Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, вказавши, що вона з відповідачем з жовтня 2013 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Відповідач зобов'язаний законом надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання, на утриманні має дитину від першого шлюбу, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує частково та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зі зміненими позовними вимогами згоден . Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з жовтня 2013 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, від фактичних шлюбних відносин мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю (а.с. 7, 8 - копії свідоцтва про народження, довідки). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право жінки, яка не перебуває у шлюбі з чоловіком, на утримання в разі проживання з нею дитини, від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, того факту, що з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], на користь третьої особи [PERSON], та враховуючи, що малолітня [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON], суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення з відповідача на користь та на утримання позивача аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved