Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.08.2010 року року сторони уклали шлюб. [INFO] року у них народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON] та син [PERSON]. Подружнє життя у них не склалось. З квітня 2017 року сторони проживають окремо. Позовна заява надійшла до суду 26.01.2018 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, даний позов було передано судді Губко В.І. Ухвалою від 30.01.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.03.2018 року.В подальшому судове засідання було відкладено у зв'язку з неявкою відповідача та прийнято рішення про його виклик на 22.06.2018 року через публікацію оголошення на порталі "Судова влада". Позивачка надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 3 серпня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в у Виконкомі Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області за актовим записом №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. З наданих суду копій свідоцтв про народження вбачається, що подружжя має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом з'ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до формального існування шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, вона наполягає на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу поділу майна та визначення місця проживання та утримання дітей. Відповідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved