Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між нею [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 56. Малолітніх доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишити проживати з нею [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Василик". В позовній заяві зазначила, що 29 липня 2006 року між нею [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 56. У шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. З часом сімейне життя не склалося, виявилися, що вони є людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Кожен с має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові і підтримки. У звязку з вищенаведеним примирення та подальше спільне життя між ними неможливе, а продовження шлюбних відносин буде суперечити інтересам обох. На підставі наведеного позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася. До суду подала заяву, що розгляд справи проводити у її відсутності позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Наливайко) Мар'яною Петрівною, [INFO], зареєстрований 29.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 56, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 024781, виданим 29.007.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що доводиться повторною копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 175831, виданого відділом державної реєстраці актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, сина [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 269515, виданого відділом державної реєстраці актів цивільного стану реєстраційної службиГороденківського районного управління юстиції в Івано-Франківської області. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу вимог ч.1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище Василик. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved