Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] укладеним між [PERSON] та [PERSON] , підписаний та зареєстрований на Агропромисловій біржі «Альянс» 25 липня 1997 року № Н-1595/97. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що 25 липня 1997 року між ним та [PERSON] , від імені якого на підставі договору-доручення №1594 діяла брокерська контора №001 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . За умовами договору купівлі-продажу позивач придбав житловий будинок літ «А-1» житловою площею 23 кв. м., з надвірними будівлями - погріб літ. «В», сарай літ. «Б», паркан, що розташовані на земельній ділянці площею 860 кв. м. за вищевказаною адресою. Вказаний договір 25 липня 1997 року підписаний та зареєстрований на Агропромисловій біржі «Альянс» за № Н-1595/97. Позивач зазначає, що на теперішній час в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутні відомості про Агропромислову біржу «Альянс» за кодом ЄДРПОУ:2434997. Після укладеного зазначеного договору його сторони повністю виконали всі умови договору. Позивач зазначає, що він відповідно до вимог п. 8 Договору, зареєстрував своє право власності на придбаний житловий будинок в Державному комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», за реєстровий №5070. Після набуття права власності отримав технічний паспорт на своє ім`я, володіє та користується вказаним нерухомим майном до теперішнього часу, у будинку зареєстровані члени його сім`ї. Зазначає, що на теперішній час має намір розпочати процедуру приватизації земельної ділянки за вказаною адресою, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, винила необхідність реєстрації свого права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте він не має можливості зареєструватися у вказаному реєстрі, оскільки правовстановлюючий документ на належне йому нерухоме майно не відповідає вимогам ст. 657 ЦК України, а саме укладений на біржі нерухомості договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. За вказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, відповідно до якої позов підтримав та просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України, згідно якої відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, та враховуючи, що судове засідання неодноразово відкладалось, відповідач не виявив наміру скористатись своїми процесуальними правами, в судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не надав, беручи до уваги, що судом було вичерпано всі можливі способи щодо повідомлення особи про час та місце розгляду справи, а також те, що судом явка відповідача обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 12,11,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК). Судом встановлено, що договір купівлі-продажу № н-1595/97 від 25 липня 1997 року, укладений на Агропромисловій біржі «Альянс» та зареєстрований в Державному комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», за реєстровий №5070. Відповідно до п. 1.1, п. 1.2, п. 1.3 даного договору, предметом договору вказаного договору купівлі - продажу є житловий будинок літ «А-1» житловою площею 23 кв. м., з надвірними будівлями - погріб літ. «В», сарай літ. «Б», паркан, що розташовані на земельній ділянці площею 860 кв. м. по [ADDRESS] . [PERSON] як покупець сплатив продавцю належну за договором ціну, а останній отримав гроші та передав будинок у його розпорядження. Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов договору та відбулося його виконання. Разом з тим, вказаний договір не було посвідчено нотаріально. Як інформації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» згідно архівних матеріалів БТІ станом на 31.12.2012 право приватної власності на нерухоме майно, розташоване по [ADDRESS] зареєстроване в цілому за гр. [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Агропромисловою біржею «Альянс» 25.07.1997 р№Н-1595/97, в бюро зареєстровано 09.09.1997 в реєстровій книзі №28 реєстр №5070. Разом з тим, реєстрація в Комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за позивачем права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила законодавству. Позивач має намір реалізувати своє право власності, але не має такої можливості, оскільки згідно вимог чинного законодавства дійсність біржового договору повинна бути підтверджена рішенням суду. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб» передбачала підставу для державної реєстрації - договори купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України 2003 року, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини виникли у 1997 році, а відповідно, для їх врегулювання слід застосувати ЦК України в редакції 1963 року. Так, положеннями ст. 42 ЦК України (в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної ). Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. За положеннями ст. 49, ст.128 ЦК УРСР 9 (в редакції від 1963 року), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передання речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Переданням визнається вручення речей набувачеві. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом. Таке правове регулювання правовідносин щодо права власності на майно застосовується до прав, які виникли, або могли виникнути до січня 2004 року. В той же час, відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції від 10.12.1991, що діяла і на момент укладення договору купівлі-продажу) біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню та вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку не вимагається подальшого нотаріального посвідчення угоди. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу Н-1595/97 від 25 липня 1997 року, укладеним на Агропромисловій біржі «Альянс» та зареєстрований в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 5070; технічним паспортом на будинок, крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання дійсним спірного договору купівлі-продажу.

Outcome: approved