Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

До Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Новомиргородський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зміну розміру аліментів, у якій позивач вказала, що Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2016 року (справа № 395/931/16-ц) присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 2000 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дочки [PERSON] , починаючи з 05 серпня 2016 року до досягнення нею повноліття, яке наступить [INFO] та дочки [PERSON] , починаючи з 05 серпня 2016 року до досягнення нею повноліття, яке наступить [INFO] . Посилаючись на ст. ст. 181 ч.3, 182, 183 Сімейного кодексу України, просить суд змінити розмір аліментів, які визначені Рішенням Новомиргородського районного суду Кiровоградськоi області від 18 серпня 2016 року, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття доньки [PERSON] , яке наступить [INFO] та до повноліття доньки [PERSON] , яке наступить [INFO]. В судове засідання позивач не з`явилася. До суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечує щодо задоволення позову. Представник третьої особи, оповіщений про дату, час, місце в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовими матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Як вбачається з матеріалів справи, що 05 жовтня 2003 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. 29 липня 2016 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області. Від шлюбу та спільного подружнього життя у сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.05.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 29.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Доньки перебувають на утриманні позивача. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2016 року (справа № 395/931/16-ц) присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 2000 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дочки [PERSON] , починаючи з 05 серпня 2016 року до досягнення нею повноліття, яке наступить [INFO] та дочки [PERSON] , починаючи з 05 серпня 2016 року до досягнення нею повноліття, яке наступить [INFO] . З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс. Відповідач не бажає добровільно збільшити розмір сплачуваних аліментів на утримання дітей. Згідно норм чинного Сімейного кодексу України ч. 3 ст. 181 зазначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ЗУ 17 травня 2017 року № 2037-VIII, набрав чинності 08.07.2017 року. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із вимогами Сімейного кодексу України: ст. 180 - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ч. 1 ст. 183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ч. 1 ст. 184 -суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. ч. 1 ст. 192 - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст.206 - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На сьогоднішній день змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2016 роком, крім того змінився і вік дітей сторін по справі, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дітей необхідним для проживання, харчування, гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як витікає з підпункту 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-184, 191-192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved