Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , яким просила змінити розмір стягуваних із відповідача аліментів у її користь на утримання їх дитини, а саме змінити спосіб стягнення аліментів із 1/4 частки від усіх доходів позивача на тверду грошову суму у розмірі 1500,00грн. у місяць до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є дочка [PERSON] [INFO] , яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Снятинського районного суду від 15.11.2006р. шлюб між сторонами розірвано та із відповідача у користь позивачки стягуються аліменти на утримання їх дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з 06.10.2006р. Позивачка вказує, що на сьогоднішній день відповідач ніде не працює, офіційного заробітку у нього немає, отже суми аліментів, які він сплачує є недостатньо для належного утримання дитини, якій вже виповнилося 13 років, так як затрат на неї вже більше, а також значно збільшилися ціни, а тому позивачка просила стягувати із [PERSON] у її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала суду заяву, якою позов підтримала повністю, просила його задоволити, справу просила розглядати без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив що позов визнає повністю, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив: відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ; Згідно виконавчого листа виданого 15.11.2006р. на підставі рішення Снятинського районного суду із [PERSON] у користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з 06.10.2006р.. Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що з дня постановлення судових рішень про стягнення з відповідача аліментів змінились зазначені вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, витрати на утримання дітей, та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дітей у розвитку, суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів на двох дітей, який буде не меншим 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, встановленого на момент постановлення рішення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, отже слід винести рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів із 1/4 частки від усіх доходів позивача на тверду грошову суму у розмірі 1500,00 грн. у місяць до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де зазначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] слід стягнути 768,40 грн. судового збору в користь держави. Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України,

Outcome: approved