Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

В січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 9 листопада 1989 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Сосулівській сільській раді Чортківського району, актовий запис № 11. Від шлюбу в них неповнолітніх дітей не має. З відповідачем вони разом не проживають понад 7 років, спільного господарства не ведуть, проживають окремо в різних будинках. Причиною цього є систематичне зловживання відповідачем алкогольними напоями. Вважає, що подальше спільне житття в шлюбі є неможливим, таким, що не відповідає її інтересам та інтересам відповідача, а тому не бажає перебувати в такому шлюбі, який має формальний характер. За таких обставин в позовній заяві позивачка просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з мотивів зазначених в позовній заяві.. Відповідач [PERSON] позов визнає, не вимагає надання терміну для примирення з позивачкою. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 9 листопада 1989 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Сосулівській сільській раді Чортківського району, актовий запис № 11. Від шлюбу в них неповнолітніх дітей не має. Сторони спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин понад сім років, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище [PERSON]. Судові витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Outcome: approved