overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 17.10.1991 року міським відділом РАГС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 3294. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, як подружжя вони втратили взаєморозуміння та повагу одне до одного. Причиною є постійні сварки, непорозуміння та небажання працювати і утримувати сім'ю з боку відповідача. На її неодноразові прохання змінити свою поведінку відповідач не реагує. Він не цікавиться на які кошти утримується сім'я, постійно обзиває принизливими словами. Їхня сім'я вже давно існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливе, жодних спільних, сімейних інтересів вони не мають. Вони не ведуть спільно господарства, не виховують дитину, оскільки вона вже повнолітня. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, не мають. Примирення між ними не можливе, а тому просить терміну на примирення не надавати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити „[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст.224 ЦПК суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача. Вона наполягає розірванні шлюбу, просить терміну для примирення не надавати. Тому суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.10.1991 року міським відділом РАГС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 3294, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від спільного проживання сторони мають дорослу дочку [PERSON], [INFO]. Причиною шлюбу є постійні сварки, непорозуміння та небажання працювати і утримувати сім'ю з боку відповідача. Через систематичні конфлікти та принизливі образи зі сторони відповідача, сторони втратили повагу один до одного. Позивачка та відповідач живуть своїм життям і мають коло друзів свого спілкування. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, миритися з відповідачем не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. А тому їх шлюб слід розірвати та прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити „ [PERSON]". Виходячи із викладеного на підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] померла її матір - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.04.2001 року приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в ОКП "Царичанське БТІ" в реєстрову книгу № 4 за № 446. Відповідно до довідки Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області № 762 від 19.06.2013 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS]. Заповіт [PERSON] не складала. Зазначає, що після її смерті спадкоємцем за законом першої черги є вона, інших спадкоємців не має. В установлений законом строк позивачка звернулася до нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено у зв'язку з розбіжностями у площі житлового будинку, вказаними в договорі купівлі-продажу будинку та технічному паспорті на будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області із заявою про встановлення факту родинних відносин з її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її матір`ю. В свідоцтві про її народження та паспорті допущені помилки в написанні прізвища, а саме: в свідоцтві про народження прізвище її батьків та її прізвище помилково написане як « [PERSON] », в паспорті вона записана як " [PERSON] ", замість « [PERSON] », що позбавляє її можливості прийняття спадщини після смерті матері. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила заяву задоволити. Заінтересована особа, Обарівська сільська рада Рівненського району Рівненської області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечила, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі її представника. Свідоки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні дали показання в яких підтвердили той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06 квітня 2018 року виконавчим комітетом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 03\~червня 1967\~року, показань свідків [PERSON] \~і [PERSON] \~та довідки\~про склад\~сім`ї\~ [PERSON] \~ вбачається\~що,[PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та заявником необхідний останній для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення. Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами та приймаючи до уваги, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а його встановлення обумовлене необхідністю вступу в право власності на спадкове майно, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON]. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що вона ще не досягла шлюбного віку, але зараз вона вагітна і має намір вступити у шлюб, оскільки вона і її наречений, батько її майбутньої дитини бажають цього і хочуть, що б їх дитина народилася у шлюбі, у повній сім'ї. Заявниця вказує, що вона народилася [INFO] р., на даний час їй виповнилося 17 років, і зараз вона фактично перебуває у шлюбних стосунках із [PERSON] [INFO]. На даний час заявниця вагітна, вона та її наречений люблять один одного і бажають одружитися і створити повноцінну сім'ю по причині того, що заявниця вагітна і бажає народити дитину в шлюбі. Однак в органах РАЦСу їм відмовили в реєстрації шлюбу, так як заявниця не досягла встановленого законом шлюбного віку, їх батьки проти шлюбу не заперечують. Заявниця у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, просила надати їй право на шлюб із [PERSON]. [PERSON] у судовому засіданні заявлені [PERSON] підтримав, просив їх задоволити та надати їм право на шлюбу. [PERSON], мати заявниці у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, вказала, що згідна на шлюб її доньки із [PERSON]. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно паспорта [NUMBER] та свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO], а тому на даний час їй виповнилося 17 років, тобто вона не досягла встановленого ст. 22 СК України шлюбного віку, відповідно до Довідки Заболотівської РЛ №323 від 25.03.2015 р. [PERSON] [INFO] перебуває на "Д" обліку у Заболотівсткій жіночій консультації, та станом на 23.03.2015 р. вагітність становить 13 тижнів, а тому, врахувавши, що заявлені вимоги ніхто не оскаржує суд вважає, що заява є обґрунтованою, підставною та підлягає до задоволення. Частиною 2 статті 23 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно із ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються зокрема справи про надання права на шлюб. На підставі наведеного, з'ясувавши всі обставини справи та врахувавши, що заявлені вимоги ніхто не оспорює, реєстрація даного шлюбу відповідає інтересам заявниці, зацікавлених осіб та закону суд приходить до переконання, що [PERSON] слід надати право на шлюб із [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про розірвання із ним шлюбу, який мотивувала тим, що їх шлюб було зареєстровано 23.02.2008 р. виконкомом Малятинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №2. Від цього шлюбу у ниє є син [PERSON] [INFO]. Подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, внаслідок чого позивачка переїхала проживати до своїх батьків, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальними, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд цей шлюб розірвати. Батьки дійшли згоди, що синові буде краще жити із батьком, оскільки у нього кращі житлові та матеріальні умови для проживання та виховання дитини, тому позивачка просила сина залишити проживати із батьком. Позивачка подала до суду заяву, де вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, згідний на розірвання шлюбу та визначення місцем проживання сина із ним, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у його відсутності. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей немає, тому суд, враховуючи, що дитина постійно проживає біля батька та знаходяться на його утриманні, вважає, що дитину слід залишити проживати із батьком [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не заявила вимог, щодо визначення їй прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позивачці слід залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 25.07.1998 р. виконкомом Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №3, від якого у них є двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальними, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд цей шлюб розірвати. Позивачка та її представник адвокат Петричка О.Є. подали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задоволити, а справу просять розглядати у відсутності позивачки та її представника. Представник відповідача адвокат Бойко С.В. подала до суду заяву, де вказала, що у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду, справу просила розглядати у відсутності відповідача та його представника. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд враховуючи, що позивачка не заявила вимоги щодо прізвища, яке їй присвоїти після розірвання шлюбу вважає, що їй слід залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулвся до суду з позовом визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Березнівського району Рівненської області. В заяві вказує, що даний будинок належав її батькові- [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті батька, вона вступила у володіння майном, доглядала за господарством та присадибною ділянкою. У реєстрації права власності їй відмовлено через відсутність будь-яких правовстановлюючих документів у батька. У судове засідання позивач не з"явилася- подала до суду заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився- подав до суду заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що заява підлягає задоволенню Як встановлено судом і відповідно до виписки з погосподарської книги №2 особовий рахунок № [NUMBER] будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON]./ а.с.12/. [PERSON] помер [INFO] року , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08 листопада 2012 року./ а.с.5/. З довідки Полянської сільської ради № 239 від 07 березня 2014 року видно, що позивачк після смерті спадкодавця доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку./ а.с.13/. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] - спадкоємцем першої черги що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 23 жовтня 1956 року./ а.с. 6/. Зміна прізвища позивача підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 11 листопада 1967 року. / а.с.7/. Згідно довідки державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась позивач. Відповідно до ст.12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на доходи від участі в спільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. За ст. 549 Цивільного кодексу 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулися в суд із заявою про встановлення юридичного факту, посилаючись на те, що її дошлюбне прізвище «Василинюк». У свідоцтві про народження її прізвище вказано «Василинюк», прізвище, імя та по батькові її мами зазначено «Василинюк Марія Василівна». Зазначає, що її мати померла 18.04.2018р. і у свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено «Василенюк», що не співпадає з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження. Після смерті матері заявник звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Але у звязку з розбіжностями у прізвищі матері вона не може підтвердити належність до спадкоємців 1 -ї черги за законом. Просила встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], дійсно є донькою [PERSON], яка померла 18.04.2018р. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] у\~судове засідання\~не з'явилася,\~однак в\~своїй заяві про\~ встановлення\~юридичного факту просила справу розглядати за її відсутності. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] у\~судове засідання\~не з'явився,\~направив до\~суду заяву,\~в якій\~просив справу розглядати у його відсутності, вимоги заявника підтримав та підтвердив, що заявниця,\~дійсно являється\~донькою [PERSON], яка померла 18.04.2018 року. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 18.04.2018р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-МИ № 187077. У свідоцтві про народження заявника її матір"ю записана [PERSON] (а.с.6). Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON] від 03.01.2019 р. №6/01-16 є відкрита спадкова справа до майна померлої 18.04.2018 р. [PERSON], [PERSON] 24.04.2018 р. подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. Згідно акту обстеження від 03.01.2019 р., складеного депутатом Сторожинецької міської ради [PERSON], [PERSON] дійсно проживає [INFO] та членом її сімї була її мама [PERSON], яка померла 18.04.2018р. З копії свідоцтва про народження [PERSON], який є заінтересованою особою по справі, вбачається, що його матір"ю записана [PERSON]. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Таким чином, оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, приймаючи до уваги заяву заінтересованої особи [PERSON] в якій він підтвердив, що заявниця [PERSON] є\~йфого рідною\~сестрою і дійсно являється донькою [PERSON] яка померла 18.04.2018р., суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом, просить ухвалити рішення, яким шлюб між нею та [PERSON] розірвати., тому що в них різні погляди на життя. Суперечки про місце проживання дитини та про розділ майна між ними немає. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити ій прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] позов визнає, просить суд справу розглянути у його відсутності. Позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрвоаному шлюбі з 07 жовтня 1995 року. За час сумісного життя [INFO] в них народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачкою. Сторони припинили подружні відносини, тому що в них різні погляди на життя. Суперечки про місце проживання дитини і про розділ майна між ними немає. Викладене підтверджується заявами сторін, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, іншими матеріалами справи. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що родина [PERSON] існує формально, вимоги позивачки є обгрунтованими, шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] , звертаючись з заявою до суду, просить надати їй право на шлюб з [PERSON] (а.с. 2-3). Заявник підтримала подану заяву, просила її задовольнити та надати їй право на шлюб, зазначивши, що в січні 2014 року познайомилась з [PERSON], від якого в серпні 2015 року завагітніла, має намір народити і укласти шлюб, однак не може реалізувати свого наміру, оскільки не досягла шлюбного віку. Законний представник заявника - [PERSON] мати заявника заяву підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статі 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Як передбачено статтею 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], на день розгляду справи досягла 17 років, що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом. Заінтересована особа [PERSON] народився [INFO], тобто на день розгляду справи досяг 21 року. Як з'ясовано судом, [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] підтримують фактичні шлюбні стосунки, мають намір створити сім'ю, за даними медичної довідки, виданої ЛКК КМКЛ №11 Дніпровського району м. Києва від 11.12.2015р. за № 2452, [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації, як вагітна, строк вагітності 19 тижнів. Як роз'яснено п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року N11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що надання заявнику права на шлюб відповідає її інтересам, та інтересам майбутньої дитини, перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про надання права на шлюб є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved