Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) від суми заборгованості по аліментах. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-6066/2009 р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], 15.09.2000 р. н., в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.09.2009 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач своїх обовязків щодо слати аліментів добросовісно не виконував, як наслідок з вини відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів. Повідомляти державну виконавчу службу про свої дійсні доходи та місце фактичної роботи, джерело своїх заробітків та існування відповідач не бажає, тим самим фактично приховує свої доходи і у такий спосіб ухиляється від належного виконання свого обовязку зі сплати аліментів. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 50440203 з 25.09.2009 року по 01.12.2017 року складає 42\~358 грн.50 коп. Розмір неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення становить 12\~790,00 грн. Відповідач відмовляється в добровільному порядку погасити борг по аліментах та сплатити пеню, чим порушує права неповнолітньої дитини, у звязку із цим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача на її користь пеню за несплату аліментів в сумі 12\~790 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Відповідач пояснив, що заборгованість по аліментах він частково сплачував, сума пені, на його думку, становить 6 000 грн. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 059852 від 12.05.2010 року (а. с. 15). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], 15.09.2000 р. н., батьком якої являється відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1- АМ № 123236 від 12.10.2000 року (а.с. 12). Судом встановлено, що відповідач 30 липня 2010 року уклав шлюб та змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб серії 1- АМ № 089251 від 30.07.2010 року (а.с 14). Як вбачається з виконавчого листа № 2-6066-2009, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], 15.09.2000 р. н. в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до її повноліття, починаючи з 25.09.2009 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). Згідно зі ст. 180 СК України,батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до\~статті восьмої Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-III\~, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 50440203, виданого Центральним відділом державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, боржником по якому є відповідач [PERSON], станом на 01.12.2017 року заборгованість останнього становить 42 358,50 грн. (а. с. 17-18). \~Відповідно до\~статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості позивача, який міститься в позовній заяві та який перевірено судом і приймається до уваги, заборгованість відповідача по пені за період з вересня 2009 року по грудень 2017 року становить 12\~790,00 грн. (а.с. 15-22 ). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом та особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх заходів щодо належного виконання зобов'язання. Отже, головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів як в твердому грошовому виразі, так і в частині доходу (заробітної плати) платника. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Згідно з пунктом 22\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] обізнаний щодо наявності рішення суду та виконавчого листа про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, оскільки частково сплачував аліменти, однак тривалий час не сплачує аліменти (з 2009 року), що підтверджується розрахунком заборгованості Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області. Тому, суд дійшов до висновку про наявність вини відповідача [PERSON] у виникненні заборгованості за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки останній будучи зобов'язаним в силу закону та рішення суду сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки, даний обов'язок не виконує належним чином. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно із наданої представником позивача розрахункової квитанції серії АКАА № 405525 позивач понесла витрати на правничу допомогу в сумі 1200 грн. Отже, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1200 грн. понесених позивачем на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved