Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 28.04.2007 року між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №11150470000, відповідно до умов якого [PERSON] отримав готівкові кошти в сумі 120 000,00 дол. США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк» був укладений іпотечний договір Р№6367 від 28.04.2008 року, згідно з яким предметом іпотеки стало нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . На підставі цього договору іпотеки відомості про заборону відчуження предмета іпотеки були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В подальшому АТ «УкрСиббанк» передав своє право грошової вимоги ПАТ «Дельта Банк», пізніше права вимоги перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Гефест». В кінцевому результаті права грошової вимоги за кредитним договором від 28.04.2007 року, укладеним між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк», отримала [PERSON] , про що свідчить договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.10.2020 року, договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 26.10.2020 року, а також повідомлення про відчуження права вимоги та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. За змістом позову, [PERSON] як іпотекодержатель і [PERSON] як іпотекодавець, а також [PERSON] як боржник спільно дійшли згоди щодо набуття [PERSON] права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в позасудовому порядку. В ході підготовки до проведення дій по реєстрації переходу права власності на предмет іпотеки позивачу стало відомо, що на виконання виконавчого листа від 12.06.2015 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк», Богунським ДВС м. Житомира накладено арешти на все майно боржників. За словами позивача, в подальшому виконавчі провадження були завершені, однак арешт на майно боржників не був знятий. Позивач зазначає, що наявність в спецрозділах Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження майна боржників не дає можливості їй задовольнити свої вимоги до них за рахунок предмета іпотеки, що фактично і є порушенням її прав, а тому просить зняти накладений постановою державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 07.08.2015 року арешт та заборону відчуження з усього майна, належного [PERSON] ; зняти накладені постановами державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 07.08.2015 року та від 16.06.2016 року арешти та заборони відчуження з усього майна, належного [PERSON] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 20.01.2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог відзиву зазначено, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №295/3882/14-ц, виданого 12.06.2015 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення в солідарному порядку із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №11150470000 від 28.04.2007 року, яка станом на 20.12.2013 року становить 690674,81 грн. та судового збору. Державним виконавцем 07.08.2015 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та винесено постанови про арешт майна боржників та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, яке належить боржникам [PERSON] та [PERSON] у межах суми звернення стягнення 692 501,81 грн. Державний виконавець зазначає, що постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.08.2015 року винесені з дотриманням вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення). Зі змісту відзиву вбачається, що 25.04.2016 року державним виконавцем на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу в межах виконавчих проваджень. За словами державного виконавця, матеріали виконавчих проваджень знищено за закінченням терміну зберігання відповідно до п.п. 9.9-9.13 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №22274/5 від 25.12.2008, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Посилаючись на відсутність у державного виконавця передбачених статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняття арешту з майна боржників, представник Богунського ВДВС у місті Житомирі просить відмовити у задоволенні позовних вимог, викладених у позовній заяві, за безпідставністю. 26.02.2021 на адресу суду надійшла відповідь представника позивача - адвоката Пилипенка О.С. на відзив, у якій представник не погодився із викладеними у ньому обставинами. В обґрунтування своїх заперечень вказує у відповіді, що Богунським ВДВС були відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] та [PERSON] та накладено арешти на все майно боржників на підставі виконавчого листа від 12.06.2015 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості в сумі 692 501,81 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк», які в подальшому були завершені 25.04.2016 року на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, за словами представника, при завершенні згаданих виконавчих проваджень арешт, накладений третьої особою на майно боржників, не був знятий. В послідуючому приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Ковальським М.Р. відкрито виконавчі провадження на підставі виконавчого від 12.06.2015 року №295/3882/14-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості в сумі 692 501,81 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк», із накладенням арешту на майно боржників. Згодом 27.10.2020 року вищевказані провадження були завершені приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а основна винагорода в сумі 69 250,18 грн. (сума ідентична сумі, зазначеній у постанові державного виконавця Богунського ВДВС) була сплачена, що і стало підставою для зняття арешту з майна боржників. Таким чином, винесення приватним виконавцем постанови про стягнення основної винагороди в сумі, яка ідентична сумі виконавчого збору у попередньому виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 12.06.2015 року №295/3882/14-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира, позбавляє в майбутньому можливості проводити стягнення по виконавчим провадженням, де державним виконавцем в свій час було стягнуто такий виконавчий збір, а отже і не може бути перешкодою для зняття арешту з майна боржника. Представник позивача - адвокат Пилипенко О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додав, що [PERSON] набула права вимоги за кредитним та іпотечним договорами до відповідачів. Натомість арешт, накладений постановами державного виконавця, перешкоджає позивачу розпоряджатися майном. В судове засідання 06.05.2021 року позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] та представник Приватного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Матвієнка Андрія Анатолійовича в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11150470000, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 120 000,00 дол. США та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, що дорівнює еквіваленту 606 000,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов`язався повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Строк кредитування з 28 квітня 2007 року по 28 квітня 2017 року. 28.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого в забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань [PERSON] за вказаним вище договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , земельну ділянку площею 247 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого АТ «УкрСиббанк» передав своє право грошової вимоги ПАТ «Дельта Банк». 12.06.2015 року Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист про стягнення у солідарному порядку із [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 11150470000 від 28.04.2007 р., яка станом на 20.12.2013 р. становить 690 674 грн. 81 коп., з яких: 475 638,41 грн. - заборгованість за кредитом; 215 036,39 грн. - заборгованість по відсоткам, та стягнення із [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судового збору у сумі 1 827 грн. 00 коп. з кожного. 07.08.2015 року головним державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського МУЮ Четвертухою О.В. в рамках виконавчих проваджень №№ 48357364, 48357450 винесені постанови про накладення арешту на все майно, що належить боржникам [PERSON] та [PERSON] , із забороною здійснювати відчуження майна. 08.01.2019 року приватним виконавцем Ковальським М.Р. відкриті виконавчі провадження №№58017635, 58020540 з виконання виконавчого листа, виданого 12.06.2015 року Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 690 674,81 грн. та судового збору в сумі 1 827,00 грн. з кожного, а також винесено постанову про стягнення основної винагороди в сумі 69 250,18 грн. Також 08.01.2019 року приватним виконавцем Ковальським М.Р. у ВП №58020540 винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] . На підставі договору №1365/К купівлі-продажу майнових прав, укладеного 07.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест», останнім прийнято у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та включають право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами, зокрема, відносно [PERSON] та [PERSON] . Постановами приватного виконавця Ковальського М.Р. від 20.08.2019 року замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях №№ 58017635, 58020540 з виконання виконавчого листа №295/3882/14-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира, з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест». У подальшому 10.02.2020 року приватним виконавцем Волковою Є.О. прийняті дані виконавчі провадження з метою подальшого проведення заходів примусового виконання судового рішення у справі №295/3882/14-ц, про що винесені відповідні постанови. Як слідує з матеріалів справи, у майбутньому право грошової вимоги за кредитним договором від 28.04.2007 року, укладеним між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк», отримала [PERSON] , про що свідчить договір №26102020 купівлі-продажу прав вимоги від 26.10.2020 року, договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 26.10.2020 року, а також повідомлення про відчуження права вимоги та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. 27.10.2020 року приватним виконавцем Волковою Є.О. у виконавчих провадженнях №№ 58017635, 58020540 винесені постанови про повернення виконавчого листа стягувачу та зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, що належить боржникам [PERSON] та [PERSON] . З відповіді Богунського ВДВС у м. Житомирі від 30.11.2020 року за №157749 вбачається, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження №№ 48357450, 48357364 з примусового виконання виконавчого листа №295/3882/14-ц, виданого 12.06.2015 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення в солідарному порядку із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №11150470000 від 28.04.2007 року, яка станом на 20.12.2013 року становить 690 674,81 грн., та судового збору. Дані виконавчі провадження були завершені 25.04.2016 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення). Виконавчий документ 14.06.2016 року повторно надійшов на виконання до відділу ДВС, у зв`язку з чим 16.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51431551. В подальшому, 28.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 30.11.2020 року згідно бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] та [PERSON] на виконанні у відділі ДВС відсутні, однак підстави для зняття арешту, передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні. Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, що передбачено ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку». Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пунктом 2.1. договору іпотеки, укладеного 28.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. У разі порушення іпотекодавцем та/або позичальником обов`язків, встановлених цим договором іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За правилами ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтями 316, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з викладеного суд вважає, що на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арештів, накладених на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 28.04.2007 року, порушується право [PERSON] як іпотекодержателя набути у власність указане майно після придбання відповідних прав вимоги, внаслідок чого позивач позбавлена змоги у подальшому вільно володіти, користуватися та розпоряджатися таким майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборон відчуження. З огляду на викладене та

Outcome: approved