Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

В травні 2019 року до Київського районного суду м. Одеси звернулось Моторне (транспортне) страхове бюро України із позовом до [PERSON] та просило рішенням суду стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого відшкодування в розмірі 10663,90 грн, суму витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 820,00 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 березня 2018 року з вини [PERSON] , яка керувала автомобілем «MITSUBISSHI», д/н [NUMBER] , в м. Одесі була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «HYUNDAI», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Вина відповідача [PERSON] в скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 27.04.20108 року. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована. Заподіяна відповідачем [PERSON] шкода, яка виникла в наслідок ДТП не була відшкодована потерпілій особі. За заявою власника пошкодженого автомобіля [PERSON] позивач 20 червня 2018 року здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 10663,90 грн. Ухвалою суду від 04.06.2019 року за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового Бюро\~України (МТСБУ)\~ до [PERSON] відкрито провадження у цивільній справі № 520/10343/19,\~\~\~розгляд справи\~призначено провести\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження. Відповідачу був визначений строк для подання відзиву на позов, зустрічного позову або клопотання про слухання справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов. Відповідач позов не визнала та у задоволені вимог позивача просила відмовити, посилаючись на відсутність в матеріалах справи страхового акту, на підставі якого мало бути визначено суму страхового відшкодування, вказуючи, що розрахунок відшкодування для відновлювальних робіт здійснено на підставі «отчета № 27-03/03 независимой оценке». Крім іншого відповідач звернула увагу на те, що цей документ складений із порушенням норм чинного законодавства, зокрема ст. 9 ЦПК України, оскільки складений російською мовою та доданий без офіційного перекладу. Також зазначає, що відповідно до п. 1.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, усі первинні документи, облікові регістри і бухгалтерська звітність повинні складатись українською мовою. Крім іншого зазначає, що акт виконаних робіт, щодо здійснення оцінки № 27-03/3 не містить обов`язкових реквізитів: відсутні місце та дата складання акту, не зазначено в особі кого позивачем прийнято роботи та неможливо встановити, ким саме даний акт підписаний з боку МТСБУ. Не зважаючи на відсутність страхового акту в матеріалах справи МТСБУ 19.06.2018 року на підставі незрозумілих відомостей винесено Наказ № 5930 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. На підставі платіжного доручення № [NUMBER] перерахувало на користь [PERSON] страхове відшкодування. Відповідач вважає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, стосовно розміру суми страхового відшкодування. Крім іншого відповідач зауважила, що має інвалідність ІІ групи, у зв`язку із чим є звільненою від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У відповіді позивача на відзив зазначено, що відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 27-03/3, виконаного на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України (договір № 2015/0007 від 10.12.2015, Доручення № 49078 від 26.03.2018) суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] (директор ТОВ «Делфі Групп», сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України 21.11.2016 за № 915/16), сума відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає - 10 663.90 грн. Заподіяна шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій особі не відшкодована. На дату пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. "а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених вказаним Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Потерпілий, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі - 10 663.90 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 909310 від 20.06.2018 року. Також, позивачем понесена витрати на збір документів та встановлення суми матеріального збитку, які складають 820 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 909560 від 26.06.2018 року. Так, згідно ч. 2 п. 22.1 ст. 33 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду. Положенням п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ надано право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку у випадках, визначених у ст. 41 Закону. Згідно п. 41.4 ст. 41 Закону. МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата. Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Виконання вказаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди, завданої особою, винною у ДТП. Статтею 1191 ЦПК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідачем зазначено, що позивач ненадав страховий акт, на підставі якого мало бути визначено суму страхового відшкодування, розрахунок відшкодування для проведення відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля. Дане твердження є необ`єктивним та необґрунтованим. Відсутнє будь-яке посилання на норму Закону, яка вказувала б на необхідність подання страхового акту. Взагалі невідомо, що це за страховий акт. Як зазначалося, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу визначено суб`єктом оціночної діяльності. До висновку експерта - оцінювача додані необхідні підтверджуючі документи щодо його повноважень та кваліфікації. З урахуванням вищевикладеного, Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 27-03/3, виконаний суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , у повній мірі відповідає вимогам ст. 98 ГПК України, а саме дослідження виконано з дотриманням вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395. В свою чергу у наданих запереченнях відповідач [PERSON] посилається на те, що розрахунок відшкодування для проведення відновлювальних - робіт в транспортному засобі «Нundai sonata» д/н [NUMBER] здійснено на основі «отчета №27- 03/03 о независимой оценке». Яким позивач обґрунтовує розмір завданої шкоди складено із порушенням норм чинного законодавства. Вказаний розрахунок складений російською мовою та до нього не додано офіційного перекладу. Крім того, відповідно до п. 1.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88 (чинний), усі первинні документи, облікові регістри\~і бухгалтерська\~звітність повинні\~складатись українською\~мовою.\~Тобто,\~зазначений звіт,\~як складений російською мовою, без офіційною перекладу не може бути визнаний доказом з тих підстав позовні вимоги вона не визнає, заперечує проти задоволення. Крім іншого зазначає, що позивач обрав не вірний спосіб захисту. Відповідач вважає, що у позивача у спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 «Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію. Представником позивача Моторного (транспортне) страхове Бюро України Панасюком О.М. суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи перекладу з російської на українську мову звіту № 27-03/3 (вхід. № 64407). До клопотання доданий доказ направлення копій на адресу відповідача [PERSON] (накладна [NUMBER] ). Ухвалою суду від 24.12.2019 року відкладено розгляд по суті цивільної справи № 520/10343/19, відповідачу роз`яснено право на подання протягом п`ятнадцяти днів пояснень, наведення своїх доводів, міркувань щодо питань, які викладені у клопотанні позивача. Вказану ухвалу суду відповідач [PERSON] отримала 17.01.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек- код 65049 0337656 2). У встановлений судом строк від відповідача [PERSON] будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань\~не надходило. Суд перейшов до розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 березня 2018 року о 10:11 годині по вул. Павла Шклярука в м. Одесі, напроти буд. 12а сталась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Mitsubishi Colt», держаний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та «Hyundai Sonata», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . З цього приводу було складено протокол серія БД№443938 від 12.03.2018 року. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаний протокол був розглянутий Київським районним судом м. Одеса (суддя Борщов І.О., справа №520/3422/18) та винесена постанова від 27.04.2018 року, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124\~КпАП України, на підставі якої піддали її адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) грн. Зважаючи на положення частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 березня 2018 року о 10:11 год. додатковому доказуванню не підлягає. Згідно звіту №27-03/3 про незалежну оцінку автомобіля «Hyundai Sonata», державний номер [NUMBER] , наданому позивачем у перекладі на українську мову, сума відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 10663 (десять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 90 копійок з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mitsubishi Colt», держаний номер [NUMBER] , [PERSON] , не була застрахованою на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 березня 2018 року о 10:11 год., що підтверджується витягом централізованої бази даних МТСБУ. Матеріальні збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачем потерпілій особі відшкодовані не були. Доказів, які б спростовували вказане до суду не надано. Відповідно до п.22.1 статті 22\~Закону\~України\~«Про обов`язкове\~страхування\~цивільно-правової\~відповідальності\~власників наземних\~транспортних\~засобів» (далі Закону) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правилами п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, за заявою водія «Hyundai Sonata», державний номер [NUMBER] та заяви МТСБУ було винесено наказ № 5930 від 19.06.2018 року фінансовому управлінню сплатити на рахунок [PERSON] , власнику транспортного засобу «Hyundai Sonata», державний номер [NUMBER] відшкодування в сумі 10663 (десять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 90 копійок. Така виплата була проведена 20 червня 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 909310 від 20 червня 2018 року. Відповідно до частини другої статті 1187\~ЦК\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1191\~ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 22\~ЦК\~України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з пунктом 38.2.1.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Відповідач [PERSON] помилково трактує про те, що у позивача у спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 «Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому суброгацію. Поняття «регрес» та «суброгація» розрізняються». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~статтею 1191 ЦК України), а також\~статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до\~статті 993 ЦК України\~і\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, а тому вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування в порядку регресу і задоволення позовних вимог у повному обсязі. За положеннями частин першої та другої\~статті 141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] серія ААЗ №328768 від 16.10.2013 року, термін дії: ДОВІЧНО, та відповідно до\~Закону України «Про судовий збір»\~відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору. У справі за\~№ 6-1065цс17\~\~(постанова від 16.08.2017 р.) Верховним Судом була висловлена наступна правова позиція.\~Відповідно до частин першої, другої статті 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved