Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у звязку з його навчанням в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON]. На даний момент син навчається у Вищому професійному училищі № 1 м. Рівне на неповному державному утриманні. Відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Не зважаючи на те, що згідно законодавства зобовязаний це робити. Вона не в змозі самостійно утримувати їхнього сина, адже йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на навчання сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову до суду і до припинення ним навчання в Вищому професійному училищі № 1 м. Рівне або досягнення ним двадцяти трьох річного віку, щомісячно, в розмірі 300 гривень. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За наведених обставин, суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-ГЮ № 282545. Після розірвання шлюбу син проживає з матірю, повністю перебуває на її утриманні. Згідно довідки № 1666 від 22 жовтня 2015 року виданої Вищим професійним училищем № 1 м. Рівне, [PERSON] дійсно навчається у ВПУ № 1 м. Рівне третього атестаційного рівня з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року. Денна форма навчання. Знаходиться на не повному державному триманні. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до судуз позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги сину суд вважає доведеним, оскільки останній після досягнення повноліття проживає з матірю, і перебуває на повному її утриманні. Даних про працевлаштування відповідача немає у звязку із чим стягнення аліментів підлягає у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи, що обов'язок по утриманню дітей на час навчання покладений на обох батьків, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 300 гривень щомісячно, на навчання дитини до припинення нею навчання або досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі, а саме 487,20 грн. судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved