overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені п'ять років тому. Позивач в судове засідання не з'явилася; нею була подана заява, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 22 вересня 2015 року, в якій міститься прохання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини його неявки суду невідомі. За таких обставин суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03 жовтня 2010 року Виконкомом Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак п'ять років як шлюбні відносини між подружжям були припинені. Від шлюбу подружжя має малолітніх синів: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Питання щодо стягнення судових витрат вирішується відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться з липня 2014 року, фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2014 року. Позивач в судове засідання не з'явилася; в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності; у заяві відповідача, яка була зареєстрована через канцелярію суду 22 квітня 2015 року, міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог. Відповідно до статті 197 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак з часом фактично шлюбні відносини припинилися. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Відповідно до статті 88 Цивільного кодексу України судові витрати, понесені позивачем у виді сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини фактично припинені з липня 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явилася; нею була подана заява, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 12 листопада 2015 року, в якій міститься прохання про розгляд справи за її відсутності; у заяві відповідача, яка також була зареєстрована через канцелярію суду 12 листопада 2015 року, міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог. Відповідно до статті 197 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07 серпня 2004 року Остерською міською радою Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак з 12 жовтня 2015 року шлюбні відносини між подружжям були припинені (про що зазначено в заяві позивача та заяві відповідача). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені вже майже 1 рік. Позивач в судовомузасіданні підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Додатково позивач повідомила суду, що збереження сімї є неможливим, так як відповідач неодноразово під час спільного проживання застосовував до неї фізичне насильство, а наразі нею фактично створені сімейні стосунки з іншою особою. Позивач також повідомила, що разом з відповідачем вони не проживають з вересня 2014 року. В судовому засіданні відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, так як вважає можливим збереження сімї, а все, що між сторонами сталося, було вчинене на емоціях. Відповідач погодився з твердженням позивача, що сторони разом не проживають з вересня 2014 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши обставини справи, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04.08.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак з часом шлюбні відносини між подружжям були припинені, сторони проживають окремо з вересня 2014 року. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд, висухавши пояснення сторін, дійшов висновку про неможливість збереження сімї, тому наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в поданій до суду заяві висловила бажання надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з 01 червня 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явилася; нею була подана заява, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 10 вересня 2015 року, в якій міститься прохання про розгляд справи за її відсутності; у заяві відповідача, яка також була зареєстрована через канцелярію суду 10 вересня 2015 року, міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог. Відповідно до статті 197 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року Виконкомом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак з червня 2015 року шлюбні відносини між подружжям були припинені (про що зазначено в заяві позивача та заяві відповідача). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з липня 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явилася; нею була подана заява, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 01 жовтня 2015 року, в якій міститься прохання про розгляд справи за її відсутності; у заяві відповідача, яка також була зареєстрована через канцелярію суду 01 жовтня 2015 року, міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог. Відповідно до статті 197 Цивільного процесуального кодексу України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23 березня 2012 року Виконкомом Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак з липня 2015 року шлюбні відносини між подружжям були припинені (про що зазначено в заяві позивача та заяві відповідача). Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені. Позивач в судове засідання не з'явилася; нею була подана заява, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області, в якій міститься прохання про розгляд справи за її відсутності та відсутності заперечнь проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання двічі поспіль не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, причини його неявки суду невідомі. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до статті 197 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 02 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Керченського міського управління юстиції АРК було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак з часом шлюбні відносини між подружжям були припинені. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 487,20 грн. має бути стягнений з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітніх синів - [PERSON], 1998 року народження, та [PERSON], 2001 року народження. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що спільне життя з відповідачем є нестерпним, позивач сама довгий час забезпечувала сім'ю. Позивач в судове засідання не з'явилася; нею подана заява, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 08 грудня 2014 року, в якій міститься прохання про розгляд справи за відсутності позивача; у заяві відповідача, яка також була зареєстрована через канцелярію суду 08 грудня 2014 року, міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Відповідно до статті 197 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12 листопада 1997 року Виконкомом Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак з часом шлюбні відносини між подружжям припинені (в заяві позивача вказано, що відносини фактично припинені 17 листопада 2014 року). Від шлюбу подружжя має неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві висловила прохання залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно зі статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з останнім. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], 1997 року народження. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з 10.06.2014 року, подружжя проживає окремо. Позивач в судове засідання не з'явилася; нею подана заява, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 01 грудня 2014 року, в якій міститься прохання про розгляд справи за її відсутності; у заяві відповідача, яка також була зареєстрована через канцелярію суду 01 грудня 2014 року, міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог. Відповідно до статті 197 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25 травня 2002 року Чемерською сільською радою Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]". Сторони знаходилися в шлюбних відносинах з моменту реєстрації шлюбу, однак з червня місяця 2014 року шлюбні відносини між подружжям припинені (про що зазначено в позовній заяві та в заяві відповідача). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина друга статті 104, частина перша статті 110 Сімейного кодексу України). Таким чином, виходячи з принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в поданій до суду заяві висловила бажання надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 243 гривні 60 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача, зайво сплачний збір в розмірі 3,40 грн. - повернути позивачу. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved