Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

До суду звернулось Комунальне підприємство «Міське житлове будівництво» Генічеської міської Ради із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, який мотивує тим, що позивач є виконавцем надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок знаходиться на обслуговуванні КП «Міськжитлобуд». Позивач зазначає, що направляв до боржника проект договору про надання послуг для підписання, але договір не був підписаний. Незважаючи на це, боржники отримують надані підприємством послуги та здійснюють споживання житлових послуг, чим проявляють добровільне волевиявлення у зв`язку з чим виникає зобов`язання з оплати спожитих послуг на користь їх виконавця. У зв`язку із тим, що відповідачі ігнорують підписання договору та претензії зі сплати заборгованості, позивач вимушений звернутися до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Міське житлове будівництво» Генічеської міської Ради заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 2978 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачі не підписали договір, але отримують послуги, як й інші індивідуальні споживачі будинку, внаслідок чого виникла заборгованість. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Гринечко С.Б. заперечували проти задоволення позову. Пояснили, що КП «Міськжитлобуд» жодних послуг по утриманню будинку, споруди чи прибудинкової території, де мешкає відповідач не надає. [PERSON] не має бажання укладати із підприємством договір та сплачувати кошти за послуги. Відповідач [PERSON] \~був відсутнім.Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», але до судового засідання не з`явився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки чи відзив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Комунальне підприємство «Міське житлове будівництво» Генічеської міської Ради є виконавцем надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста у відповідності до рішення Генічеської міської ради № 91 від 23 березня 2011 року, рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради № 342 від 21 грудня 2017 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Додаток 2 вказаних рішень містить перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: прибирання сходових маршів, прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж водопроводу та водовідведення, поточний ремонт під`їздів, підготовка житлових будинків до осінньо-зимового періоду. Також визначені види, періодичність робіт та їх ціна. Власниками кв. [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповіддю на запит КП «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради № 889 від 03 жовтня 2018 року та листом виконавчого комітету Генічеської міської ради № 09/1632 від 03 жовтня 2018 року. Як вбачається з пояснень позивача, [PERSON] не здійснювала оплату житлово-комунальних послуг, що надавались виконавцем по обслуговуванню будинку, в якому вона зареєстрована та мешкає, внаслідок чого 25 липня 2018 року до неї було направлено претензію щодо погашення боргу, який досі не сплачено. 02 жовтня 2018 року позивач направив до [PERSON] для підписання два екземпляри проекту договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який вона отримала особисто, що підтверджується відповідною відміткою про вручення рекомендованого повідомлення. З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що вона не має бажання укладати договір із позивачем та що, жодних послуг по обслуговуванню будинку підприємство не надає. Крім того, будинок [ADDRESS] на балансі КП «Міськжитлобуд» не перебуває, що підтверджує відповіддю начальника КП «Міськжитлобуд» за вих. № 08/04-66 від 28 лютого 2019 року. Суд не погоджується із позицією відповідача [PERSON] з огляду на наступне. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Так, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII,\~як в\~діючій,\~так і\~в попередній\~редакціївід 24 червня 2004 року № 1875-IV, регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Аналіз цього\~Закону\~дає підстави для висновку, що він регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Частиною 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, положення якого\~були чинними на час виникнення правовідносин між сторонами, було передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями\~20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця ? надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.\~\~ Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того,\~обов`язок власника\~та наймача\~(орендаря)\~квартири укласти\~договір \~на надання\~житлово-комунальних\~послуг,\~підготовлений виконавцем\~відповідно до\~типового договору та оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом закріплені й у п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572». З аналізу змісту частини третьої статті\~6, частини першої статті\~630 Цивільного кодексу України, статей 19 - 21 Закону від 24 червня 2004 року № 1875 - IV,\~Форма та\~зміст (умови)\~типового договору\~затверджені\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 20\~травня 2009\~року №\~529\~«Про затвердження\~типового договору\~про надання\~послуг з\~утримання будинків\~і споруд\~та прибудинкових\~територій» вбачається,\~що умови\~типового договору,\~що набули\~юридично обов`язкового\~значення в\~силу актів\~цивільного законодавства,\~є обов`язковими\~для сторін\~договору,\~які не\~маютьправа відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до\~статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті\~6, статей\~627,\~630 ЦК\~та статей\~19,\~20 Закону від 24 червня 2004 року № 1875\~IV. Відповідно до ст. ст. 67,\~68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з\~ст. 162 ЖК України, власник квартири зобов`язаний сплачувати комунальні послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, а члени сім`ї власника - відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку. Згідно зі\~статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості, вбачається, що щомісяця з вересня 2015 року по серпень 2018 року позивач нараховував відповідачам плату за надані послуги за утримання будинку та прибудинкової території, однак останні кошти за вказані послуги не сплачували, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 2978,00 грн. З наданої головним бухгалтером КП «Міськжитлобуд» бухгалтерської довідки вбачається, що станом на 23 травня 2019 року з мешканцями будинку [ADDRESS] , з 30 квартир укладено 26 типових договорів про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій між власником квартири та КП «Міськжитлобуд», за спожиті послуги з 30 квартир до підприємства надходить оплата з 29 квартир будинку. Водночас, відповідачі, мешканці кв. 25 вищевказаного будинку, ухилялись від підписання договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території та не виконували обов`язки споживачів оплачувати такі послуги. Разом з тим, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду яка висловлена у постанові від 1 лютого 2018 року по справі № 661/3272/15-ц. Суд вважає, що позивач належним чином виконував свої обов`язки з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до затвердженого переліку робіт та заявок на виконання робіт, наряд-завдань, копії яких містяться у матеріалах справи. Відповідачі у відповідності до\~ст. 18 ЗУ «Про житлово\~комунальні послуги»\~з оформленим актом\~претензією про неякісне надання послуг КП «Міськжитлобуд» не звертались. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачі, як споживачі житлово-комунальної послуги зобов`язані оплатити її вартість, оскільки фактично користуються нею. Таким чином, позовні вимоги КП «Міськжитлобуд» є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів в рівних частках слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Outcome: approved