Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання спільної неповнолітньої дитини, з 50% прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку на 1/4 частину всіх видів доходу відповідача, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним. Так, згідно із наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2019 з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розімірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.05.2019. Позивач вважає, що така сума аліментів є недостатньою для забезпечення необхідних умов для фізичного та духовного розвитку дитини, зауважила, що 800-900 грн аліментів щомісяця не вистачає на утримання сина. Син росте, відповідно і потреби на його розвиток збільшуються, також необхідно витрачати більше коштів і на придбання одягу і продуктів харчування. Оскільки позивач не працює, тому що сину лише 2,5 роки, цих коштів на утримання дитини не вистачає (Том №1 а.с.2-4). Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення позову, зазначив, що дійсно відповідач окрім аліментів надає ще позивачу матеріальну допомогу щомісяця, не в постійно однаковому розмірі, але за вимогою позивача придбає і продукти харчування, і одяг, і ліки. Отже відповідач має можливість таку фінансову допомогу надавати дитині за межами присудженого за судовим наказом. В той же час, переконував, що правових підстав для збільшення розміру аліментів в судовому порядку згідно із ст.192 СК України немає. Аналогічні обставини викладені в відзиві на позовну заяву (Том №1 а.с.21-30). Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] народився [PERSON] , батьками є сторони, що підтверджується свідоцтвом про народження (Том №1 а.с.9). Дитина проживає із матір`ю, що не заперечується відповідачем. На підставі судового наказу Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітного сина [PERSON] , [INFO] , стягуються з 17.05.2019 аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (Том №2 а.с.7). Згідно із ст.157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. В той же час, відповідно до ч.5 ст.182 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до абз.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щодо [PERSON] , [INFO] , згідно із Законом України "Про Державний бюджет" на відповідний рік складає: - з липня 2019 року - 1699 грн, - з грудня 2019 року - 1779грн, - з січня 2020 року - 1799 грн. Згідно із ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Сторони також визнають, що відповідач може надавати фінансову підтримку своєму сину, окрім присуджених аліментів, ще перераховує інколи позивачу грошові кошти на сина, придбає продукти харчування , одяг і ліки дитині. Згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач стверджує, що оскільки дитині ще не виповнилося 3-х років, вона не працює, здійснює догляд за сином. Єдине джерело утримання сина - це мінімально встановлений законом розмір аліментів, який присуджений до стягнення наказом суду. В той же час, позивач наголошує, що хоча відповідач і надає кошти на утримання сина додатково за межами присуджених аліментів, придбає продукти та одяг, але така допомога має несистематичний мінливий характер. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері А тому, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, недостатність стягуваних аліментів для забезпечення мінімальних потреб дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вважає правильним змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на дитину з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, враховуючи при цьому майновий та сімейний стан платника аліментів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що з відповідача в доход держави у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню 768,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved