Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що 20 серпня 1994 року вона одружилася з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], якому [INFO] виповнилося 18 років. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у зв'язку з чим шлюб між ними було розірвано. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Маючи здібності до спорту, у липні 2018 року син вступив на навчання до Запорізького гуманітарного коледжу Запорізького національного університету, за спеціальністю фізична культура та спорт, де навчається і на даний час. До досягнення повноліття сином, відповідач сплачував аліменти на його утримання на підставі рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На даний час син навчається та продовжуватиме навчатися до 2021 року, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат, для забезпечення необхідних умов для навчання, харчування, проживання за місцем навчання, а також коштів на транспортні послуги. Вона не працює та перебуває на утриманні чоловіка. Коштів, які вона може виділити сину, не достатньо для його повноцінного існування та навчання. В позові [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідач правом на подання суду відзиву на позов не скористався. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 16 січня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. [PERSON] навчається в Запорізькому гуманітарному коледжі Запорізького національного технічного університету на першому курсі денної форми навчання, за спеціальністю фізична культура і спорт, за державним замовленням, строк навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року. У зв'язку із навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що відповідач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, в зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу сину. Відповідач суду будь-яких документів про розмір свого доходу не надав. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідачем відзив суду на позов та документів, підтверджуючих дохід відповідача не надано, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. На підставі вищевказаного суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в межах всієї суми заборгованості за аліментами. Враховуючи те, що позивач, при подачі позову, була звільнена від сплати судового збору згідно Закону України "Про судовий збір", судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

Outcome: approved