Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просила розірвати шлюб укладений з відповідачем 15.10.2011 року, стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей відповідного віку та стягнути з відповідача аліменти на свою користь на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову і до 08 січня 2017 року. Позов мотивувала тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, тривалий час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Зазначила, що відповідач не займається вихованням сина та добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання. Позивач в судове засідання не зявилась, подала письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 15 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, за актовим записом №2057. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №211648 від 14.01.2014 р. Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу №1 від 11.08.2015 року №653 (а.с.11). Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим позивач відмовляється від примирення, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи усі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позов щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги, суд дійшов висновку необхідність стягнення з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved