Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Адміністрація Ладижинського дитячого будинку-інтернат звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатним, який з 11.09.2012 року по даний час перебуває на повному державному забезпеченні на безоплатній основі в Ладижинському дитячому будинку-інтернаті. Свої вимоги мотивує тим, що останній являється інвалідом дитинства 1 групи безстроково з діагнозом глибока розумова відсталість внаслідок синдрому Дауна. Гіпофункція та інші порушення гіпофізу, в зв'язку з чим не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Відповідно до довідки МОЗ України серії 12 ААА № 002046 [PERSON] є інвалідом дитинства 1 "Б" групи безстроково. Так як [PERSON] за станом здоров'я внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та потребує опіки, то просить суд визнати [PERSON] недієздатним. Представник заявника в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Заяву підтримує і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - управління соціального захисту населення Тульчинської РДА Вінницької області в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Проти задоволення заяви Ладижинського дитячого будинку-інтернату не заперечує. Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатним та призначення адміністрації Ладижинського дитячого будинку-інтернат його опікуном, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом дитинства 1»Б» групи безстроково та потребує постійного регульованого стороннього догляду та допомоги, що підтверджується копією довідки до акту МСЕК серії 12 ААА № 002046 (а.с.4). Наказом від 11.09.2012 року (а.с.5) [PERSON], [INFO] зараховано до дитячого відділення Ладижинського дитячого будинку-інтернат з 11.09.2012 року. З 11.09.2012 року по даний час [PERSON] перебуває на повному державному утриманні в Ладижинському дитячому будинку-інтернаті з діагнозом: глибока розумова відсталість внаслідок синдрому Дауна. Гіпофункція та інші порушення гіпофізу. Не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, що підтверджується довідкою Ладижинського дитячого будинку-інтернат від 15.09.2014 року №658 (а.с.3) . Згідно акту № 81 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 23.10.2014 року (а.с.17-18) [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді важкої розумової відсталості, обумовленої хворобою Дауна, з поведінковими порушеннями, що потребують стороннього догляду та лікування. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник - адміністрація Ладижинського дитячого будинку-інтернат бажає бути опікуном [PERSON]. Згідно ч. 1, 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Стаття 66 ЦК України передбачає, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за потрібне визнати [PERSON] недієздатним і встановити над ним опіку, призначивши адміністраціїю Ладижинського дитячого будинку-інтернат його опікуном. На підставі викладеного,

Outcome: approved