Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07 грудня 2001 року Демівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, за актовим записом №18. Від даного шлюбу мають двох дорослих дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через конфлікти та суперечки, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна між ними не має. Після розірвання шлюбу бажає відновити дівоче прізвище [PERSON] . Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь сплочений судовий збір. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач визнав позов повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.2 ст.104, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Демівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області 07 грудня 2001 року, сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 2001 року, по актовому запису №18. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, а також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки позов відповідечем визнано на стадії підготовчого судового розгляду до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, а з відповідача стягнути 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на користь позивача на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved