Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона є бабусею неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.02.2010 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.05.2004 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Добровільно допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила розглядати даний спір у відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач просив винести заочне рішення, яке може бути переглянуте судом за заявою відповідача, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є бабусею неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.02.2010 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.05.2004 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Витяг з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 131 від 16.03.2010 року підтверджує, що опіку за малолітнім [PERSON], [INFO] встановлено за [PERSON] (а.с. 10). Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд вважає, що стягування з аліментів у твердій грошовій сумі якнайкраще забезпечить інтереси неповнолітніх дітей. Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Outcome: approved