Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Представник позивача пояснив, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2016 року з відповідача на користь позивача для утримання [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти щомісяця в розмірі 1000 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону з 27 квітня 2016 року до [INFO]. З урахуванням позиції відповідача просить змінити розмір стягнення на мінімальний прожитковий мінімум дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, надав відзив із погодженням про можливість змінити розмір стягнення на мінімальний прожитковий мінімум дитини відповідного віку. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердив представник відповідача. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2016 року з відповідача на користь позивача для утримання [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти щомісяця в розмірі 1000 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону з 27 квітня 2016 року до [INFO]. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Відповідно до вимог ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них. Роз?ясненнями п.17 ч.4 постанови №3 пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Між тим сторони визнали доведеним зміну розміру аліментів на мінімальний прожитковий мінімум дитини відповідного віку, що у свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до роз?яснень п.23 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Дані про особу сторін визначають рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2016 року. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved