Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона з 1984 року проживала з [PERSON] ([INFO]) в квартирі [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується довідкою ЖЕКу №2 від 04.04.1995 р. № 8746, довідкою ЖЕКу № 2 від 29.01.2014 р. № 292 та будинковою книгою на квартиру. В шлюбі між собою та кожен окремо вони не перебували, однак були однією сім'єю, оскільки проживали разом, вели спільне господарство і були пов'язані спільним побутом. В 1993 році в порядку приватизації житлового фонду вони набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.04.1993 р. та технічним паспортом на квартиру. В цих документах (свідоцтві та технічному паспорті) при їх видачі була допущена технічна помилка - в свідоцтві помилково вказано прізвище «[PERSON]», а в технічному паспорті -«[PERSON]», замість «[PERSON]». Вказані помилки виправлені згідно розпорядження Департаменту Житлово-комунального господарства Відділу реєстру житлового фонду Луцької міської ради від 18.04.2013 р. № 588-в «Про внесення часткових змін у розпорядження про приватизацію квартир», про що в свідоцтві та технічному паспорті внесені відповіді записи. Домовленості щодо виділу часток квартири і порядку користування квартирою між ними не було. Відтак презюмується, що частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними і у випадку виділу часток з квартири кожному з нас належало б по 1/2 частині. [INFO] р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.04.1995 р. серія [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкової маси відповідно має входити і 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] вона фактично вступила в управління та володіння квартирою, в тому числі і 1/2 її частини, яка б при виділі часток належала б [PERSON] Жодних спадкоємців у [PERSON] крім неї не має. 05.02.2014 р. нотаріусом їй роз'яснено, що факт перебування на утриманні підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, про встановлення факту перебування непрацездатної чи неповнолітньої особи на утриманні. 3 метою підтвердження свого права на спадщину та визнання права власності, вона змушена звертатися до суду з даною позовною заявою про встановлення факту її перебування на утриманні [PERSON] не менше одного року до його смерті, визначення часток в праві спільної сумісної власності та про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування після смерті [PERSON] Просить суд встановити факт перебування її на утриманні [PERSON] з метою підтвердження права на спадкування в силу положень ст. 531 ЦК УРСР. З посвідчення і довідки вбачається з 01.12.1993 р. пенсія [PERSON] становила 404000 крб., а її 360000 крб., тобто пенсія [PERSON] була більшою, ніж її. Також з довідки УПФУ та листа Департаменту соціальної політики Луцької міської ради вбачається, що будь-які інші відомості про розмір пенсії [PERSON] відсутні. Крім того, 10.08.1990 р. вона досягла пенсійного віку (55 років) і з цього часу отримує пенсію за віком, а тому згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», які були чинними на той час - відносилась і відноситься до категорії непрацездатних громадян. Вона та [PERSON] проживали разом в одній квартирі, в тому числі і період її непрацездатності, його дохід у вигляді пенсій був більшим, ніж її, і він оплачував, зокрема, всі комунальні послуги. Тобто, саме доходи [PERSON] були достатнім джерелом засобів їхнього з ним спільного проживання оскільки її пенсії не вистачало б і на оплату комунальних послуг і на інші потреби (одяг, харчування, тощо). Квартиру [ADDRESS] вона та [PERSON] набули у спільну сумісну власність в порядку приватизації. Оскільки вона на даний час являється співвласником квартири [ADDRESS] і таке її право продовжує існувати після набрання чинності ЦК України, то до таких правовідносин можуть бути застосовані наступні положення цього кодексу. Домовленості щодо виділу часток квартири і порядку користування квартирою між нею та [PERSON], як співвласниками не було. Тому, презюмується, що частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними і частка кожного з співвласників становить по 1/2 частині (ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 372 ЦК України), як співвласниками не було. Тому, презюмується, що частки співвласників у спільній сумісній власності є рівними і частка кожного з співвласників становить по 1/2 частині (ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Для реалізації її права на спадщину необхідним є визначення часток у спільній сумісній власності, а саме, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила - 1/2 частину, і що моя частка становить також 1/2 частину. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До складу спадщини, відповідно, входить і 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Про прийняття нею спадщини шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном свідчать мої активні дії спрямовані на володіння, користування та розпорядження кватирою, в тому числі її 1/2 частиною. Так, після смерті [PERSON], вона залишаюсь зареєстрована і продовжує проживати (більше шести місяців) в цій квартирі, що підтверджується довідками з ЖЕКу, будинковою книгою. Вона оплачує комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями. Жодних спадкоємців у [PERSON] крім неї не має. Просить визначити, що частка померлого [PERSON] ([INFO]), який помер [INFO] року в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила - 1/2 частину. Визначити, що частка [PERSON] ([INFO] р.н.) в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить - 1/2 частину. Встановити факт перебування непрацездатної [PERSON] ([INFO] р.н.) на утриманні в [PERSON] ([INFO]), який помер [INFO] року, не менше одного року до його смерті з 10.08.1990 р. по [INFO] р. Визнати за [PERSON] ([INFO] р.н.) право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] ([INFO]), який помер [INFO] року. Ухвалою суду від 16 червня 2014 року було замінено первинного відповідача Луцьку міську раду на належного відповідача - Луцьку ОДПІ Головного управління Міндоходів у Волинській області. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомляв. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про визначення, що частка померлого [PERSON], який помер [INFO] року в праві спільної сумісної власності становила ? частку, а частка позивача ? частку в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01 квітня 1993 року (а.с. 17). Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. При цьому частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги. Щодо позовної вимоги про встановлення факту перебування непрацездатної [PERSON] на утриманні в [PERSON], який помер [INFO] року, не менше одного року до його смерті з 10.08.1990 року по [INFO] року, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від [INFO] року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1984 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується довідками ЖКП № 2 від 04.04.1995 року № 874 та від 29 січня 2014 року № 292 (а.с. 13-14), будинковою книгою (а.с. 15-16), технічним паспортом (а.с. 18-20). Також встановлено, що [PERSON] з 10.08.1990 року перебуває на обліку в УПФ України у м. Луцьку, як одержувач пенсії за віком. При цьому у період часу з 01.12.1993 року пенсія [PERSON] становила 404 000 крб., а пенсія [PERSON] - 360 000 крб., що підтверджується довідкою УПФ України у м. Луцьку від 08.10.2013 року № 8168/02-4626 та пенсійним посвідченням [PERSON] № 3105000 (а.с. 25). Також встановлено, що саме [PERSON] оплачував житлово-комунальні послуги, що підтверджується розрахунковими книжками за 1989-1995 року (а.с. 28-71). Також встановлено, що встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] має значення для одержання спадщини. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сукупний дохід [PERSON] значно перевищував сукупний дохід [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, крім того [PERSON] здійснювались інші дії спрямовані на утримання [PERSON] При цьому встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] має значення для одержання спадщини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Судом при розгляді справи встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 квітня 1995 року (а.с. 22). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Також судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту щодо розпорядження своїм майном не складав. А тому спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] на момент смерті набув право на ? квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач по справі, яка перебувала на утриманні померлого понад один рік. Також встановлено і це підтверджено письмовими матеріалами справи, що позивач [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння квартирою, а тому саме вона є особою, яка прийняла відповідну спадщину у встановленому законом порядку. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте, до приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачеві [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на майно спадкодавця (а.с. 23). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на ? квартири [ADDRESS]. А тому позивач не може оформити свої спадкові права після його смерті саме через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право приватної власності померлого [PERSON] на зазначене майно. За таких обставин приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу [PERSON] правомірно відмовив позивачу у оформленні права на спадщину за законом на ? квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документів про належність вказаного майна спадкодавцю. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, у встановленому законом порядку подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів про належність ? квартири спадкодавцю. А тому суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги.

Outcome: approved