Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Олієво-Королівської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 21.07.1988 року та довідки Олієво-Королівської сільської ради № 315 від 22.05.2019 бабуся позивачки [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був житловий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. [PERSON] померла [INFO] . Померла [PERSON] залишила заповіт, згідно із яким все належне їй майно заповіла своїй дочці [PERSON] , яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь внуки померлої, [PERSON] , тобто позивачки. На момент смерті [PERSON] з нею у вказаному господарстві проживала її онука [PERSON] Позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що невизначені частки між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житловий будинок та свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS] . звітом про оцінку житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] визначено, що ринкова вартість будинку становить 144 307,00 грн. Ухвалою суду від 11.09.2019 залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Від представника позивачки-адвоката Візінського В.В. до суду поступила заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовольнити. Олієво-Королівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві [PERSON] визнає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засіданні не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Одночасно зазначили, що повністю визнають заявлені до них вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Повністю визнають заявлені вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 21.07.1988, виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13 липня 1988, слідує, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд, розташоване в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . З довідки № 318 виданої 22.05.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району вбачається, що у свідоцтві на право власності на будинковолодіння, що належало [PERSON] в адресі житлового будинку вказано [ADDRESS] , так як раніше розмежування земель між селом Олієво-Корнів та селом Олієво-Королівка не було проведено. Після проведення в грудні 2012 року розмежування земель між селом Олієво-Королівка і селом Олієво- Корнів будинок за [ADDRESS] відноситься до села Олієво - Корнів . Тому адреса житлового будинку, що належав [PERSON] змінилася із села [ADDRESS] на [ADDRESS] . Довідкою № 315 виданою 22.05.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району стверджується, що головою колгоспного двору, що в [ADDRESS] являється [PERSON] , [INFO] . Станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] за місцем проживання були зареєстровані та проживали: власник будинку [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , що доводиться довідкою № 316, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 23.05.2018 року. За заповітом, посвідченим 28 жовтня 2010 року секретарем Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] на випадок своєї смерті все належне їй майно, яке належить їй і буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право (житловий будинок, що в [ADDRESS] господарські будівлі, присадибну земельну ділянку, свій державний акт на право власності на земельну частку (пай), майновий пай, заощаджувальну книжку заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] , що проживає в м. Усінек Російської Федерації. [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років, актовий запис № 15 від 25.09.2018, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.09.2018 виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). В четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 317, виданою 22.05.2019 виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] дійсно була зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] . На день її смерті разом із нею були зареєстровані: внучка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , внучка [PERSON] , [INFO] Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 1 липня 2002 року Городенківським відділом рагс стверджується, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Мати позивачки, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.11.1963 Ол.Королівського с/ЗАГС Городенківського району. Після укладення шлюбу 20 лютого 1982 року з [PERSON] , прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON] , що слідує з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № [NUMBER] формованого 30.05.2019 Городенківським районним відділомдержавного реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу -3.04.1989 року зроблено запис № 1, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу 14 грудня 1990 року з [PERSON] , прізвище дружини [PERSON] було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що доводиться копіє свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.12.1990. Наведене свідчить, що позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] та належить до п`ятої черги її спадкоємців за законом. Копією спадкової справи № 120/2018 наданою суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р. доводиться, що позивачка прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] . 20 травня 2019 року представник по довіреності від імені [PERSON] подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] Копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 06.08.2019 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 1451 доводиться, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею2,5330 га, що розташована на території урочища "Болото-1" села Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621682900:05:002:0051, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 820436. З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57117447, виданого 06.08.2019 приватним нотаріусом Яшан Р.Р. доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у спадковому реєстрі, номер у нотаріуса 120/2018. Крім того, в даній спадковій справі міститься заява [PERSON] , [INFO] , про відмову від спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] на користь внуки померлої [PERSON] , [INFO] . До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані [ADDRESS] . З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1968 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1968, 1978,1988, 1990 р. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 84,3 кв.м), складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 00543/С від 21.05.2019, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] - становить 144 307 грн. Довідкою № 319, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради 22.05.2019 стверджується, що згідно по господарської книги Олієво-Королівської сільської ради № 7 (номер об`єкта по господарського обліку 02-0460-1) за житловим будинком, що в [ADDRESS] числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 562/02-31 від 25.07.2019 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] , після смерті бабусі [PERSON] , з посиланням на те, що позивачкою надано документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , видані на ім`я спадкодавця [PERSON] , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити його частку в житловому будинку та відповідно, видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] , права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved