Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В січні 2014 року начальник служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи його тим, що [PERSON], [INFO], неповнолітня, внаслідок чого не може в повній мірі захищати самостійно свої інтереси та порушені права в суді. Зазначені обставини відповідно Закону України «Про органи та служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», ст. 45 ЦПК, Сімейного Кодексу України, є підставою для здійснення службою у справах дітей представницької функції у формі звернення до суду із позовом на захист прав та інтересів неповнолітньої. Позивач зазначив, що мати неповнолітньої [PERSON], [INFO] участь у виховані дитини не приймає, про дитину не піклується, будь-якої допомоги щодо забезпечення життєдіяльності дитини, в тому числі і матеріальної (за винятком стягнення аліментів), не надає, фізичним та розумовим розвитком дитини не цікавиться. [PERSON], [INFO] з 12 грудня 2007 року перебуває в Ситковецькій спеціальній школі-інтернат для дітей сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування Вінницької обласної Ради, вул. Леніна 140 , смт. Ситківці, Немирівський район, Вінницької області. Враховуючи вищевикладене позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] Як на правову підставу своїх вимог [PERSON] посилається на статті 164, 180, 184 СК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Зазначила, що рішенням Томашпільського районного суду від 7 грудня 2005 року дівчинку було відібрано від батьків, без позбавлення останніх батьківських прав та передано органу опіки та піклування - Томашпільській райдержадміністрації. До цього часу мама не виявляла бажання забрати дитину, яка перебуває в Ситковецькій спеціальній школі-інтернат для дітей сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування. Відповідач не має свого житла, проживає з співмешканцем, також не має достатнього матеріального забезпечення для утримання доньки, крім того позивач зазначила, що у разі позбавлення відповідача батьківських прав, дитиною буде опікуватись держава, а тому просила позов задовольнити. Вказала, що якщо судом буде відмовлено у позові, дівчинку слід буде повернути мамі, яка не в змозі надати усі необхідні блага для розвитку дитини. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила суду, що дійсно не має належних житлових умов для проживання з нею доньки. Також вказала, що вона інвалід II групи, її пенсії для утримання дитини не достатньо, а відтак не в змозі повноцінно піклуватися про доньку. Хоче щоб дитина далі навчалась. Неповнолітня [PERSON] пояснила суду, в школі знаходиться вже 7 років, що її мати, [PERSON] інколи відвідує її, та пише їй листи. [PERSON] не проти, щоб її мати позбавили батьківських прав, оскільки хоче залишитись жити в інтернаті та продовжувати навчання. Представник опікуна дівчинки [PERSON] суду пояснила, що мама періодично відвідує дівчинку, проте догляд здійснювати за нею не буде, для дівчинки краще перебувати в школі-інтернат, оскільки в подальшому вона зможе безкоштовно навчатись в училищі, отримувати стипендію. Забезпечити навчання дівчинці мама не зможе. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У статті 164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до ст. 12 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Судом встановлено, що у відповідача є дитина [PERSON], [INFO] (а. с. 24), яка рішенням Томашпільського районного суду від 7 грудня 2005 року була відібрана від батьків, без позбавлення останніх батьківських прав та передана органу опіки та піклування - Томашпільській райдержадміністрації (а.с.22). Дитина була передана на виховання до Ситковецької школи-інтернату, де по теперішній час знаходиться. Так, згідно направлення управління освіти та науки Вінницької обласної державної адміністрації від 12 грудня 2007 року за №117/07, [PERSON] направлено до Ситковецької спеціальної школи-інтернату (а.с.11). Згідно характеристики на ученицю 8 класу Ситковецької спеціальної школи-інтернату [PERSON] закінчила 8 клас на достатній рівень знань. Уроки відвідувала систематично. Дівчина охайна, постійно слідкує за своїм зовнішнім виглядом, любить модні речі. Учениця знаходиться на повному державному забезпеченні, забезпечена необхідним навчальним приладдям та іншими речами. Людмила розвинена відповідно до своїх вікових особливостей, на уроках та під час бесід активна, опановує успішно програмовий матеріал даної школи. Домашні завдання виконує самостійно, допомоги потребує дуже рідко. За індивідуальною програмою не працює. Емоційна, відповідальна, спокійна. Активна в громадському житті класу та школи, гарно декламує вірші, відвідує гурток бісероплетіння, ізонитки та художньої вишивки (вишивання хрестиком). Любить малювати, дружелюбна, подільчива, володіє правилами культури спілкування (а.с.10). Станом на сьогоднішній день відповідач [PERSON] не виявила бажання забрати дівчинку додому. Аліменти сплачує вчасно, про що свідчить довідка відділу ДВС Томашпільського РУЮ. Періодично відвідує дівчинку, привозить гостинці, постійно телефонує до дитини. Як вбачається з довідки-характеристики, виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] в побуті та громадських місцях веде себе добре, скарг від жителів села на неї не надходило. Спиртними напоями не зловживає (а.с.8). Відповідно до акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], складеного 5 грудня 2013 року комісією в складі голови Олександрівської сільської ради, секретаря сільської ради, голови опікунської ради, - сім'я [PERSON] складається з двох осіб,- відповідача та її співмешканця [PERSON] [INFO], котрий проживає в с. Олександрівка без реєстрації, не працює, веде догляд за інвалідом 2-ї групи [PERSON] Проживають у власному будинку, який нотаріально на них не оформлений. Будинок знаходиться у задовільному стані, складається з 2 кімнат, кухні. В житловому приміщені чисто. Паливом на зиму забезпечені. За господарством рахується 0,34 га присадибної ділянки (а.с.9) Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] є інвалідом ІІ групи з 1 травня 2013 року (а.с.23). Рішенням від 11 грудня 2013 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], оскільки участі у вихованні дитини вона не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає (за винятком аліментів). Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Отже, враховуючи те, що дівчинку у відповідача було відібрано на підставі рішення Томашпільського районного суду від 7 грудня 2005 року, до цього часу [PERSON] до суду про повернення дитини не зверталась, хоча і мала таке право, яке прямо передбачене ч.3 ст.170 СК України, таку бездіяльність суд розцінює як ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Судом також враховане те, що відповідач має позитивну характеристику, періодично спілкується з дитиною, проте це не достатньо для фізичного та духовного розвитку дитини. Окрім того, сама відповідач та дівчинка не заперечують проти задоволення даного позову. Оскільки вважають що неповнолітній [PERSON] буде краще залишатись в школі-інтернат. За таких обставин враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved