overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

З 15 серпня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від подружнього життя сторони дітей не мають. 13 серпня 2016 року відповідачкою було змінено прізвище з «[PERSON]» на [PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] Позивач звернувся до суду з позовом про розлучення з відповідачкою, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинено з січня 2016 року і на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливим, тому позивач і просить суд розірвати даний шлюб. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги позивача та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. У зв'язку з цим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивач довів перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім"ї, а відповідачка проти розлучення не заперечує. За таких обставин, суд з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

З 16 вересня 2014 року по 27.07.2016року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] і в свідоцтві про його народження відповідач записаний батьком. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина та на її утримання, [PERSON] просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, та на її утримання 600грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд до досягнення сином [PERSON] трьох років. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], в частині стягнення аліментів на її утримання просить залишити позов без розгляду. Відповідач в судове засідання не зявився, його представник позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009р., № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ухвалою від 11.12.2017року Летичівський районний суд Хмельницької області залишив без розгляду вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її утримання. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення вимог про стягнення з нього аліментів щомісячно в розмір 1/4 частини з усіх видів доходів але неменше 50% на утримання сина [PERSON] починаючи з 09серпня 2017року і до досягнення сином повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 75-84, 79, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

З 17.07.2011 року сторони перебувають у шлюбі, від якого у них 30.07.2012 року народився син [PERSON]. В грудні 2014 року їх сім'я розпалась, п озивач, після припинення шлюбних відносин, проживає окремо від сім'ї, працює в ТОВ "Джулинський елеватор", однак матеріальну допомогу на утритмання сина не надає. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO] аліменти на її користь на утримання син [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась однак надала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. \~ Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. \~ Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 5 ) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Джулинської сільської ради №753 від 27.04.2015 року (а.с. 6) син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. \~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ Відповідно до п.4, 6 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки батько працездатний та має можливість надавити дитині матеріальну допомогу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

З 18.08.2012 року сторони перебувають у шлюбі. До реєстрації шлюбу вони тривалий час проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] народилося четверо дітей: дочка [PERSON], 1998 року народження, син [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2010 року народження. Однак сімейне життя не склалось, що призвело до того, що з листопада 2014 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та почали проживати окремо. Діти залишилися проживати з матір'ю та перебувають на її утриманні, а відповідач працюючи в м. Київ на приватному підприємстві "Світ Хаус" менеджером, матеріальної допомоги дітям не надає. Враховуючи вищенаведене, позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким щомісячно стягувати по 1/2 частині з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку на кожну дитину на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] до їх повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей (свідоцтва про народження а.с. 5-8). Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

З 18 жовтня 2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. На наданий ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 01 липня 2014 року сторонам строк для примирення терміном на три місяці для відновлення подружніх стосунків, сторони не примирилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім"ї, а відповідач не заперечує проти розлучення. За таких обставин, суд з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

З 18 липня 1987 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають повнолітнього сина. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. З липня місяця 2014 року шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб, а також після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивачка не з'явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, але направив письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім"ї, а відповідач не заперечує проти розлучення. За таких обставин, суд з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

З 18 листопада 2006 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причин різних поглядів на життя та несумісності характерів, відсутності почуття взаєморозуміння, почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім"ї, а відповідач не заперечує проти розлучення. За таких обставин, суд з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивачки в рахунок сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

З 18 травня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини різних поглядів на життя. З липня місяця 2011 року шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка в судове засідання не з»явилася, проте попередньо надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач заявлені вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім"ї, а відповідач не заперечує проти розлучення. За таких обставин, суд з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

З 19 липня 1996 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. З січня місяця 2015 року шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб, а також після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивачка не з'явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, але направив письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім"ї, а відповідач не заперечує проти розлучення. За таких обставин, суд з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

З 19 листопада 2010 року сторони перебувають в юридичному шлюбі, від подружнього життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих мотивів, що по причині різності характерів та поглядів на життя сторони припинили подружні відносини, також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день і час судового засідання, від нього не надійшло повідомлень про причини неявки, а тому відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я сторін фактично розпалася, а в судовому засіданні позивачка категорично наполягає на розлученні. На підставі наведеного, ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

З 22.12.1995р. по 01.04.2010р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.(а.с. 4) Від спільного проживання мають малолітніх доньку [PERSON], [INFO] народження та сина [PERSON], [INFO]. народження. (а.с.2-3) 17.04.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає, а тому і бажає отримувати її на підставі судового рішення. У судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв"язку з неявкою відповідача у судове засідання, зі згоди позивачки, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємовідносини сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідач працездатний. Інші стягнення по виконавчим листам з нього не здійснюються. За таких підстав суд з врахуванням всіх обставин справи, розумності, справедливості, і приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей у відповідності зі ст. 182 СК України і потрібно стягнути аліменти в розмірі 1/3 його заробітку щомісячно. Водночас із нього на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved