Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] , яка від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася в суд із позовом до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовано, що [INFO] померла громадянка [PERSON] . За свого життя спадкодавець проживала у житловому будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на все спадкове майно, що належало спадкодавцю. 20 січня 1999 року [PERSON] , вчинила заповітне розпорядження, за яким житловий будинок в [ADDRESS] з присадибною земельною ділянкою з прибудовами і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла своїй внучці [PERSON] . Про існування заповіту складеного на користь позивача, остання не знала. Вона не проживала і не була зареєстрована в одному житловому будинку зі спадкодавцем. Про те, що на її користь складено заповіт, дізналася менше ніж місяць до подачі позову до суду, коли звернулася до нотаріуса з усною заявою щодо впорядкування правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі наведеного, просила визначити для громадянки [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці з дня набуття рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття нею спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 04.08.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до підготовчого засідання. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду 05.10.2021 закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Поштак Ю.С. 05.10.2021 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області у судове засідання не з`явився. Селищний голова, Делятинчук А.І. 22.11.2021 подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 88 років, померла громадянка [PERSON] б/б, про що 15 квітня 2016 року, був зроблений відповідний актовий запис за №11, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Після смерті гр. [PERSON] , відкрилася спадщина на все належне їй спадкове майно, в тому числі, на житловий будинок [ADDRESS] . Належність права власності на вище зазначений житловий будинок з надвірними спорудами померлій [PERSON] , підтверджується випискою з погосподарської книги №7 Лазещинської сільської ради. 20 січня 1999 року громадянка [PERSON] , склала заповіт, яким після своєї смерті заповіла житловий будинок в [ADDRESS] з присадибною земельною ділянкою з прибудовами і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, своїй внучці [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25 квітня 2001 року [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеного у справі за № 6-1320цс17 від 23.08.2017, при розгляді спорів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі, шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Судом встановлено, що позивачка не звернулася у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту складеного [PERSON] на її користь. У зв`язку з наведеним, суд визнає поважною причину пропуску позивачкою встановленого строку для прийняття спадщини. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved