Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів. Позов мотивований тим, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] була домовленість на виготовлення прикрас, про що оформлений договір №191101/1 від 01.11.2019 року, а саме: сережок «Обійми» вартістю 445 дол. США, підвіски «Обійми» вартістю 480 дол. США, ланцюжка «якір-алмаз» вартістю 130 дол. США, каблучку вартістю 397 дол. США - в договорі не зазначено, проте гроші за її виготовлення перераховані. Разом на суму 1 452 дол. США. За даним договором ФОП [PERSON] виступав в якості Продавця, хоча насправді він виступав підрядником, оскільки є ювеліром і мав виготовити зі свого матеріалу вищевказані прикраси, які обрав з каталогу Позивач і продати їх [PERSON] , як готові вироби. Саме це і зазначено у п.1 Договору, в зв`язку із чим даний договір по суті є договором підряду, а тому регулюється Главою 61 ЦК України. Згідно із п. 3.4 зазначеного договору продавець зобов`язаний був виготовити та передати за актом приймання-передачі товару покупцю протягом 28 календарних днів з дня підписання даного договору та виконання Покупцем п.3.2 даного договору. [PERSON] проживає у Сполучених Штатах Америки, хоча залишається громадянином України досі. Він оплатив 03.11.2019 року роботу [PERSON] за виготовлення вищезазначених прикрас повністю, в сумі 1452 дол. США., що підтверджує повне виконання Покупцем свого обов`язку за даним договором. 29.11.2019 року [PERSON] зобов`язаний був за Актом приймання - передачі товару передати прикраси [PERSON] (Покуцю). Проте, цього не відбулось. [PERSON] неодноразово телефонував, писав ФОП [PERSON] , але Боржник не виходив на зв`язок, ігнорував повідомлення та не присилав прикраси. В березні 2020 року відповідачу була надіслана претензія з вимогою повернути кошти за не виготовлені прикраси, 3% річних за користування чужими грошовими коштами, пеню (згідно умов договору) та витрат на оплату правової допомоги. Боржникові був наданий термін для повернення коштів до 10.03.2020 року. Але, він жодним чином не відреагував на претензію та досі не повернув кошти. Окрім зазначеного, [PERSON] надіслав на Вайбер Позивача [PERSON] гарантійний лист в якому він зобов`язувався видати клієнту [PERSON] набір «Обійми» (сережки та підвіска з ланцюжком) та каблучку «Морський Вир», крайній термін видачі 07.03.2020 року Цим гарантійним листом відповідач підтвердив обсяг замовлення. Проте, до цього часу ніякого виконання договору так і не відбулось. Таким чином, позивач, як замовник, виконав всі, покладені на нього Договором № 191101/1 від 01.11.2019 року, обов`язки, а відповідач зобов`язання за Договором не виконав, що є підставою для розірвання Договору та стягнення із відповідача на користь позивача сплаченої суми попередньої оплати у розмірі 1452,00 дол. США. Разом із цим, у позивача є право розірвати даний договір, оскільки внаслідок прострочення виконання зобов`язання відповідачем, позивач має відмовитися від договору, оскільки втратив інтерес до предмету договору. Враховуючи приписи ст.612, ч.2 ст.849, ч. 1 ст.872 ЦК України, позивач має право на відшкодування збитків, завданих відповідачем внаслідок невиконання зобов`язань за договором. Збитки складаються з основної суми 38913,6 грн. (оплата прикрас) та комісії Компанії «Вестерн Юніон» в сумі 93,0 дол. США х26,8 (курс долара США) = 2 492,4 грн., яку позивач поніс в результаті перерахування коштів відповідачу в оплату його роботи. Таким чином, станом на 08.05.2020 року у боржника перед заявником існує борг по договору № 191101/1 від 01.11.2019 року в сумі 55 390, 00 гривень, з яких: 3 8913,60 грн. повернення сплаченої суми за невиготовлені прикраси (збитки), 2492,40 - комісія банку (збитки), 3 984,43 грн. - неустойка за прострочення виконання зобов`язання; 10 000, 00 грн. - витрати на оплату правової допомоги адвоката. Вище викладене й стало підставою звернення до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 20.05.2020 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 01.06.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до кого він позов не визнає та просить відтермінувати підготовче засідання, оскільки має намір виконати умови договору № 191101/1 від 01.11.2019 року та передати позивачу предмет договору. 04.06.2020 року представником позивача було подано відповідь на відзив. Зазначила, що відповідач пообіцяв ще в лютому 2020 року виконати замовлення до 07.03.2020 року, однак так і не виконав. У зв`язку з тим, що договір не виконаний вже довгий період часу, позивач втратив інтерес до предмету договору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01.11.2019 року між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем [PERSON] , який є виробником та продавцем ювелірних виробів, та [PERSON] було укладено договір № 191101/1 виготовлення ювелірних виробів. Відповідно до п. 1.1 договору, на умовах даного договору продавець зобов`язується виготовити та передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити ювелірні вироби, замовлені покупцем, а саме: сережок «Обійми» вартістю 445 дол. США, підвіски «Обійми» вартістю 480 дол. США, ланцюжка «якір-алмаз» вартістю 130 дол. США. Вартість виготовлення за усі вироби: 1 055 доларів США. Пунктом 1.2 договору передбачено, що клієнт сплачує аванс в розмірі 80 % вартості замовленого товару, а саме 844 доларів США. Залишок вартості товару (20%), яка залишилася до сплати, а саме 211 доларів США покупець оплачує в день приймання - передачі товару. Згідно із п. 3.4 договору продавець зобов`язаний виготовити та передати за актом приймання-передачі товар покупцю протягом 28 календарних днів з дня підписання даного договору та виконання покупцем п. 3.2 даного договору. У разі прострочення продавцем, встановленого в цьому пункті строку виготовлення та передачі товару покупцю, продавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Отже, між позивачем та відповідачем виникли відносини на підставі договору № 191101/1 виготовлення ювелірних виробів від 01.11.2019 року, предметом договірних зобов`язань за цим договором є вчинення конкретних дій сторін зі сплати грошових коштів, виготовлення, передача ювелірних виробів до 29.11.2019 року. Положеннями ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до частин 1 та 3 ст. 865 Цивільного кодексу України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Частиною 2 ст. 873 ЦК України передбачено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Як передбачено статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Положеннями статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що позивачем 03.11.2019 року належним чином здійснено оплату замовлення в розмірі 1 452 дол. США шляхом перерахування грошових коштів через WesternUnion, що підтверджується матеріалами справи. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем виконано умови договору повністю чи частково, як і не місять доказів, що саме позивач ухилявся від отримання товару або вчиняв дії, які б свідчили про перешкоджання відповідачу виконати умови договору, зокрема, в частині виготовлення та передачі товару. В березні 2020 року відповідачу була надіслана претензія з вимогою повернути кошти за не виготовлені прикраси, 3% річних за користування чужими грошовими коштами, пеню (згідно умов договору) та витрат на оплату правової допомоги. ФОП [PERSON] був наданий термін для повернення коштів до 10.03.2020 року. Однак, претензія залишилась без належного реагування. Окрім зазначеного, [PERSON] надіслав на "Вайбер" позивача [PERSON] гарантійний лист в якому він зобов`язувався видати клієнту [PERSON] набір «Обійми» (сережки та підвіска з ланцюжком) та каблучку «Морський Вир», крайній термін видачі 07.03.2020 року. Цим гарантійним листом відповідач підтвердив обсяг замовлення. Проте, ніякого виконання договору так і не відбулось. За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи позивача те, що ювелірні вироби замовлені покупцем за договором № 191101/1 виготовлення ювелірних виробів від 01.11.2019 року виготовлені та поставлені відповідачем не були, як і не були ним повернуті позивачу грошові кошти, у зв`язку з невиконанням умов договору. Щодо стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення у розмірі 3 984,43 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 3 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно п. 3.4 договору, продавець зобов`язаний виготовити та передати за актом приймання - передачі товар покупцю протягом 28 календарних днів з дня підписання даного договору та виконання покупцем п. 3.2 даного договору. У разі прострочення продавцем, встановленого в цьому пункті строку виготовлення та передачі товару покупцю, продавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Судом досліджено розрахунок, наданий позивач і встановлено його відповідність договору та чинному законодавству. Відповідачем не надано власного розрахунку пені на спростування розрахунку, наданого стороною позивача, тому у суду відсутні підстави не брати до уваги розрахунку пені, що міститься в позовній заяві та відповідає вимогам закону. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 2 ст. 852 ЦК України визначено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно із ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Таким чином, оскільки, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання передбачені договором № 191101/1 виготовлення ювелірних виробів від 01.11.2019 року належним чином щодо повного та вчасного виконання роботи, внаслідок чого порушені права позивача, суд вважає необхідним розірвати договір № 191101/1 виготовлення ювелірних виробів від 01.11.2019 року, укладений між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем [PERSON] , який є виробником та продавцем ювелірних виробів, та [PERSON] , а також стягнути з фізичної - особи підприємця [PERSON] та користь [PERSON] 55 390, 00 гривень, з яких: 38 913, 60 гривень - повернення сплаченої суми за не виготовлені прикраси (збитки), 2 492, 40 гривень - комісія банку (збитки) т а3 984, 43 гривень - неустойка за прострочення виконання зобов`язання. Згідно із ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн., від сплати якого був звільнений позивач в силу ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Між позивачем, як замовником, та адвокатом Глівінською С.Й. укладено Договір № 02/03-20 про надання правової допомоги від 05.03.2019 року. Відповідно до акту виконаних робіт від 13.05.2020 року вартість правової допомоги становить 10 000,00 гривень. Дані витрати позивачем підтверджено документально. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, приходить до висновку до задоволення про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в сумі 10 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved