Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Заочним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року позовні вимоги позивача задоволені: стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість станом на 11 березня 2016 року за кредитним договором № DNQTGA00000217 від 24 квітня 2008 року, а саме: - заборгованість за кредитом в сумі 17249,96 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1068,16 доларів США; - заборгованість за комісією в сумі 46,84 доларів США; - заборгованість за пенею в сумі 270,18 доларів США; - штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в сумі: - 9,80 доларів США (фіксована частина) та 931,76 доларів США (процентна складова), а разом стягнуто 19576 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот сімдесят шість) доларів США 70 центів, що відповідно до курсу НБУ станом на 11 березня 2016 року складає 499401 грн. 54 коп. Ухвалою Тернівського міського суду від 21 грудня 2017 року заочне рішення від 19 квітня 2016 року скасовано, призначено новий розгляд. 08 травня 2018 року представник позивача звернувся до суду з уточненою позовною заявою (про зменшення позовних вимог), в якій просить уточнений позов задовольнити повністю та стягнути солідарно з відповідачів на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNQTGA00000217 від 24 квітня 2008 року у розмірі 11741,72 доларів США, що за курсом НБУ гривні до долару США 26,27 грн. станом на 26 квітня 2018 року складає 308454,98 грн., яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 8672,43 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 703,88 доларів США; заборгованість по комісії в сумі 36,51 доларів США 51 цент; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором в сумі 2328,90 доларів. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати. В обгрунтування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що за умовами, укладеного між Банком та відповідачем [PERSON], договору № DNQTGA00000217 від 24 квітня 2008 року, останній отримав кредит у розмірі 48900,00 доларів США на термін до 24 квітня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № DNQTGA00000217 між позивачем та [PERSON] укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] прийняла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати у повному обсязі за кредитними зобов'язанням [PERSON], визначеним кредитним договором. В порушення умов договору відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконують, тому позичальник вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідачі проти задоволення позову заперечували повністю. В обґрунтування своєї позиції у справі послались на необгрунтованість та недоведеність позовних вимог та їх уточнень, а також на відсутність заборгованості першого відповідача перед Банком, про що надано відповідну довідку керівника Тернівського відділення ПриватБанку Воронової О.В., відповідно до якої, датою закриття кредиту за кредитним договором DNQTGA00000217 від 24 квітня 2008 року - 21 грудня 2009 року. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності. Представник відповідачів в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, згідно якої просила в позові відмовити повністю, у зв'язку із повним погашенням відповідачами боргу за кредитним договором. У зв'язку із неявкою належним чином повідомлених сторін, з урахуванням їх заяв про розгляд справи без їх участі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого являється ПАТ КБ «ПриватБанк», який в подальшому змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № DNQTGA00000217 від 24 квітня 2008 року, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит на строк з 24 квітня 2008 року по 24 квітня 2018 року у розмірі 48900,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,08% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96% річних від суми резервування ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, пені встановлюється - 5 років. Для виконання цього договору Банк відкриває Позичальнику рахунок: № 29096058672955 (т. 1 а.с. 16-20). В забезпечення виконання зобов'язань за договором № DNQTGA00000217, 24 квітня 2008 року було укладено договір поруки між позивачем та [PERSON], яка прийняла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов'язанням [PERSON], визначеним кредитним договором (т. 1 а.с. 21). Статтею 526 ЦК України встановлюється обов'язок виконання зобов'язання належним чином у відповідності до умов договору, цивільного кодексу та інших нормативно-правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч.1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання за договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Порука - це спеціальний додатковий захід майнового характеру, який спрямований на забезпечення належного виконання основного зобов'язання. Зі змісту статті 553 ЦК України випливає, що обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідачі умови договору належним чином в установлені строки та розмірі не виконували, у зв'язку з чим Банком на адресу відповідачів скеровані досудові повідомлення від 31 березня 2016 року, за вих. № 30.1.0.0/2-899 (т. 1 а.с.13, 14). Вимоги досудових повідомлень відповідачами проігноровані, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом, який отриманий Тернівським міським судом Дніпропетровської області 10 травня 2016 року. Таким чином, судом встановлено, що також підтверджується належними та допустимими доказами у справі, первинними документами наданими Банком, що відповідачі порушили умови кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 26 квітня 2018 року виникла заборгованість відповідачів перед позивачем у розмірі: - заборгованість за тілом кредиту в сумі 8672 доларів США 43 центів; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 703 доларів США 88 центів; - заборгованість по комісії в сумі 36 доларів США 51 цент; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором в сумі 2328 доларів США 90 центів; що разом складає 11741,72 доларів США, що за курсом НБУ гривні до долару США 26,27 грн. станом на 26 квітня 2018 року становить - 308454,98 грн. Даний розрахунок боргу підтверджується наданими позивачем та дослідженими в судовому засіданні: розрахунком ПриватБанку (т. 1 а.с. 181-184, 206-207), випискою по банківському рахунку клієнта за період з 01 січня 2009 року по 05 червня 2018 року, які підтверджують банківські операції, вчинені за рахунком клієнта, стан рахунку та рух грошових коштів (т. 2 а.с.3-13), меморіальними ордерами, які підтверджують проведення банківських операцій за рахунком клієнта та списання коштів з рахунку платника (т. 2 а.с. 19-105), а також банківською випискою на підтвердження правильності нарахувань пені, комісії, процентів (т. 2 а.с. 226-250, т. 3 а.с. 1-165). Розрахунок боргу математично вірний, періоди нарахування пені, комісії та процентів узгоджуються з умовами договору та приписами чинного законодавства. Контррозрахунок відповідачами не наданий. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, судом встановлений факт неналежного виконання першим відповідачем зобов'язання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків, комісії за його користування та пені відповідно до вищенаведених умов договору, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, ст. 553, 559 ЦК України, умов кредитного договору, договору поруки, підлягає стягненню в солідарному порядку з першого та другого відповідачів суму боргу за кредитом у розмірі 11741,72 доларів США, що за курсом НБУ гривні до долару США 26,27 грн. станом на 26 квітня 2018 року становить - 308454,98 грн. Відхиляючи заперечення відповідачів проти позову з підстав відсутності у них заборгованості перед Банком, суд зазначає наступне. До матеріалів справи представником відповідачів долучена копія довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» за підписом керівника Тернівського відділення ПриватБанку Вороновою О.В., з якої свідчить, що [PERSON] заборгованості по кредитному договору № DNQTGA00000217 від 24 квітня 2008 року не має; дата закриття кредиту - 21 грудня 2009 року. Оригінал відповідної довідки досліджувався в судовому засіданні. Проте, відомості, зазначені в довідці про відсутність боргу першого відповідача, станом на 21 грудня 2009 року, тобто ще й до першого звернення позивача до суду з позовом до відповідачів, суд визнає сумнівним та такі відомості спростовуються дослідженими в судовому засіданні первинними документами про рух коштів боржника. Так, з банківської виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» по рахунку боржника № 29096058672955, наданої на запит суду, вбачається, зокрема, добровільні внесення першим відповідачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості на протязі 2017 року (т.2 а.с. 3-13). Таким чином, суд не визнає довідку Тернівського відділення ПриватБанк належним доказом відсутності у першого відповідача кредитної заборгованості. Щодо дійсності (недійсності), фальсифікації зазначеної довідки, позивач повідомив про неможливість надання відповідної інформації, з причин зберігання банківських документів у банку не більше 5 років. Представник позивача в судовому засіданні також не зміг надати відповіді щодо походження такої довідки, пояснивши, що ПАТ КБ ПриватБанк (головне відділення) вбачає наявність заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 11741,72 доларів США, про що надає відповідні розрахунки та виписки по рахунку. Клопотання щодо виклику для допиту в якості свідка працівника Тернівського відділення ПАТ КБ ПриватБанк - Воронової О.В. сторонами не заявлялось. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимог законні, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням зменшених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 4626,42 грн.

Outcome: approved