Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок загальною площею 51,5 кв.м , житловою площею 28,8 кв.м та господарські будівлі : два сараї літ. Б, В, погріб літ. пг, огорожа літ. N. Дане нерухоме мало статус колгоспному двору, головою якого був її батько [PERSON], яким у виконкомі Кролевецької районної Ради народних депутатів 25 січня 1990 року було отримано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок. Рішенням Реутинської сільської ради від 28 грудня 1993 року № 63 [PERSON] у приватну власність було передано земельну ділянку загальною площею 0,42 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства. Державний акт на землю не видавався. [INFO] [PERSON] помер, відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом [PERSON] є його дружина [PERSON], дочка [PERSON] (позивачка) та син [PERSON] відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963 р.) [PERSON] (мати позивачки) на час відкриття спадщини проживала разом з чоловіком, а тому прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Вона (позивачка) займалася організацією похорон свого батька, відбуванням поминальних обідів та несла витрати, пов'язані із вчиненням даних дій. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки разом з матір'ю [PERSON] вона розпорядилася особистими речами померлого, здійснювала догляд за будинком та господарськими будівлями, обробляла належну її батьку присадибну земельну ділянку. Син спадкодавця (брат позивачки) [PERSON] проживав окремо від батьків, та не вчиняв дій, що свідчать про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст.553 ЦК УРСР є таким, що відмовився від спадщини, а тому спадкове майно [PERSON] успадкувала вона та її мати (по ? частині). [INFO], перебуваючи на лікуванні в Кролевецький ЦРЛ, [PERSON] померла, тому місцем її смерті у свідоцтві про смерть вказано місто Кролевець. Розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишала. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом [PERSON] є її діти [PERSON](позивачка) та [PERSON] Позивачка займалася організацією похорон матері, відбуванням поминальних обідів та несла витрати, пов'язані із вчиненням даних дій. Вона продовжувала здійснювати догляд за будинком та господарськими будівлями і надалі обробляла присадибну земельну ділянку. Також вона розпорядилася особистими речами матері, роздавши її одяг та взуття сусідам, роздавши та продавши частину предметів домашнього вжитку. [PERSON] проживав окремо від матері, не вчиняв дій, що свідчать про прийняття спадщини, а тому є таким, що відмовився від спадщини відповідно до ст.553 ЦК УРСР. Позивачка успадкувала належне її матері спадкове майно, в тому числі 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS], на які її мати не встигла оформити спадкові права після смерті [PERSON] Тобто, в порядку спадкування за законом після смерті батька (1/2 частина) та матері (1/2 частина) вона успадкувала житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані в [ADDRESS]. Її брат [PERSON] помер [INFO] в селі Буйвалове Кролевецького району, де фактично проживав на день смерті своїх батька і матері. Свідоцтво про його смерть видавалося Реутинською сільською радою, оскільки померлий на день смерті був зареєстрований у селі Реутинці у батьківському будинку. Згідно пп.4.15 п.4 гл.10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Однак, свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] від 25 січня 1990 року, яке було зареєстроване в Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 січня 1990 року в реєстрову книгу № 1 за реєстром № 112 не збереглося, тому [PERSON] було видано його дублікат. Дублікат документу має силу оригіналу якщо він пройшов процедуру реєстрації, передбачену для реєстрації оригіналу правовстановлюючого документу. Позивачка звернулася до реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції з питання реєстрації дублікату свідоцтва про право власності на ім'я спадкодавця, де їй було надано консультацію, що вона є неналежною особою, а факт звернення із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень неналежною особою є підставою для відмови у державній реєстрації прав. Через відсутність правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцю та витягу з Реєстру прав власності позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батьків, а тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту належності на праві власності житлового будинку та господарських будівель померлому та визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд: - встановити факт належності на праві власності нерухомого майна: житлового будинку літ.А-1, загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м та господарських будівель: сарай літ. Б, сарай літ.В, погріб літ. пг, огорожа літ. N, що розташоване в [ADDRESS], [PERSON]; - встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в селі Реутинці Кролевецького району та матері [PERSON], яка померла [INFO] в місті Кролевець Сумської області ; - визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом ? частина після смерті батька [PERSON] та ? частина після смерті матері [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від Реутинської сільської ради Сумської області надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечень проти позову сільська рада не має (а.с. 53). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що вона проживає в [ADDRESS]. По сусідству (в буд.[ADDRESS]) проживали [PERSON] та [PERSON] Їх діти дочка [PERSON] та син [PERSON] проживали окремо, син - в с.Буйвалове Кролевецького району. В 1996 році [PERSON] помер, на момент смерті дружина [PERSON] проживала разом з ним. [PERSON] займалась похованням батька, відбувала поминальні обіди. Після смерті батька вона разом з матір'ю [PERSON] розпорядилася особистими речами померлого, здійснювала догляд за будинком, обробляла земельну ділянку. Коли [PERSON] померла, то позивачка займалася похованням матері, відбувала поминальні обіди. Вона продовжувала доглядати за будинком та обробляти земельну ділянку. [PERSON] весь чей час проживав в с.Буйвалове Кролевецького району, участі в похованні батьків він не приймав. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона проживає в [ADDRESS] і [PERSON] та [PERSON] знає з 1974 року, оскільки вони були сусідами. Дочка [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] завжди допомагала батькам, доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку. Коли [PERSON] та [PERSON] померли, то вона займалась їх похованням, відбувала поминальні обіди. [PERSON] продовжувала доглядати за будинком та обробляти земельну ділянку після смерті батьків понад 3 роки. Її брат [PERSON] (син [PERSON] та [PERSON]) за батьками не доглядав, участі в їх похованні не брав, оскільки постійно проживав в с.Буйвалове Кролевецького району. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ.А-1, загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м та господарські будівлі: сарай літ. Б, сарай літ. В, погріб літ. пг, огорожа літ. N, вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 44837 грн. 00 коп. Відсоток зносу будинку становить 55%. Право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями зареєстровано на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кролевецьким райвиконкомом 25 січня 1990 року. Будинок був побудований у 1957 році. Дані обставини підтверджуються довідкою КП "Кролевецьке РБТІ" від 12.11.2014 р. №383, технічним паспортом на житловий будинок, який виготовлений на замовлення позивачки (а.с.37, 38-42). Як вбачається з копії сторінок погосподарських книг Реутинської сільської ради (а.с.22-34), вказаний житловий будинок збудований в 1957 році, мав статус колгоспного двору і числився за [PERSON], 1920 року народження. Разом з ним у вказаному будинку проживала дружина [PERSON], 1927 р.н., а також син [PERSON], 1954 року народження, який вибув з господарства в 1990 році в с.Буйвалове Кролевецького району. На підставі рішення Реутинської сільської ради від 28 грудня 1993 року № 63 [PERSON] було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,42 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], що вбачається з довідки Реутинської сільської ради від 24.11.2014 року (а.с.21). [INFO] [PERSON] помер (а.с.12). Відкрилася спадщина на належне йому майно. Розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив, спадкова справа після його смерті не заводилася, що вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою (а.с.54-56). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, дружина і батьки. Спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] є його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON] (а.с.9,10,11). Статтями 548, 549 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном чи подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Дані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, на час смерті [PERSON] його дружина [PERSON] проживала з ним, дочка [PERSON] разом з ним не проживала, однак займалася організацією похорон свого батька, відбуванням поминальних обідів та несла витрати, пов'язані із вчиненням даних дій. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном оскільки разом з матір'ю вона розпорядилася особистими речами померлого, здійснювала догляд за будинком та господарськими будівлями, обробляла належну її батьку присадибну земельну ділянку, а тому [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, до складу якої входить житловий будинок по [ADDRESS] (по ? частині) відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР. [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки проживав окремо від спадкодавця в с.Буйвалове Кролевецького району та не вчиняв дій, що свідчать про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст.553 ЦК УРСР є таким, що відмовився від спадщини Дані обставини підтверджуються копіями погосподарських книг Реутинської сільської ради (а.с.22-36), показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. [INFO] [PERSON] померла (а.с.15). Розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою (а.с.57-59). Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 9,10,18) [PERSON] займалася організацією похорон матері, відбуванням поминальних обідів та несла витрати, пов'язані із вчиненням даних дій. Вона продовжувала здійснювати догляд за будинком та господарськими будівлями, обробляла присадибну земельну ділянку. Також вона розпорядилася особистими речами матері, роздавши її одяг та взуття сусідам, роздавши та продавши частину предметів домашнього вжитку. Вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та прийняла спадщину відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР після смерті матері, в тому числі 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS], на які її мати але не оформила права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Син [PERSON]- [PERSON] спадщину після матері не прийняв, оскільки разом з нею не проживав, а проживав в с.Буйвалове Кролевецького району та не вчиняв дій, що свідчать про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст.553 ЦК УРСР є таким, що відмовився від спадщини, дані обставини підтверджуються показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні. Таким чином, після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] позивачка успадкувала будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по по [ADDRESS] (1/2 частину- після смерті батька, 1/2 частину- після смерті матері). Брат позивачки [PERSON] помер [INFO] в селі Буйвалове Кролевецького району (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна Однак свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] від 25 січня 1990 року, яке було зареєстроване в Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації 25 січня 1990 року в реєстрову книгу № 1 за реєстром № 112 не збереглося, тому [PERSON] було видано його дублікат (а.с.20). Дублікат документу має силу оригіналу якщо він пройшов процедуру реєстрації, передбачену для реєстрації оригіналу правовстановлюючого документу. На сьогодні позивачка позбавлена можливості зареєструвати дублікат свідоцтва про право власності на ім'я спадкодавця, оскільки відповідно до ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.25 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року № 703, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, або уповноваженої ними особи, Через відсутність правовстановлюючих документів про належність зазначеного майна спадкодавцю та витягу з Реєстру прав власності позивачка не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, [PERSON] на законних підставах володів житловим будинком з господарськими будівлями в [ADDRESS], і зазначене нерухоме майно фактично йому належало, є підстави встановити факт належності [PERSON] вищевказаного нерухомого майна на праві приватної власності. Оскільки [PERSON] відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] (1/2 частину будинку в [ADDRESS]), а також після смерті матері [PERSON] (1/2 частину будинку в [ADDRESS]), вказаний факт, який має юридичне значення для позивачки, слід встановити за рішенням суду та визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом 1/2 частини після смерті батька [PERSON] та 1/2 частини після смерті матері [PERSON] Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 524, 525, 526, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст.16, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved