Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що між сторонами було укладено шлюб 17.10.2009 року у виконкомі Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 32. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін постійно виникали суперечки та непорозуміння з причин різних поглядів на життя, сторони мають різні характери. Відповідач проживає окремо, не бере участі у веденні господарства. Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки, а тому вона просить стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи із дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин повторно не з'явився, і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя сторін, зокрема, виникнення у сторін частих сварок та непорозумінь, зловживання відповідачем алкогольними напоями. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 17.10.2009 року у виконкомі Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 32. (а.с.4) Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO].(а.с.10). Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін постійно виникали суперечки та непорозуміння з причин різних поглядів на життя, сторони мають різні характери. Відповідач проживає окремо, не бере участі у веденні господарства. Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки. (а.с.11). Відповідно до вимог ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд,

Outcome: approved