Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Кобилецько-Полянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона у 2000 році придбала житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. Даний житловий будинок вона купила у громадянина [PERSON], який належав йому в порядку спадкування по закону за покійною матір'ю, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Рахівської ДНК - Пріц О.І. від 20 липня 2000 року за реєстром № 962. За даний житловий будинок, вона розрахувалася в повному обсязі, а саме сплатила 700 доларів США представнику продавця, [PERSON], яка діяла від імені власника житлового будинку, [PERSON] на підставі доручення посвідченого секретарем виконавчого комітету Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району, Гілазовою В.Т. 21 липня 2000 року, за реєстром №29, що стверджується письмовою розпискою [PERSON] від 14 серпня 2000 року. Відразу після сплати коштів за придбаний будинок, їй було надано правовстановлюючий документ. що підтверджував належність права власності на даний житловий будинок продавцю, [PERSON], а саме Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Рахівської ДНК, Пріц О.І. У зв'язку з тим, що вище згаданий будинок, на момент коли вона його придбала, був сильно пошкоджений внаслідок пожежі, всі її зусилля першочергово були направлені на термінове відновлення майна. Та через постійний брак коштів та відсутність часу, що відводилися на безвідкладні ремонтні роботи погорілого будинку до початку зимового періоду, всупереч її прагненням сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків щодо придбаного нерухомого майна, шляхом нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, з подальшою реєстрацією права власності на придбане нерухоме майно, вона не змогла дотриматися дій. щодо норм цивільно-правового характеру, так як продавець, [PERSON], задовго до продажу будинку, вже постійно проживав та працював в Одеській області, а термін наданого ним доручення сплинув через п'ять місяців після його посвідчення. Також посилається на те, що через постійні турботи та життєві клопоти, що постійно супроводжували її та через намагання завершити відновлення купленого нерухомого майна, вона важко захворіла. Довгий період вона лікувалася, однак важка процедура виявилася непереборною і на підставі медичних заключень від 13 березня 2003 року вона отримала І-шу групу інвалідності. На підставі наведеного просила визнати за нею право власності на будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Зобов'язати Реєстраційну службу Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області зареєструвати за нею на підставі рішення Рахівського районного суду, право власності на будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. 05.09.2014 року, представник позивачки [PERSON] подав заяву про зміну позовних вимог, в якій зменшив позовні вимоги в частині зобов'язати зареєструвати Реєстраційну службу Рахівського РУЮ в Закарпатській області за [PERSON], право власності на будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка, [PERSON] не з'явилася, однак її представник [PERSON] надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі. а позовні вимоги викладені позивачкою в позовній заяві задовольнити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судові засідання жодного разу не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення в газеті "Урядовий кур'єр". Про причини своєї неявки суд не повідомив. Заперечень на позов не подавав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Кобилецько-Полянської селищної ради, в судове засідання не з'явився, однак селищний голова, Либавка Б.І. надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною (ст.3 ЦПК України). В силу приписів статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являвся власником житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 60.7 кв. м., житловою площею 32.9 кв.м., що стверджується свідоцтвом про право на спадщину виданого 20 липня 2000 року державним нотаріусом Рахівської ДНК, Пріц О.І. 14.08.2000 року позивачка [PERSON] заплатила 700 доларів США, [PERSON], яка діяла на підставі доручення від імені відповідача [PERSON], за належний йому на праві приватної власності житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вище наведене підтверджується розпискою наданою [PERSON] Поряд з цим судом встановлено, що нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку між сторонами укладено не було. Згідно довідки № 1896 виданої 05.09.2014 року виконкомом Кобилецько-Полянської селищної ради, позивачка [PERSON], більше десяти років проживає разом із своєю сім'єю у житловому будинку [ADDRESS]. Майнових спорів по даному житловому будинку не має. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлює, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набув чинності 01.01.2004 року, визначення випадків, на які розповсюджуються правила набувальної давності, слід окреслити випадками, коли володіння почалося або існувало станом на 01.01.2001 року. В даному випадку позивачка станом на 01.01.2001 року володіла спірним майном, отже Закон про набувальну давність поширюється на володіння житловим будинком [ADDRESS]. Таким чином, судом достовірно встановлено, що час відкритого і безперервного володіння позивачкою, [PERSON] житловим будинком [ADDRESS], становить 14 років. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. У відповідності зі ст. 392 ЦК України у діючій редакції власник майна може подати позов про визнання його права власності. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позивачка має законні підстави для визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved