Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що [INFO] померла свекруха позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі земельні частки, загальною площею 3,2312 га, які розташовані на території Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Спадкоємцем на її майно був син, тобто чоловік позивача - [PERSON], який помер [INFO]. За життя [PERSON] не встиг оформити спадщину, яку він прийняв. Спадкоємцями після смерті чоловіка є позивачка, та їх сини. Сини відмовилися від належних їм часток спадщини. Право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті чоловіка позивач оформила, за виключенням вказаного вище обєкту нерухомо майна, який чоловік успадкував після смерті матері. Нотаріус відмовив чоловіку у видачі свідоцтва про право власності на вказане майно, за відсутності правовстановлюючого документа на таке майно. Враховуючи те, що чоловік позивача за життя не завершив усю процедуру для можливості реєстрації право власності на зазначене майно позивач звернулась до суду з даним позовом в якому просить визнати за нею право на здійснення дій, які необхідні для набуття права власності на земельні ділянки, а саме: отримати на своє імя в відділі державної реєстраційної служби Могилів-Подільського району Вінницької області свідоцтва про право власності на такі земельні ділянки, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка. В судове засідання позивач та її представник не зявились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та просить суд позовну вимогу задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначено, що відповідач позов визнає (а.с.29). Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд, встановив таке. [PERSON] народився [INFO] і його батьками були: [PERSON] та [PERSON]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а. с. 6). [PERSON], [INFO] та [PERSON]., 29.03.1945 уклали шлюб 25.10.1980. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 16). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, інформаційною довідкою та матеріалами спадкової справи на майно померлої. Інформації про інших спадкоємців померлої, які б прийняли спадщину немає в матеріалах спадкової справи (а.с. 7, 47, 48, 63-89). Разом з тим, після смерті [PERSON] залишилась спадкова маса, на яку чоловік позивача не отримав свідоцтва про право власності, а саме - земля, що була спадковою та належала йог матері. Дана обставина підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2013. Причина відмови відсутність правовстановлюючого документу на таке майно (а. с. 14). З матеріалів справи слідує, що [PERSON], на підставі розпорядження Могилів-Подільської районної державної адміністрації від 20.04.2004 №164, належали земельні ділянки, з цільовими призначеннями: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, загальна площа яких становить 3,2512 га., а саме: земельна ділянка ріллі [NUMBER], площею 2,3921 га; земельна ділянка ріллі під багаторічними насадженнями [NUMBER], площею 0,2578 га; земельна ділянка ріллі під багаторічними насадженнями [NUMBER], площею 0,6013 га. Дана обставина підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] (а. с. 8). Факт належність [PERSON] вказаного вище Державного акту на право власності на земельну ділянку встановлено рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.01.2013. Рішення набрало законної сили 28.01.2013 (а. с. 13). Відповідно до інформації Управління Держземагенства у Могилів-Подільському районі Вінницької області вказаний вище Державний акт на право власності на земельну ділянку не було зареєстровано та видано [PERSON] в звязку з її смертю (а. с. 12). Згідно витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку кожної із вказаних вище земельних ділянок, виданих 24.03.2015, на день смерті [PERSON] грошова оцінка таких земельних ділянок становила: 37148,69 грн. - земельна ділянка ріллі [NUMBER], площею 2,3921 га; 5988,05 грн. - земельна ділянка ріллі під багаторічними насадженнями [NUMBER], площею 0,2578 га; 12420,00 грн. - земельна ділянка ріллі під багаторічними насадженнями [NUMBER], площею 0,6013 га. (а. с. 9-11). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише його дружина, тобто позивач. Сини померлого відмовились від своїх спадкових прав. Дані обставини підтверджено матеріалами спадкової справи на майно померлого. Інформації про інших спадкоємців померлого, які б прийняли спадщину немає в матеріалах спадкової справи (а.с. 43-62). За правилами ч.1 та 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на майно, належне їм за життя. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ч.2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Аналогічна норма щодо права власності на земельну ділянку закріплена в ст. 125 ЗК України, яка встановлює, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права. Тобто, якщо спадкодавець не закінчив процедуру, необхідну для набуття права власності на нерухоме майно, яке входило до складу спадщини, яку він прийняв, його спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання за ними відповідного права, в порядку спадкування. Така позиція Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначені в узагальненні судової практики від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13. Суд, також зважає на те, що п.4.2. тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України від 02.07.2003 N 174 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за N 641/7962 було встановлено, що державна реєстрація державного акту на право власності на земельну ділянку, державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснювалась шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації. 20.08.2012 зазначений порядок втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №408 від 07.07.2012. 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про державний земельний кадастр», яким не передбачено видачу державних актів на право власності на землю, натомість передбачено видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно органом державної реєстрації прав відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Державна реєстрація прав на нерухоме майно на підставі зазначеного вище Закону (далі - Закону) провадиться з 01.01.2013 року. Так, п.5 ч.1 ст.19 Закону державна реєстрації прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Видача свідоцтв про право власності на нерухоме майно врегульовано ст. 18 Закону, яка відповідно до її п.9 ч.1, не містить вичерпного переліку підстав для видачі таких свідоцтв. Враховуючи вищевказані обставини справи суд, вважає, що докази у справі свідчать про законність вимог позивача, оскільки обставини про які вказано в позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи зокрема те, що позивач є єдиним спадкоємицею першої черги на майно померлого чоловіка [PERSON], який в свою чергу прийняв у спадщину зазначені вище земельні частки (паї) після смерті матері та те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. За таких обставин суд, зважаючи на положення вказаних вище норм слід прийняти визнання позову представником відповідача та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved