Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] 01 025 0017, площею 1,8843 га., що знаходиться на території Шкарівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 573943, де її імя написано не «Домінікія», як в паспорті, а «Домнікія». Маючи на меті укласти договір оренди зазначеної земельної ділянки заявник просить суд встановити факт належності їй названого державного акту. В судове засідання заявник не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області не зявився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 573943, [PERSON] на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 05 липня 2005 року № 196 є власником земельної ділянки, площею 1,8843 га.. Вказана земельна ділянка розташована в межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з тим, згідно паспорта громадянина України, імя заявника зазначено як «Домінікія». Аналогічне імя заявника [PERSON] вказано і в посвідченні № 026589 дружини померлого із числа ліквідаторів категорії один, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Як вказано в розясненнях наданих в п.12 ППВСУ № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Пунктом 6 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 573943 допущено механічну описку в написанні імені [PERSON] та зазначено її як «Домнікія», замість вірного імені, зазначеного в паспорті як «Домінікія», і тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення факту правовстановлюючого документу має юридичне значення для заявника, оскільки від нього залежить можливість заявника [PERSON] використовувати у повному обсязі свої права як власника вказаної земельної ділянки, та вчиняти щодо неї будь-які правочини, в тому числі повязані з орендою земельної ділянки. Таким чином, заявником [PERSON], доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved