Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 1993 року помер її батько -[PERSON]. 09 липня 1996 року на імя її мами [PERSON] видано свідоцтво на право власності за законом, згідно якого вона є спадкоємцем 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Боженка, 13 м. Ківерці Волинської області після смерті чоловіка [PERSON], а також їй було видано свідоцтво про право власності на іншу частину вказаного будинок володіння як на частку у спільній сумісній власності подружжя. 24 листопада 2003 року мама одружилась із [PERSON]. 16 квітня 2014 року [PERSON] померла. 09 липня 1996 року остання зробила заповітне розпорядження, згідно якому все своє рухоме і нерухоме майно заповіла їй, тобто позивачу по справі, яка спадщину прийняла фактично. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2014 року за її сестрою [PERSON] визнано право власності на 1/6 частки в житловому будинку та господарсько-побутових будівлях та спорудах у м. Ківерці по вул. Боженка, 13 Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 06 серпня 1993 року. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на 5/6 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться у м. Ківерці по вул. Боженка, 13 Волинської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім того, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Просить судовий збір залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявлася, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що в м. Ківерці по вул. Боженка, 13 Волинської області згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 липня 1996 року та свідоцтвом про право власності від 09 липня 1996 року (а.с. 11-12). Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.12.2014 року (а.с. 16-17) визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою 09.07.1996 року, що зареєстроване в реєстрі за № 3-1221, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 06.08.1993 року в частині визнання права власності на 1/6 частини житлового будинку і господарсько-побутові будівлі та надвірні споруди, що знаходяться у м. Ківерці по вул. Боженка, 13 Волинської області; скасувано реєстрацію права власності на 1/6 частини в житловому будинку № 13 по вул. Боженка у м. Ківерці за [PERSON] в органах, що відали реєстрацією нерухомого майна в Комунальному підприємстві «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», яке було зареєстроване 09.07.1996 року за № 2466 в реєстраційній книзі та за реєстровим № 3-1221, а також визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частини в житловому будинку та господарсько-побутових будівлях та спорудах, що знаходяться в м. Ківерці по вул. Боженка, 13 Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 06.08.1993 року. 16 квітня 2014 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №153674 від 18 квітня 2014 року (а.с. 7). Як вбачається з заповіту, посвідченого 09 липня 1996 року, [PERSON] розпорядилася належним їй майном, заповівши його [PERSON], позивачу по справі (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Факт родинних відносин між спадкоємцем - позивачем по справі [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №412108 від 01.02.1971 року (а.с.12), а зміна прізвища позивача пояснюється її одруженням та присвоєнням прізвища "Бартошук" після державної реєстрації шлюбу (а.с. 10). Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а.с. 18). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 5/6 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у м. Ківерці по вул. Боженка, 13 Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 16 квітня 2014 року. Згідно поданої позивачем заяви, судовий збір залишити за [PERSON].

Outcome: approved