Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання її сина [PERSON] недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна. Свої вимоги заявник мотивує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 767931 від 19.03.2020 року [PERSON] є інвалідом І групи «А» з дитинства безтерміново, потребує постійного стороннього догляду. За таких обставин [PERSON] просила суд визнати її сина недієздатним, та оскільки він перебуває під її наглядом, а вона здійснює догляд за ним, заявник просила встановити опіку над своїм сином та призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у поданій заяві. Представник органу опіки та піклування Золотоніської міської ради у судове засідання не прибув, направивши до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заяву [PERSON] підтримав, не заперечував щодо задоволення заявлених вимог. Вислухавши думку учасників судового процесу та ознайомившись з матеріалами справи, суд, вважає, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав: Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. [PERSON] є належним заявником у цій справі, оскільки є матір`ю [PERSON] . Згідно із ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 767931 від 19.03.2020 року [PERSON] є інвалідом I (першої) "А" групи та потребує постійного стороннього догляду. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи від 16.07.2021 року за № 261, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу - органічного психічного розладу, набутого внаслідок важкої черепно-мозкової травми (з наступним оперативним видаленням субдуральної гематоми, резекційною трепанацією черепа, краніопластикою), з грубими емоційно-вольовими, інтелектуально-мнестичними, мовними розладами, що супроводжується відсутністю критики до свого стану, на тлі грубої вогнищевої неврологічної симптоматики у вигляді спастичного тетрапарезу, псевдобульбарної дизартрії, симптоматичної епілепсії у формі частих поліморфних пароксимальних станів, на тлі антиконвульсивної терапії, через що не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з довідкою-характеристикою від 25.03.2020 року, виданою головою квартального комітету № 17 м. Золотоноші, [PERSON] , [INFO], проживає разом із сином [PERSON] , [INFO], за адресою: [ADDRESS] , громадського порядку не порушує, в громадських місцях поводить себе задовільно. [PERSON] не працює, бо доглядає за сином інвалідом 1-ї групи. У сім`ї панують доброзичливі взаємовідносини. Факт спільного проживання за вказаною вище адресою стверджується також Актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 20.04.2020 року, складеним працівниками Центру соціальної допомоги. Рішенням опікунської ради з питань захисту повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів, від 15.05.2020 року, було погоджено кандидатуру [PERSON] , [INFO] , як опікуна над [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що є усі законні підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно із ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Нормами ч.,ч. 5-9 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Наявність визначених ст. 64 ЦК України обставин, які перешкоджали б заявниці бути опікуном судом не встановлено. Оскільки недієздатність [PERSON] та можливість заявниці бути його опікуном доведена належними та допустимими доказами, суд вважає за можливе задовольнити заяву в повному обсязі. У відповідності з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Отже, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , може бути опікуном [PERSON] , [INFO] , який потребує постійного нагляду та турботи.

Outcome: approved