Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON], третя особа служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 12.12.2003 року , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідач є батьком їхньої неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов*язків щодо вихованння дочки, не забезпечує їй нормальними умовами проживання, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться її життям,здоров*ям. На протязі декількох років місце перебування відповідача їй не відомо. На підставі виконавчого листа №2-1038, виданого 09.11.2006 року Косівським районним судом Івано-Франківської області, з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно. Станом на 30.11.2016 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 2100 грн. Оскільки відповідач неналежно виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до своєї дитини, служба в справах дітей надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини -дочки [PERSON]. Крім того, в зв*язку з ростом інфляції та цін на продукти харчування,одяг та інші необхідні для дочки речі ,вважає,що розмір аліментів,які сплачує відповідач є мізерним для забезпечення дитини всім необхідним для життя,навчання, розвитку , а тому просить збільшити розмір аліментів і стягувати в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав вказаних у позовній заяві, просить постановити рішення ,яким позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], збільшити розмір аліментів і стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник третьої особи: служби у справах дітей Надвірнянської РДА в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову , пояснивши суду що згідно висновку органу опіки та піклування Надвірнянської РДА від 28.02.2017 року № 04-36/7 було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських (материнських) прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] в зв*язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином. За згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, неповнолітньої [PERSON] , свідків та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі , який розірвано 12.12.2003 року , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. В даному випадку позивач, як особа, що подала даний позов про позбавлення [PERSON]О батьківських прав з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на вихання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СУ України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема :не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних чи інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Однак, в судовому засіданні будь-яких достатніх і належних доказів умисного ухилення відповідачем від виконання обов'язків по вихованню дитини,які б були підставою для позбавлення його батьківських прав, не надано і не здобуто. Неповнолітня [PERSON] суду пояснила,шо з батьком спілкується рідко. Останній раз в грудні 2015 року. Після цього [PERSON] як батько не спілкувався з нею. Батько не займається її вихованням, не піклується про неї. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що неповнолітня [PERSON] проживає з мамою, позивачем по справі, яка піклується про неї , займається її вихованням, утримує її. Відповідач,як батько на протязі останніх декількох років самоусунувся від виконання своїх батьківських обов*язків, не спілкується з своєю неповнолітньою дочкою [PERSON], не дбає про неї , не займається її вихованням. Згідно листа Косівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] становить 2100 грн. З пояснень позивача вбачається ,що їй невідоме місце перебування відповідача . Крім того , суд вважає , що нерегулярна сплата відповідачем аліментів в користь позивачки на утримання дочки [PERSON] , не постійне спілкування з нею не є підставою для того, щоб позбавляти відповідача батьківських прав. В зв'язку з цим суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Надвірнянської РДА від 28.02.2017 року № 04-36/7 про доцільність позбавлення батьківських (материнських) прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , оскільки він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Таким чином, оцінюючи здобуті і надані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов в частині позбавлення батьківських прав до задоволення не підлягає. У відповідності із ст..192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів,визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками,може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров*я когось із них та в інших випадках,передбачених цим Кодексом. Відповідно дост.7 Закону України «Про державний бюджет Украни на 2017 рік» установлено у2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року -1689 гривень, з 1 травня-1777 гривень, з 1 грудня- 1860 гривень. Судом встановлено ,що на підставі виконавчого листа №2-1038, виданого 09.11.2006 року Косівським районним судом Івано-Франківської області, з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Суд ,вважає, що зазначений розмір аліментів,які сплачує відповідач є недостатнім для задоволення потреб неповнолітньої особи, оскільки з 2006 року значно зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги. Таким чином, з об*єктивних причин у позивачки погіршився матеріальний стан, а тому сума аліментів, які стягуються з відповідача,є недостатньою для утримання дитини. Враховуючи матеріальний стан позивачки, неповнолітньої дитини, відповідача,який є особою працездатного віку та не позбавлений можливості працевлаштуватися, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, ст. ст. 164, 165, 166 ,180,192Сімейного кодексу України,

Outcome: approved