Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

До суду 11.11.2019 надійшла позовна заява [PERSON] , в якому позивач просить визнати право власності на 33/100 частки комунальної квартири [ADDRESS] , на 23/200 часток комунальної квартири [ADDRESS] , 30/200 комунальної квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , відповідно до ст.ст.16, 1268,1269 Цивільного кодексу України.. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2019 вказана заява залишена без руху, заявнику було надано строк на усунення недоліків. 25.11.2019 ухвалою судді відкрито провадження у вказаній справі, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні, витребувано з у приватного нотаріуса ХМНО Гібадулової Л.А. ( [ADDRESS] ) копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . 30.01.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова по вказаній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса ХМНО Гібадулову Л.А. до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 16.03.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. В обґрунтування своїх доводів [PERSON] вказує, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . Останнім місцем проживання батька було м. Нюрнберг - ФРН, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданого бюро РАЦС м. Ерлангер С 682/2019 . Батько мав прізвище до реєстрації шлюбу « [PERSON] », після реєстрації шлюбу став [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 06.02.2018р. № 00019521931. Шлюб з матір`ю позивача [PERSON] був розірваний 09.09.1976. Інших дітей у батьків [PERSON] не було. Позивач [INFO] народився у [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] . Таким чином, позивач є спадкоємцем після смерті батька, інших спадкоємців не має. На момент смерті батька [PERSON] йому на праві власності належало: 33/100 частки комунальної квартири [ADDRESS] за договором дарування від 16.08.2017; 23/200 ч. комунальної квартири [ADDRESS] за договором дарування від 19.10.2017; 15/200ч. комунальної квартири [ADDRESS] за договором купівлі продажу від 20.10.2017. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з приводу вступу в спадщину та отримання свідоцтва про право на спадщину. 16.10.2019 постановою приватного нотаріуса ХМНО Гібадуловою Л.А. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те що неможливо встановити коло спадкоємців, які фактично прийняли спадщину. 17.12.2019 до суду третьою особою надано копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] . В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи завчасно повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, відзиву, заперечень на позов до суду не подав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, будучи завчасно повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, на адресу суду надійшло клопотання третьої особи про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Палацом новонароджених м.Харкова 05.05.1972 (а.с. 12), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00019521931.(а.с. 7) Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого бюро РАЦС м.Ерланген S 682/2019 24.04.2019, апостиль Уряду Середньої Франконії №1937/2019 від 13.08.2019, [PERSON] [INFO] у м.Нюрнберг, вірність копії та справжність підпису перекладача на перекладі даного свідоцтва засвідчено 03.09.2019 приватним нотаріусом ХМНО Зінченко Р.П. за р.№3795-3796.(а.с.10-11) Згідно даних свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 09.09.1976 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 09.09.1976, про що складено Дзержинським РАЦС актовий запис №646.(а.с.8) Згідно даних спадкової справи, заведеної після [PERSON] , померлого [INFO] , наданої приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А. інші спадкоємці, крім позивача до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріуса не зверталися. Враховуючи, що в свідоцтві про смерть [PERSON] , померлого [INFO] в графі сімейний стан зазначено «розлучений», відомості про інших дітей спадкодавця - відсутні, суд дійшов висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після свого батька [PERSON] , померлого [INFO] . Доказів на спростування зазначеного під час розгляду справи до суду не надано. Відповідно наданих позивачем доказів, на час смерті спадкодавцю на праві власності належало: 33/100 частки комунальної квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого16.08.2017 приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А. за р.№4001; 23/200 частки комунальної квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 19.10.2017 приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А. зар.№5497; 30/200 частки комунальної квартири [ADDRESS] .(а.с. 13-18) Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно стаття 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно відповіді постанови приватного нотаріуса ХМНО Гібадулової Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії на 16.10.2019, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що неможливо встановити коло спадкоємців, що фактично прийняли спадщину після спадкодавця [PERSON] . [PERSON] в позові пояснює, що станом на дату смерті його батько [PERSON] в шлюбі не знаходився, мешкав поза межами України, зареєстрованих з ним осіб, що фактично прийняли спадщину не має, інших дітей [PERSON] не має. Дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не спростовані будь-яким чином. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Проаналізувавши надані заявником документи в сукупності, а також витребувані судом докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, не спростовані іншими учасниками справи, або поданими до суду доказами, у зв`язку з чим для відновлення права позивача на спадщину, суд визнає за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] на належні спадкодавцю на праві власності частки об`єктів нерухомого майна.

Outcome: approved