Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2016 року постановлено стягнути зі [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є працездатним та фізично здоровим. У звязку із збільшенням вікових потреб дитини, із ростом цін на продукти, одяг, лікування, шкільні матеріали та приладдя, витрати, які несе вона на утримання дитини, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, у звязку з чим матеріальне становище позивача погіршується. Тим самим порушується принцип рівності батьків з обовязку утримувати дитину. Батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. При цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню зі [PERSON] та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. , Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршання або поліпшення здоровя когось із них. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2016 року постановлено стягнути зі [PERSON] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є працездатним та фізично здоровим. У звязку із збільшенням вікових потреб дитини, із ростом цін на продукти, одяг, лікування, шкільні матеріали та приладдя, витрати, які несе позивач на утримання дитини, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, у звязку з чим матеріальне становище [PERSON] погіршується. Тим самим порушується принцип рівності батьків з обовязку утримувати дитину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи те, що матеріальний стан позивача у даний час змінився, суд приходить до висновку змінити розмір аліментів, визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2016 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття .

Outcome: approved