Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить зняти арешт з 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження по ВП № 29955250 від 20.02.2012 року, реєстраційний номер обтяження 12191132, зареєстрований 21.02.2012р. Харківською філією державного підприємства "Інформаційний центр". В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, на 1/2 частку вказаної квартири, постановою державного виконавця № 29955250 від 20.02.2012р. накладено арешт та оголошено заборону її відчуження. Оскільки заборгованість, у зв`язку з якою накладений арешт на ? частину квартири, нею погашений вона просить зняти арешт з квартири, тому, що вона не може оформити належним чином свої права на спадкове майно. Враховуючи те, що арешт на майно боржника накладався для забезпечення реального виконання рішення суду, яке на теперішній час виконано, [PERSON] підстав для його подальшого існування не вбачає, крім того, це перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка. Від представника відповідача до суду надійшли заперечення, оскільки, на думку відповідача, в поданій позивачем позовній заяві законні підстави для зняття арешту, застосованого в межах виконавчого провадження ВП № 29955250 від 20.02.2012 року ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківській області, - відсутні та вирішити питання про звільнення майна з під арешту. В запереченнях на позов йдеться про те, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено відсутність на примусовому виконанні у відділі виконавчих документів про стягнення з [PERSON] . Арешт на майно боржника - [PERSON] був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія ВП № 29955250 від 20.02.2012 року ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області.Зняти арешт з майна боржника по виконавчому провадженню ВП № 29955250 не представляється можливим з причин: 1) відсутності матеріалів виконавчого провадження, за яким було накладено арешт нерухомого майна.Матеріали виконавчого провадження за 2012 рік знищені у 2016 року, в порядку передбаченого п.1 розділу III Правил ведення діловодства та архіву ворганах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженими наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5; 2) відсутності підстав для зняття арешту.Виключний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника, накладеного в межах виконавчого провадження, передбачено статями 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження». Заява спадкоємця боржника про зняття арешту зі спадкового майна не є законною підставою для проведення державним виконавцем зазначеної вище виконавчої дії.Виконавче провадження було завершено (повернуто стягувану без виконання) постановою державного виконавця у 2012 році.При завершенні зазначених виконавчих проваджень державний виконавець керувався нормами ст. 50 Закону від 21.04.1999 року, а саме: при поверненні виконавчого документа та при направленні виконавчого документу за належністю вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення (арешт майна боржника) не скасовуються. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позицію, викладену у запереченнях підтримали. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явилися, за наявними доказами у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 03.12.1998 року з [PERSON] стягнуто на користь військової частини [NUMBER] м. Чугуєва, правонаступником якої є в/ч [NUMBER] , заборгованість у сумі 4\~314,92 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків (а.с. 13, 15). На виконання вищевказаного рішення суду ВДВС Чугуївського МРУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 29955250 і постановою державного виконавця від 20.02.2012р. накладений арешт на майно боржника і оголошено заборону його відчуження, а саме на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2006 року (а.с. 10, 11). [INFO] у м. Чугуїв, Харківської області помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно квитанції до прибуткового ордера серії 01 АААС №186 від 29.09.2017р. та довідки № 10/885 від 29.09.2017р., залишок боргу за шкоду, заподіяну державі [PERSON] у розмірі 4\~057,08 грн., - погашено, в/ч [NUMBER] претензій до [PERSON] не має (а.с. 13, 14). Однак, МРВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області у своєму листі № 14.15-36/9534 від 12.09.2017р. повідомив [PERSON] про неможливість зняття накладеного арешту на майно [PERSON] , оскільки виконавчий документ не було фактично виконано, суму боргу не стягнуто (а.с. 12). Оскільки [PERSON] помер, а позивач є дружиною та спадкоємцем першої черги не може прийняти спадщину відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно волі інших осіб. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 7 ст. 319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, якими є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~ч. 6\~ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону). Враховуючи факт погашення боргу [PERSON] у повному обсязі, відсутність підстав для зняття арешту державним виконавцем, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та враховуючи те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання.

Outcome: approved