Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась позивач з позовом про припинення права власності на частину будинку, що перебуває у спільній частковій власності, виплату компенсації, визнання права власності. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що Позивачу на праві приватної власності належить 3/4 частини жилого будинку № 30 по вул. Політкаторжан у м. Запоріжжі. 1/4 частина цього ж будинку рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 грудня 2010 року визнана відумерлою спадщиною та є власністю відповідача. Вказані частки у натурі ніколи не виділялися, порядок користування жилим будинком між колишніми співвласниками не визначався, користувався позивач будинком у цілому. Будинок жилою площею 22 кв.м., загальною площею 36,0 кв.м., складається з коридора 1-1 площею 1,0 кв.м., коридора 1-2 площею 5,8 кв.м., кухні 1-3 площею 7.2 кв.м., кімнати 1-4 площею 8,4 кв.м., кімнати 1-5 площею 13,6 кв.м. Тобто, відповідачу належить 9 кв.м. загальної площі і 5,5 кв.м. житлової площі, вартість цього майна відповідно до звіту. На теперішній час та починаючи з 1977 року позивач проживав та був зареєстрований у цьому будинку разом зі спадкодавцем [PERSON], виконував капітальний та поточні ремонти, підтримував будинок у належному санітарно-технічному стані. Відповідач з грудня 2010 року, коли будинок перейшов у комунальну власність не цікавився цим майном, не утримував його, поточні ремонти чи капітальні не виконував, будинок у цілому знаходився у користуванні позивача і на теперішній час потребує капітального ремонту. Після прийняття 1/4 частини цього будинку у власність територіальної громади, [PERSON] неодноразово звертався до відповідача, до виконавчого комітету, до Департаменту житлового господарства та розподілу житлової площі з приводу надання позивачу у користування чи у власність зазначеної вище частини будинку. Протягом останніх років отримує відповіді про те, що 1/4 частина не є окремою кімнатою і на неї не може бути видано ордер. Рішенням Комунарського ройонного суду м.Запоріжжя від 13.08.2014 року по справі № №333/4021/14-ц за [PERSON] визнано право користування 1/4 частиною жилого будинку №30 по вул.Політкаторжан у м. Запоріжжі. До теперішнього часу належна відповідачу 1/4 частина будинку не передана на баланс департаменту комунальної власності та приватизації, чи іншій установі, у зв'язку з чим позивач не може укласти договір найму і у встановленому порядку приватизувати це житло, що підтверджується листом органу приватизації У звязку з вище викладеним звертається до суду з цим позовом. Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила вирішити справу на розсуд суду. Суд,\~вивчивши письмові\~матеріали справи\~приходить до\~наступного висновку. Позивачу на праві приватної власності належить 3/4 частини жилого будинку № 30 по вул. Політкаторжан у м. Запоріжжі. 1/4 частина цього ж будинку рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 грудня 2010 року визнана відумерлою спадщиною та є власністю відповідача. Будинок жилою площею 22 кв.м., загальною площею 36,0 кв.м., складається з коридора 1-1 площею 1,0 кв.м., коридора 1-2 площею 5,8 кв.м., кухні 1-3 площею 7.2 кв.м., кімнати 1-4 площею 8,4 кв.м., кімнати 1-5 площею 13,6 кв.м. Тобто, відповідачу належить 9 кв.м. загальної площі і 5,5 кв.м. житлової площі, вартість цього майна відповідно до звіту. Після прийняття 1/4 частини цього будинку у власність територіальної громади, [PERSON] неодноразово звертався до відповідача, до виконавчого комітету, до Департаменту житлового господарства та розподілу житлової площі з приводу надання позивачу у користування чи у власність зазначеної вище частини будинку. Протягом останніх років отримує відповіді про те, що 1/4 частина не є окремою кімнатою і на неї не може бути видано ордер. Рішенням Комунарського ройонного суду м.Запоріжжя від 13.08.2014 року по справі № №333/4021/14-ц за [PERSON] визнано право користування 1/4 частиною жилого будинку №30 по вул. Політкаторжан у м. Запоріжжі. До теперішнього часу належна відповідачу 1/4 частина будинку не передана на баланс департаменту комунальної власності та приватизації, чи іншій установі, у зв'язку з чим позивач не може укласти договір найму і у встановленому порядку приватизувати це житло, що підтверджується листом органу приватизації Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. \~ \~ \~ \~ Виходячи з аналізу зазначеної норми права у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 316,317,319,358,361 ЦК України слід дійти висновку, що право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки майна не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. \~ \~ \~ \~ Так, зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки. При цьому не, передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та залежність від мотивів (перешкоди в користуванні спільним майном (квартирою), забезпечення іншим житлом), з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Спірний будинок не може бути поділений в натурі між співвласниками, не може бути визначений порядок користування, бо у ньому лише дві кімнати, тобто він є неподільним, у зв'язку із чим виділ у натурі частки відповідача є неможливим. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ст. 365 ЦК України право на частку майна може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною та не може бути виділена в натурі; спільне володіння та користування майном є неможливим. Згідно пункту 12 Постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Вартість 1/4 частини будинку складає 26 057 гривень, тобто, відповідачу необхідно сплатити компенсацію за належну йому 1/4 частину у розмірі 26057 гривень. Так, позивачем внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області кошти у сумі 26057.00 грн., які можуть бути перераховані за рішенням суду до загального фонду бюджету м. Запоріжжя в рахунок грошової компенсації за ј частину житлового будинку № 30 по вул.. О. Вишнівського (Політкаторжан) у м. Запоріжжі. На підставі викладеного,

Outcome: approved