Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Черкаської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що його бабусі [PERSON] на праві приватної власності належали земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,5599 га, розташована на землях Черкаської селищної ради, кадастровий номер 1424285700:04:000:0015; житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Прелесне, вул. Шкільна, 17; та 2000 іменних акцій ВАТ «Торець». [PERSON] померла 02.11.2005 року. Останні роки її життя позивач мешкав разом зі спадкодавцем, доглядав за нею, а після її смерті займався її похованням. Батько позивача помер 14.12.2007 року, інших спадкоємців немає. На теперішній час позивач не може оформити спадщину, оскільки місце його реєстрації не збігається з місцем реєстрації спадкодавця, та, крім того, в правовстановлюючому документі на будинок не вказано його точної адреси. Просить визнати за собою право власності в порядку спадкування після [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,5599 га, розташовану на землях Черкаської селищної ради, кадастровий номер 1424285700:04:000:0015; житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Прелесне, вул. Шкільна, 17; та 2000 іменних акцій ВАТ «Торець». В судове засідання позивач, [PERSON], та його представник, [PERSON], не зявилися, надали суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без свого представника, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з Свідоцтвом про народження серії ЯЕ №221636 від 25.04.1953 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про народження серії ІІІ-НО №387679 від 05.11.1977 року, батьком [PERSON] є [PERSON]. Таким чином, позивач [PERSON] є онуком [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО №057555 від 02.11.2005 року, [PERSON] померла 02.11.2005 року. Син спадкодавця, [PERSON], помер 14.12.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО №248370 від 17.12.2007 року, 19 червня 2014 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,5599 га, розташована на землях Черкаської селищної ради, кадастровий номер 1424285700:04:000:0015; житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Прелесне, вул. Шкільна, 17; та 2000 іменних акцій ВАТ «Торець». Згідно з актом депутата Черкаської селищної ради від 29.09.2017 року [PERSON], яка померла 02.11.2005 року, останні роки свого життя та на день своєї смерті мешкала за адресою: с. Привілля, вул. Жовтнева, 8, разом зі своїм онуком, [PERSON], який її доглядав. Відповідно до довідки сільського голови Привільської сільської ради від 02.11.2005 року, [PERSON] провів поховання померлої 02.11.2005 року бабусі [PERSON], що була зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно з ч.1 ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після своєї бабусі [PERSON] Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкова справа до майна померлої 02.11.2005 року [PERSON] не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17.10.2017 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,5599 га, розташовану на землях Черкаської селищної ради, кадастровий номер 1424285700:04:000:0015; житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Прелесне, вул. Шкільна, 17; та 2000 іменних акцій ВАТ «Торець», відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2017 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадщина [PERSON] не прийнята згідно з ст.1270 ЦК України. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на вищевказане майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 20.12.2017 року, право власності на житловий будинок №17 по вул. Шкільна в с. Прелесне Словянського району Донецької області на підставі свідоцтва про право власності від 16.10.1989 року зареєстроване за [PERSON] Згідно з договором дарування від 11.05.1988 року [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок, розташований в с. Прелесне Словянського району Донецької області на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу імені 12-річчя Жовтневої революції. Згідно з технічним паспортом, його було складено 13.07.1987 року на імя [PERSON] на житловий будинок за адресою: с. Прелесне, вул. Шкільна, 17. Тобто суд приходить до висновку, що за своє життя спадкодавець [PERSON] не встигла належним чином переоформити на себе право власності на вищевказаний житловий будинок. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН №2018862, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,5599 Га, що розташована на території Прелесненської сільської ради Словянського району Донецької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5599 га, розташованої на землях Черкаської селищної ради /колишньої Прелесненської сільради/, кадастровий номер 1424285700:04:000:0015, після померлої [PERSON] Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. Крім того, [PERSON] успадкував 2000 іменних акцій ВАТ «Торець», що належали [PERSON] на підставі сертифікату UA [NUMBER], серії ТР №36. За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняв, то до нього перейшло право зареєструвати право власності на будинок по вул. Шкільній, 17 в с. Прелесне, що померла не встигла здійснити за життя. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved