Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 52 у будинку № 10 по вул. Вокзальна в м. Житомирі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору дарування від 22.09.2006 року, в якій також зареєстрований відповідач [PERSON], який є її звідним братом по материнській лінії. Вказала, що останній понад рік не проживає у спірній квартирі, добровільно зніматися з реєстраційного обліку відмовляється, що є підставою для звернення до суду з зазначеним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав, хоча про час і місце слухання справи повідомлений відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Представник Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Суд, заслухавши пояснення позивача його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 22.09.2006 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно довідки КП "ВЖРЕП №9 вбачається, що брат позивача [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.8). За відомостями адресно-довідково підрозділу ГУДМС України в Житомирській області відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] з 04.09.2007 року (а.с.11). Стаття 160 Житлового кодексу України передбачає, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Отже, відповідач має право користування квартирою № 52 по вул. Вокзальній, 10 в м. Житомирі. Відповідно до акту перевірки від 04.12.2013 року вбачається, що [PERSON] не проживає в [INFO] та його особистих речей не виявлено (а.с. 7). Частина 2 статті 405 Цивільного кодексу України встановлює, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved