Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП. Позов мотивований тим, що 14.10.2020 о 21.30 год по вул. Незалежності в с. Василівка Чутівського району сталася ДТП за участю автомобіля «Geely MR-7151A» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на електроопору. Згідно постанови Чутівського районного суду Полтавської області від 10.11.2020, ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху. Враховуючи те, що позивачу було завдано шкоду, яка з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.02.2021 становить 15500,18 грн, представник позивача просить суд стягнути вказану суму із відповідача [PERSON] , а також 2102,00 грн судових витрат. Ухвалою судді від 05.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача, Корнієнко Л.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Просила суд стягнути із відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 15500,18 грн грн, завдану ним внаслідок вчинення ДТП, що спричинило пошкодження майна позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Заперечував проти позову, оскільки не погоджується із розміром матеріальних збитків. Правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, заслухавши думку представника позивача та відповідача, суд встановив наступні обставини. Постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 10.11.2020 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу ТОВ «БІЗНЕС ФУД» для застосування заходів громадського впливу (а.с.13-14). Як вбачається із відомостей, що маються у вищевказаній постанові суду, 14.10.2020 о 21.30 год по вул. Незалежності в с. Василівка Чутівського району сталася ДТП за участю автомобіля «Geely MR-7151A» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на електроопору. Згідно із повідомленням про злочин за №14-27/01/1883 від 16.10.2020, вбачається, що [ADDRESS] , є складовою частиною мережі ПЛ 0,4 кВ Л-1 КТП - 61. При огляді місця аварії було зафіксовано ознаки пошкодження опори №38, що призвело до знеструмлення об`єкту електроенергетики Л-1 від КТП - 61 с. Василівка Чутівського району Полтавської області, а саме 32 побутових споживачів. Дана лінія і опора у складі лінії знаходиться у володінні АТ "Полтаваобленерго" (а.с.7). Позивач провів розрахунок витрат на відновлення пошкодженої опори, який складає всього 15500,18 грн. Роботи щодо відновлення залізобетонної опори зовнішнього освітлення були виконані за кошти позивача (а.с.9-10, 72-89). Відповідно до акту визначення обсягів пошкодження ТМЦ, складеного АТ «Полтаваобленерго» в особі Чутівської філії від 15.10.2020, вбачається, що під час огляду опори №38 Л-1 від КТП-61 в с. Василівка Чутівського району Полтавської області, виявлено її пошкодження, внаслідок наїзду на неї автомобіля (а.с.65). Згідно довідки з основних засобів про перебування на балансі майна, опора №38, що перебуває у складі повітряної лінії 0,4 КТП-61 Л-1, інвентарний № 320209 та розташована у с. Василівка Чутівського району Полтавської області, знаходиться на балансі філії АТ «Полтаваобленерго» (а.с.66). 11.02.2021 бригадою розподільчих мереж Чутівської філії АТ «Полтаваобленерго» було проведено заміну аварійної опори [ADDRESS] , що підтверджується копією наряду-допуску №59 від 11.02.2021, даними із оперативного журналу (а.с.67-70). Із наданого позивачем розрахунку, вбачається, що в результаті пошкодження електричної опори №38 по ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-61, АТ «Полтаваобленерго» було завдано матеріальних збитків на загальну суму 15500,18 грн, що складається: із розміру збитків від пошкодження майна - 823,71 грн; вартості відновлювальних робіт - 14672,10 грн та компенсації за недоотриману електричну енергію - 4,37 грн (а.с. 9-10,72-76). Відповідач в добровільному порядку не здійснив оплату за виконані роботи. Допитаний в судовому засіданні, свідок [PERSON] пояснив, що ввечері в день ДТП він був свідком того, як стояв розбитий автомобіль «Джилі» (пошкоджене заднє крило), а стовп стояв не пошкоджений. Автомобіль ударився об стовп, але на ньому жодних пошкоджень не було. Заміна стовпа пройшла навесні 2021 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в день ДТП ввечері по місту його проживання в с. Василівка Чутівського району Полтавської області зникло електропостачання. Він вийшов на вулицю і побачив, що автомобіль в`їхав у стовп. В результаті ДТП, стовп похитнувся і виключилося світло. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені ст.1166 ЦК України , згідно з якою шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі собою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивачем позов обгрунтований саме наведеними нормами права про деліктну відповідальність. Судом встановлено, що від односторонніх дій відповідача, а саме вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок порушення правил дорожнього руху, що призвели до наїзду на опору №38, розташовану по [ADDRESS] та належну АТ «Полтаваобленерго», позивачу спричинена шкода. Відповідно до ч.1 ст.76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано будь яких доказів, що спростовують розмір завданих збитків. До показань свідка [PERSON] про те, що внаслідок ДТП стовп залишився не пошкодженим суд відноситься критично, оскільки постановою судді Чутівського районного суду Полтавської області Антонова А.А. від 10.11.2020 встановлено, що 14.10.2020 близько 21 год. 30 хв. водій [PERSON] в с. Василівка Чутівського району Полтавської області по вул. Незалежності, керуючи автомобілем «Geely MR-7151A» р.н. [NUMBER] , у темну пору доби не вибрав безпечну швидкість руху в умовах недостатньої видимості та об`їжджаючи перешкоду допустив зіткнення з електричною опорою, чим порушив вимоги п.12.2.,12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Надані відповідачем до суду фотокопії зображення пошкодженого автомобіля та стовпа з пошкодженнями, не є належними доказами у справі, оскільки вони не містить даних щодо ідентифікації автомобіля та місця події. Судом встановлено, що на час розгляду справи відповідачем [PERSON] не відшкодована шкода, завдана позивачу. Суд звертає увагу, що тривалість часу протягом якого представники позивача усували, завдану відповідачем шкоду, не звільняє останнього від зобов`язання відшкодування такої шкоди. Таким чином, відповідач, з вини якого сталося пошкодження електроопори, як особа відповідальна за заподіяну майнову шкоду, відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати її позивачу в розмірі 15500,18 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню із [PERSON] на користь АТ «Полтаваобленерго» 2102,00 грн - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду, що підтверджується платіжним дорученням №811844 від 26.11.2020 (а.с.4).

Outcome: approved