Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання підопічної онуки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що позивач (згідно розпорядження голови Свалявської РДА від 04.03.2016 року за № 69) є опікуном онуки [PERSON], [INFO], оскільки дитина позбавлена батьківського піклування. В мотивування вимог вказує на те, що мати дитини померла, батько [PERSON] відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії № 40, кінець термін відбування покарання 06.04.2020 року. При зверненні позивача до управління соціального захисту населення Свалявської РДА стало відомо, що виплату допомоги на дитину (позбавлену батьківського піклування) позивачу призупинено у звязку з відсутністю звернення про стягнення аліментів з батька [PERSON] Дитина перебуває на повному утриманні позивача, відповідач від свого обовязку щодо утримання доньки не виконує, ніякої матеріальної допомоги дитині не надає. У звязку з цим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання підопічної онуки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, подавши до суду письмову заяву (вх. № 2336 від 10.04.2018 року) про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений (судовими повістками та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечила проти заочного вирішення справи, враховуючи, що відповідачем (у встановлений судом строк) відзиву до суду не надано, клопотання будь-якої\~зі сторін\~про інше\~ відсутні, дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд визнає причини неявки відповідача неповажними, вважає за можливе провести заочний розгляд справи, вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом досліджено докази та\~матеріали,\~наявні у\~суду,\~а саме:\~ згідно\~копіії свідоцтва\~про народження серії 1-ФМ № 142185, виданого виконкомом Голубинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, запис № 7 від 28.03.2003 року (а.с. 17) в графі батьки дитини [PERSON], [INFO], записані: батько [PERSON] (відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії № 40 УДПС України у Львівській області, а.с. 12, а.с.21) та мати [PERSON] яка померла 03.02.2016 року (копія свідоцтва про смерть серії I-ФМ № 204303, виданого виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, запис № 3 від 03.02.2016 року, а.с. 10); згідно розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації від 04.03.2016 року № 68 дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15); згідно розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації від 04.03.2016 року № 69 дитині [PERSON] призначено опікуна [PERSON]. [INFO] (паспорт серії ВО 786520) та визначено дитині місце проживання за адресою проживання позивача (а.с.16, а.с.18). Відповідно до\~ч.3\~ст.\~11\~розділу III Закону України\~Про охорону\~дитинства - предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд вважає за необхідне розяснити відповідачу [PERSON], що відповідно до вимог ст.166 Сімейного кодексу України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Ст. 150 СК України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (із змінами в редакції Закону україни № 2037-VIII від 17.05.2017 року) - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України. Суд враховує норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Сьомого протоколу», які є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищезазначене, беручи до уваги, що за час проживання дитини у позивача відповідач добровільної допомоги дитині не надає, участі у вихованні не приймає, не турбується ні про стан здоровя, ні про фізичний, розумовий та психічний розвиток, від виконання зобовязань утримувати дитину ухиляється, а також зважаючи на те, що від відповідача не надійшло ніяких заперечень щодо заявленої вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів з відповідача є підставним, обгрунтованим та підлягає до задоволення. Розмір аліментів слід визначити з 03 травня 2018 року у розмірі ? частки від доходу відповідача, що є достатнім для забезпечення належного утримання дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), а тому суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 року. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved