Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру частки у спільному майні та визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] . З дня її смерті відкрилась спадщина. Так як спадкодавець склав заповіт, то спадкування відбувалось за заповітом. Так, позивач успадкував за заповітом, після померлої [PERSON] 6/25 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Спадкодавець ще за свого життя, на праві спільної сумісної власності з відповідачами, приватизувала земельну ділянку площею 0, 1000 га кадастровий номер 0510100000:03:005:0258, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану у [ADDRESS] . Позивач, звернувся із заявою до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. про прийняття спадщини за заповітом, в тому числі на частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Проте, Постановою від 25.06.2020 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, у зв`язку\~з тим,\~що нотаріус\~не може\~визначити склад\~спадкового майна,\~а саме:\~на яку\~частку земельної\~ділянки необхідно\~видавати свідоцтво\~про право\~на спадщину,\~оскільки земельна ділянка належить на праві сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та спадкодавцю [PERSON] без визначення часток кожного співвласника. Таким чином, позивач просить суд визначити, що розмір частки [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:005:0258, на момент відкриття спадщини становив 6/25 ідеальної частки та визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , на 6/25 частку земельної ділянки площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0510100000:03:005:0258 яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 23.12.2020 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 24.12.2020 року заяву прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. З метою повного та об`єктивного розгляду справи судом витребовувались інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка оглядалась у судовому засіданні, та від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. копію спадкової справи після померлої [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, до суду подали заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримували та просили задовольнити. Відповідачі до підготовочого судового засідання також не з`явилися. 12.04.2021 року на адресу суду від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про визнання позову у повному обсязі. Просили розгляд справи провести у їхню відсутність. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до положень ч. ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідачі визнали пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч. ч. 3,4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що Витягом з рішення Вінницької міської ради від 23.08.2018 року №1305 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2020 року підтверджується, що земельна ділянка у м.Вінниці передана [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на [ADDRESS] безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 1\~000 кв.м (кадастровий номер 0510100000:03:005:0258), із них площею 105 кв.м. та площею 148 кв.м. що знаходяться в межах «червоних ліній» (без права подальшої забудови), згідно технічної документації (а.с. 7, 29). Відповідно до матеріалів інвенртаризаційної справи № 6089 на будинковолодіння [ADDRESS] станом на 29.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано 6/25 часток будинковолодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою від 21.08.1986 року за р.№ 2-3747; рішення Староміського районного народжного суду м.Вінниці від 06.08.1987 року, справа № 2-542. [PERSON] померла [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 752, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.23). Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом Серія НОІ № 100646, посвідчене приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюком В.О., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її племінник - [PERSON] . Спадщина, на явку видано свідоцтво складається з: 6/25 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності домоволодіння з трьох житлових будинків, об`єкт житлової нерухомості перебуває у приватній власності в розмірі частки 6/25 на праві спільної часткової власності [PERSON] (а.с.28) Згідно висновку про вартість № 19 від 03.07.2020 року, вартість майна земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: 0510100000:03:005:0258, цільове призначення для будівницттва і обслуговування будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 03.07.2020 року складає 290\~000,00 грн. (а.с.6). Водночас, постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О. від 25.06.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, кадастровий номер: 0510100000:03:005:0258, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:03:005:0258 перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8) Відповідно до положень ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) (ч.1 ст.86 ЗК України). Згідно із ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. При цьому зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно із ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. При цьому Пленум Верховного суду України у п.10 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» звернув увагу судів на те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Судом встановлено, що згоди щодо поділу спірних земельних ділянок між співвласниками досягнуто не було, адже відповідних доказів не містять матеріали справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі і на частку земельної ділянки, які були у спільній сумісній власності померлої та відповідачів. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Позивач по справі є племінником померлої [PERSON] . При вирішенні даного спору суд враховує, що нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що іншого способу захисту цивільних прав позивача немає, а також керується положеннями закону про рівність часток у спільній сумісній власності та недопустимість зміни частки померлого співвласника за рішенням суду. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи визнання відповідачами позовні вимоги, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. За клопотанням позивача судові витрати залишити за останнім. На підставі викладеного та

Outcome: approved