Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем за позовом - [PERSON] вони познайомилися на початку березня 2019 року. Стали зустрічатися, потім вступили в інтимні стосунки, внаслідок чого позивач завагітніла і [INFO] народила доньку - [PERSON] . Під час вагітності відповідач робив їй пропозицію одружитися, але через виниклі непорозуміння, шлюб вони не зареєстрували. Оскільки на час народження доньки позивач з відповідачем за позовом у зареєстрованому шлюбі не перебували, то при реєстрації дитини, запис про батька був зроблений у відповідності зі ст. 135 Сімейного кодексу України. Прізвище доньки в актовому записі про народження та в свідоцтві про народження було записано - [PERSON] , матір`ю дитини вказана позивач, а батьком, з її слів, було записано вигадану особу - [PERSON] . Справжнім же батьком дитини є відповідач - [PERSON] , який на словах визнає себе батьком дитини, але зареєструвати своє батьківство у встановленому законом порядку відмовляється. Тому позивач вирішила звернутися до суду з даним позовом, оскільки дитина має право і повинна знати своїх батьків. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, відповідно до поданої нею заяви вона просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява в якій він позов визнає в повному обсязі. Від третьої особи представника Красноградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшла до суду письмова заява відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може буди визначено за рішенням суду. Частино 2 ст. 128 СК України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Судом встановлено, що згідно Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька [PERSON] , яким зазначено [PERSON] , вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно наданого до суду результату дослідження № 27230 аналізу ДНК на батьківство Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» від 30.07.2020 року ймовірність батьківства [PERSON] щодо [PERSON] становить 99,999999%. Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батька. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Відповідно до ст. 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, вважаю за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] . Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Крім цього позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня подачі позову до суду до досягнення дитиною трьох років. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач [PERSON] здоровий, є молодою працездатною особою, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає, що за наведених обставин розумним та справедливим розміром аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання матері з якою проживає малолітня дитина до досягнення дитиною трирічного віку, є 1/6 частка з усіх видів доходів щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати сплачені позивачем за позовну вимогу про визнання батьківства в сумі 840,80 грн на користь позивача. А судовий збір в розмірі 840,80 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена на підставі ст. 5 ч. 1 п. 3 ЗУ «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved