Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , з якою заявник на час смерті перебував у шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 2004 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. За законом спадкоємцями першої черги першої черги є він та донька [PERSON] . Останнім місцем проживання спадкодавця є адреса: [ADDRESS] . Спадкуванню підлягає ? частина житлового будинку, який розташований за зазначеною адресою. [PERSON] за життя заповіт не складала, осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зверталась та на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем. Заявник, вважав, що фактично прийняв спадщину за законом як спадкоємець першої, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Одна, звернувшись до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 за оформленням права власності на спадкове майно отримав відмову, оскільки на час відкриття спадщини не був зареєстрованим за остатнім місцем проживання спадкодавця. У зв`язку з цим просить встановити факт постійного проживання із спадкоємцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, представник заявникак - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд заяви без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересованої особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі та про підтримання заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 03.08.2018 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. [PERSON] та [PERSON] на час її смерті перебували у шлюбі, що зареєстрований 28 лютого 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим 28 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда. Заявник та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період із 04.04.1975. по 11.01.2000, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим 02.02.2011 Кіровським відділом ДРАЦС Кіровоградського МУЮ у Кіровоградській області. Останнім місцем проживання спадкодавця є адреса: [ADDRESS] , що підтверджується записами домової книги. Спадкуванню підлягає ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належного спадкодавцю на підставі договору дарування від 12.11.2001. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є заявник та донька [PERSON] . [PERSON] за життя заповіт не складала, осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. [PERSON] не прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем та із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Заявник, вважав, що прийняв спадщину за законом після смерті своєї дружини [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини. Однак, звернувшись до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 за оформленням права власності на спадкове майно отримав відмову, оскільки на час відкриття спадщини не був зареєстрованим за остатнім місцем проживання спадкодавця. Нормами ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявив про відмову від неї. Заявник не заявив про відмову від спадщини та звернувся до нотаріальної контори з метою її оформлення. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але за час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі з оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення фалу постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав, як спадкоємця і підтверджений в судовому засіданні наданими доказами. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обґрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника.

Outcome: approved