Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач вказала, що з 21 листопада 1998 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] 29 жовтня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 01 грудня 2006 року в період перебування в шлюбі на підставі договору купівлі-продажу, на ім`я відповідача, ними був придбаний житловий будинок в [ADDRESS] . Оскільки майно було придбане нею та відповідачем в період шлюбу, то воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому вона має намір поділити вказане майно шляхом визначення за нею 1/2 частки даного житлового будинку, в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивач просить: здійснити поділ майна - житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд даної справи у її відсутності, просила її позов задовольнити з підстав, викладених в позові, проти заочного розгляду спам не заперечує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд дійшов висновку у відповідності до п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши письмову думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду від 13 жовтня 2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 21 листопада 1998 року в Судилківській сільській раді Шепетівського району, актовий запис №28. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 31 грудня 2006 року відповідач [PERSON] придбав житловий будинок з належними господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного договору купівлі-продажу 25.12.2006 року за №13947117 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право приватної власності за [PERSON] на нерухоме майно: житловий будинок з належними господарськими будівлями в [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються: рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 13 жовтня 2009 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29 жовтня 2009 року; договором купівлі-продажу жилого будинку від 01 грудня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1927, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13047117 від 25.12.2006 року, технічним паспортом на на житловий будинок в [ADDRESS] Згідно ч.ч.3,4 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З роз`яснень, Пленуму Верховного Суду у пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відтак, положеннями ст.60 СК України визначено презумпцію, відповідно до якої, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та здійснити поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме: житлового будинку з належними господарськими спорудами в [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved