Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з даним позовом до Миколаївської сільської ради, треті особи - відділ Держкомзему Петропавлівської районної ради народних депутатів у Дніпропетровській області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. На обґрунтування своїх позовних вимог вона вказала , що [INFO] померла її мама [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок розташованих на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . У визначений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини , як спадкоємиця за заповітом, після смерті [PERSON], та прийняла частину спадщини , про що отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005950 виданого 12 березня 2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Другу частину спадщини, також земельну ділянку , вона не змогла оформити належним чином , про що нотаріусом їй було надано постанову від 03.04.2014 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку , тобто через те , що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер земельній ділянці [NUMBER] згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ДП № 005949 не присвоєно. Вищевказана земельна ділянка була приватизована померлою і відповідно на підтвердження права власності їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю № ІУ-ДП № 005949 виданий 12 березня 2002 року та зареєстровано за Пп№ 4932. Внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України "Про Державний земельний кадастр" відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Однак [PERSON], яка є власником земельної ділянки вже померла , а тому здійснити таку державну реєстрацію та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Незважаючи, на те , що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, [PERSON] була належним власником земельної ділянки і її право власності належним чином зареєстровано , що підтверджується Державним актом на право приватної власності. Вона не відмовлялася від спадщини у вигляді земельної ділянки, фактично її прийняла, так як частину спадщини оформила належним чином. Крім неї спадкоємцями є її брат- [PERSON] та батько [PERSON] , але вони відмовилися від цієї частини спадщини на мою користь , про що надали відповідним чином завірені нотаріусом заяви. У зв'язку з вищевикладеними обставинами вона не може оформити спадкове майно належним чином та розпорядитися ним на правах власника , тому змушена була звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Треті особи, відділ Держкомзему Петропавлівської районної адміністрації у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] також в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи , заяви сторін, вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], яка доводилася позивачці рідною матір'ю, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок розташованих на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . У визначений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини , як спадкоємиця за заповітом, після смерті [PERSON], та прийняла частину спадщини , про що отримала свідоцтво про право на спадщину ВТТ 587859 та зареєстровано в реєстрі за № № 466 на земельну ділянку, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 005950 виданого 12 березня 2002 року Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Другу частину спадщини, також земельну ділянку , позивачка не змогла оформити належним чином , про що нотаріусом їй було надано постанову від 03.04.2014 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку , тобто через те , що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер земельній ділянці [NUMBER] згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ДП № 005949 не присвоєно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Від спадщини у вигляді земельної ділянки позивачка не відмовлялася, проте через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки не може оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку за заповітом Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного ,

Outcome: approved