Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - право на 1/2 частку земельної частки (паю) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] яку він фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] згідно заповіту від 30 червня 1995 року. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті чоловіка [PERSON], в зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: встановити факт належності заповіту від 30 червня 1995 року померлому [PERSON] та визнати за нею право на 1/2 частку земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання уточнених позовних вимог [PERSON] та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника та про визнання позову. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Мурафського КСП, що підтверджується копією сертифікату, яка мається в матеріалах справах. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданного Мурафської сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на 1/2 частку земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності Мурафського КСП згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.534 ЦК України ( в ред.1964 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. При житті [PERSON] 30 червня 1995 року був складений заповіт, який посвідчений Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що на день смерті буде її належати по закону заповіла своїм дітям в рівних долях кожному: [PERSON] і [PERSON]. Однак у вказаному заповіті прізвище сина спадкодавці вказано як «[PERSON]», що вважається невірним, оскільки як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] його прізвище «[PERSON]». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 27.03.2017 року №826/01-21 [PERSON] спадщину після смерті своєї матері [PERSON] прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] Також спадщину після смерті [PERSON] згідно вищевказаного заповіту прийняв інший син спадкодавці [PERSON], якому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину майна, що складається з: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та грошових вкладів з відсотками та компенсаційними виплатами, які знаходяться в Краснокутському відділенні №2840 ВАТ «Державний ощадний банк України». [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 12 вересня 2001 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, що складається з права на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується копією вказаного сертифікату. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ст.529 ЦК України (в ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] фактично прийняла, постійно проживаючи разом із ним, про що свідчить відповідь Краснокутської нотаріальної контори Харківської області від 22.03.2017 року №411/01-16. Також згідно вказаної відповіді в спадковій є заяви про відмову від спадщини дітей померлого гр. [PERSON] та [PERSON]. Окрім цього, позивач після смерті спадкодавця [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 квітня 2002 року на спадкове майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] Факт, що позивач являється дружиною померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження позивача, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON], має законне право на 1/2 частку земельної частки (паю) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved