Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на все майно що належало йому на день смерті, яке складається зокрема з земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівль і споруд, що розташована по [ADDRESS] . Єдиною спадкоємицею, що бажає оформити спадщину є позивачка, яка у встановленому законодавством порядку звернулась із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Єдиним правовим способом захисту законних прав та інтересів позивачки є звернення до суду, оскільки інша можливість отримати свідоцтво про право на спадщину відсутня, тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивачка та її представниця в підготовче засіданні не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представниця позивачки надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач про час, дату та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, [PERSON] помер [INFO] , у віці 64 років, в с. Тарасівка Первомайського району Миколаївської області, актовий запис №16. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Тарасівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 13.09.2005 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 17.03.1984 року зареєстрували шлюб; після реєстрації шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ". Із інформації відділу у Первомайському районі Головного управлення Держгеокадастру у Миколаївської області від 30.06.2020 року №263/118-20 вбачається, що згідно з Книгою записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Тарасівській сільській раді Первомайського району Миколаївської області, за громадянином України [PERSON] зареєстрована в межах с. Світоч Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області земельна ділянка площею 0,25 га, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії №б/н, зареєстрованого 10.10.1993 року за №318. Згідно копії держаного акту на право приватної власності на землю б/н, зареєстрованого в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №318, [PERSON] , який мешкає у с. Світоч, на підставі рішення Тарасівської сільської ради від 14.08.1993 року, продана у приватну власність земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, яка розташована в межах території с. Світоч Тарасівської сільської ради. Таким чином, суд встановив, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається зокрема з земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, розташованої на території с. Світоч Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, зареєстрованого 10.10.1993 року в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №318, виданого на підставі рішення Тарасівської сільської ради від 14.08.1993 року. Із матеріалів копії спадкової справи №238/2012, заведеної нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Усатюк Л.В. після смерті [PERSON] вбачається, що позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини всього майна померлого та отримала 22.08.2012 року свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,28 га та 0,17 га, розташовані в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] постановою зав. Другої Первомайської Держнотконтори Грушанської І.В. 30.06.2020 року позивачці будо відмовлено з підстав відсутності документа, що підтверджує право власності на нерухоме майно спадкодавця. Факт прийняття спадкоємицею спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та відсутність інших спадкоємців, які звернулись із заявою про прийняття спадщини, підтверджується витребуваними матеріалами копії спадкової справи №238/2012, заведеної Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області щодо майна померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви [PERSON] . Таким чином, позивачка є спадкоємицею першої черги; має право на спадкування зазначеного майна; іншої можливості отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку позивачка не має. Ураховуючи встановлені обставини, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Норими права, які застосовував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~ст. 316 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~ст. 317\~\~ЦК України\~встановлено, що\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст. 319\~\~ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 321\~\~ЦК України\~встановлено, що\~\~ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України \~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями\~ст. 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до\~ст.\~1223\~ЦК України\~\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України \~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1\~ст. 1261 ЦК України\~встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень, наданих у вказаній Постанові\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно із частинами 1, 4\~статті 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що спадкодавець за життя володів вищезазначеним нерухомим майном, спадкоємець у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з чим її право підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно. Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved