Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Бахчисарайське комунальне унітарне підприємство "Міськтепломережа" Бахчисарайської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 4318,81 грн. (в тому числі сума інфляції 56,14 грн., 3% річних в сумі 121,69 грн.) і за обслуговування внутрибудинкових мереж теплопостачання в сумі 216,68 грн. (в тому числі суму інфляції 3,18 грн., 3% річних в сумі 07,36 грн.), а всього в сумі 4535,49 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є споживачем теплової енергії та послуг з обслуговування внутрибудинкових мереж теплопостачання. У зв'язку з несплатою відповідачем отриманих послуг за ним утворилась заборгованість, яку останній добровільно не погашає у зв'язку із чим позивач просить стягнути таку заборгованість в судовому порядку. Представник позивача за довіреністю Дюльберова З.А. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності у зв'язку з неможливістю з'явитись до судового засідання. Згідно з поданою заявою представник позивача на позовних вимогах наполягала та просила суд задовольнити останні. Відповідач до судового засідання також не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Справу розглянуто судом без фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що ним не заперечувалось в наданій суду заяві. Згідно з довідкою про матеріально-технічну базу підприємства (а.с.14-15) будинок [ADDRESS] підключений по магістральній тепловій мережі до котельної №1 (вул.Грузинова,65 м.Бахчисарай). Котельня знаходиться на балансі підприємства позивача, обладнана 1 котлом ДКВР 6,5/13 реєстраційний номер 792 з 1974р., теплове навантаження 3,648Гкал/год. (а.с.14). Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 даного кодексу, якою визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Договір на постачання теплової енергії між сторонами не укладався, однак відповідач є користувачем послуг теплопостачання і обслуговування внутрибудинкових мереж теплопостачання, оскільки його квартира була підключена до системи централізованого опалення, на його ім'я відкритий особовий рахунок, він отримував послуги з теплопостачання та до серпня 2011 року частково їх оплачував. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі Правила). Зі змісту п.п.18-20 Правил вбачається, що плата за вказані послуги вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк, відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Обов'язок споживача вносити плату за комунальні послуги у встановленому порядку також визначений положеннями статей 68 і 162 Житлового кодексу України. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами своєчасно, тобто щомісяця. Спірні правовідносини регулюються положеннями глави 88 ЦК України щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Так, приписами ст.1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Також нормою ст.1214 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З розрахунку позивача (а.с.8-9) вбачається, що станом на січень 2014 року за відповідачем склалась заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 4140,98 грн. та послуги з обслуговування внутрибудинкових мереж теплопостачання в розмірі 206,14 грн. (за період з вересня 2011 року по 01.01.2014р.). При цьому позивачем на суми заборгованості нараховані 3% річних та індекс інфляції, з урахуванням яких сума заборгованості за послуги теплопостачання становить 4318,81 грн., обслуговування внутрибудинкових мереж - 216,68 грн. (а.с.6-7). Враховуючи вищевикладене, виходячи з визнання позовних вимог відповідачем, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та задовольняє останні. Судові витрати суд покладає на відповідача в порядку ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved