Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах дитини [PERSON] в якому просив позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку служби у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 24.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала. Ухвалою від 29.10.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] , [PERSON] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Дитина [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] , яка піклується про нього,остання неодноразово: 20.12.2016 року, 08.06.2017 року та 06.07.2018 року зверталася з заявами до Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування, для спонукання [PERSON] виконувати своїх батьківських обовязків. [PERSON] , [INFO] навчається у ЗОШ №51, адміністрація навчального закладу зверталася з поданням від 19.01.2017 року до служби у справах дітей Корабельного району щодо проведення бесіди з [PERSON] щодо невиконання нею батьківських прав. Згідно характеристики ЗОШ №51 від 19.01.2017 року, повідомлення Комунального закладу «Херсонська міська лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» від 18.07.2018 року, довідки про склад сімї №21 від 22.06.2-16 року, характеристики від 21.08.2018 року органу самоорганізації населення №27 - [PERSON] , [INFO] , проживає з бабусею, яка займається його вихованням. Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду м.Херсона від 01.04.2008 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності в порядку ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за неналежне виконання батьківських обовязків. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] було позитивно розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради та відповідно до висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 13.02.2019 року визначено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно дитини. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Із матеріалів справи вбачається що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться про її долю, не створив умов для її утримання, виховання та розвитку. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєю малолітньої дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved