом шести місяців не вчиняли будь-яких дій, передбачених ст.ст. 1268-1271 ЦК України, тобто спадщину не приймали. На спадкове майно вони не претендують. До суду за продовженням строку для подачі заяви про прийняття спадщини звертатися не будуть. Коли [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, на земельну частку (пай), що знаходиться на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Крім того, нею також були надані відповідні документи для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Органами нотаріату їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по тій причині, що нею не надано правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме- сертифікат на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Спадкодавець за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку, а сам сертифікат з невідомих причин було втрачено. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved