Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісяця з моменту звернення із заявою до суду до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем по справі одружилися 26 травня 2001 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, перебувають на її вихованні та утриманні. У зв'язку з тим, що сімейне життя не склалося, сторони протягом трьох років проживають окремо. З того часу відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, декілька разів купив дітям солодощі. Син навчається в школі, дочка відвідує садочок. Діти потребують розвиваючих іграшок, книжок, збалансованого харчування, вітамінів, що потребує значних матеріальних витрат. Відповідач фізично здоровий, має постійне місце праці в Городенківському управлінні експлуатації газового господарства, одержує регулярний заробіток, інших утриманців немає, має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, однак добровільно цього не робить. Саме це змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Також позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 26 травня 2001 р. Котиківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 26 травня 2001 року в Котиківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 квітня 2003 р. виконавчим комітетом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та дочку [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07 червня 2010 року виконавчим комітетом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що малолітні діти проживають разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом 02.07.2014 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved