Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

В серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18663 грн. 71 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 18.06.2013 року був укладений кредитний договір №NK06R310201393, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 8656 грн. 88 коп., а остання зобов'язалася вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, щомісячну винагороду, внаслідок чого станом на 25.07.2016 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 18663 грн. 71 коп., яка складається з : -заборгованості за кредитом у розмірі 7946 грн. 56 коп.; -заборгованості за відсотками в розмірі 6 грн. 54 коп.; -пеня в розмірі 9345 грн. 67 коп.; - штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 864 грн. 94 коп. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася,в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 18.06.2013 року був укладений кредитний договір №NK06R310201393, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умов). Зі змісту вищевказаної заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які діяли на час укладення спірного договору вбачається, що вони містять всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачених ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", в редакції, яка діяла на момент укладення договору, а саме: назву документа; прізвище, ім'я і по батькові та адресу особи, яка отримує фінансову послугу, найменування фінансової операції, кредитного ліміту, базової відсоткової ставки, порядку погашення боргу; найменування та місцезнаходження банку (Заява); розміру фінансового активу, зазначеного у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків (Заява та п.4 Умов); строк дії договору; зазначення порядку зміни і припинення дії договору; права та обов'язки сторін (п.3 Умов); відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору (п.5 Умов); підписи сторін (Заява). Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст. ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з цим станом на 25.07.2016 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 18663 грн. 71 коп., яка складається з : -заборгованості за кредитом у розмірі 7946 грн. 56 коп.; -заборгованості за відсотками в розмірі 6 грн. 54 коп.; -пеня в розмірі 9345 грн. 67 коп.; -штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 864 грн. 94 коп. (процентна складова). Що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач [PERSON] порушила зобов'язання за даним договором, а тому суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved