Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року в селищі Богородчани Івано-Франківської області померла її баба [PERSON] , після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. 05 липня 1996 року [PERSON] склала заповіт, яким розпорядилася про все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла позивачці. На день смерті [PERSON] позивачка вказує, що проживала в м. Надвірна Івано-Франківської області та дуже рідко спілкувалася з бабою, а тому, про те, що покійна [PERSON] посвідчила заповіт на її ім`я довідалася тільки літом 2019 року, коли вирішила впорядкувати домоволодіння покійної та серед документів виявила заповіт. З приводу оформлення права на спадщину позивачка звернулась до нотаріуса, однак повідомленням державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори Войташека І.І. від 06 листопада 2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав пропуску шестимісячного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Позивачка зазначає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин. На даний час спадщина відумерлою не визнана. З огляду на викладене, змушена звертатись до суду з даним позовом, просить ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці. Позивачка у судове засідання не з`явилася, у поданій заяві вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила проводити у її відсутності. Представник відповідача - Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Селищний голова Богородчанської селищної ради Заремба Р.Д. 11 січня 2021 року подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оскільки представник відповідача позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] в селищі Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області померла [PERSON] (а.с.8). Спадщина відкрилась в день смерті [PERSON] , у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Згідно зі ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В матеріалах справи наявна копія заповіту від 05 липня 1996 року, згідно з якою [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: "все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповідає [PERSON] ". Заповіт посвідчено державним нотаріусом Богородчанської державної нотаріальної контори Дашко Д.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1784 (а.с.12). З долучених до матеріалів справи копій документів вбачається, що позивачка у справі [PERSON] є особою, на чию користь складено заповіт. Відповідно до довідок Богородчанської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області №2708 від 28 жовтня 2019 року та №1659 від 06 липня 2020 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована в будинку [ADDRESS] . На день її смерті за цією адресою разом з нею ніхто не проживав та зареєстрованих осіб не було (а.с.9,10) Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення державного нотаріуса Войташека І.І. від 06 листопада 2019 року №01-16/421, цього числа до нього звернулась [PERSON] з питань оформлення спадщини за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вказано в повідомленні, за даними Спадкового реєстру (інформаційна довідка №58198016) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, із заявами про прийняття спадщини чи видачу свідоцтв про право на спадщину ніхто не звертався. Нотаріус зазначив, що нотаріальна дія (видача свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом) не може бути вчинена, оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом подано з пропуском встановленого законом шестимісячного строку (а.с.11). Отже з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори інші спадкоємці, крім [PERSON] , не звертались, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на випадок своєї смерті розпорядилася належним майном, склавши 05 липня 1996 року заповіт, за яким спадкоємцем належного їй майна визначила позивачку у справі [PERSON] . Вказаний заповіт не скасований (а.с.12). Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. З огляду на викладене, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, оскільки такий пропущено у зв`язку із відсутністю відомостей про існування заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Разом з тим тривалість вказаного строку слід визначити у три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved