Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами був укладений кредитний договір та на забезпечення умов виконання останнього укладено договір застави. Позичальнику були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. Однак відповідач не виконує покладені на нього зобов'язання. Тому позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким звернути стягнення на майно відповідача та судові витрати. Згідно до поданої заяви, представник позивача позов підтримав, просить справу розглядати без його участі. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення рішення. Відповідач жодного разу не з'явився в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від відповідача не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Представник відповідача не з'явився в судове засідання. Подав до суду заяву, згідно до якої просить справу слухати без його участі та просить суд зменшити розмір нарахованої пені до 1 000 доларів США, враховуючи положення ч.3 ст. 551 ЦК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк, Заставодержатель) та [PERSON] (далі - Позичальник, Боржник, Заставодавець) було укладено Кредитну угоду № 0707/85 від 27.07.2007 року (далі - Кредитна угода, Угода). Предметом вказаної угоди були загальні умови і порядок надання Банком, у рамках Програми мікрокредитування, кредиту Позичальнику. Згідно п. 1.1 укладеної Угоди, надання коштів здійснюється окремими частинами - Траншами кредиту, сукупна величина сальдо по яких не буде перевищувати суму обговорену п. 1.2 даної Угоди. Загальна сума кредиту в рамках Кредитної угоди: 95 000,00 (Дев'яносто п'ять тисяч доларів США 00 центів) доларів США. 31.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір про видачу траншу № 0707/85/1, за умовами якого Позичальник отримав у користування суму траншу в розмірі 95 000,00 (Дев'яносто п'ять тисяч доларів США 00 центів) доларів США. За користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення траншу Позичальник сплачує відсотки в розмірі 14 (Чотирнадцять) % річних (п. 4.1 Договору про видачу траншу № 0707/85/1 від 31.07.2007 року), а при порушені Позичальником якого-небудь із зобов'язань по погашенню Траншу кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3 даного Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Траншем кредиту в розмірі 32 (Тридцять два) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.3 Договору про видачу траншу № 0707/85/1 від 31.07.2007 року). У відповідності до п. 3.1 Кредитної угоди, виконання зобов'язань Позичальника за цією Угодою і договорами про видачу Траншів забезпечується Договором застави автотранспорту № 0707/85/ТЗ від 30.07.2007 року (далі - Договір застави), згідно п. 1 якого, [PERSON] надав в заставу автотранспорт, опис якого зазначений в п. 6 цього договору, в забезпечення виконання зобов'язань перед Заставодержателем, в силу чого Заставодержатель має вищий приорітет в разі невиконання Позичальником зобов'язань, забезпечених заставою та (або) невиконання Заставодавцем зобов'язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в заставу автотранспорту переважно перед іншими кредиторами Заставодавця та Позичальника. Згідно п. 6 Договору застави, в забезпечення виконання Позичальником зобов'язань перед ПАТ КБ «ПриватБанк», Заставодавець надав в заставу наступний автотранспорт (далі - Предмет застави): 1. Напівпричіп бортовий Burg, модель [NUMBER], 1991 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] від 04 березня 2005 року видане Рівненським МРЕВ ДАІ УМВС України в Рівненській обл. 2. Вантажний сідловий тягач DAF, модель 95XF, 1999 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] від 18 липня 2007 року видане 1-м МРВ ДАІ м. Рівне. 3. Напівпричіп бортовий тентовий Krone, модель SDP 27, 2000 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] від 21 липня 2007 року видане 1-м МРВ ДАІ м. Рівне. 4. Напівпричіп бортовий тентовий Schwarzmuller, модель SPA 3/E, 2000 р.в., № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] від 20 червня 2007 року видане 1-м МРВ ДАІ м. Рівне. 5. Сідловий тягач-С Scania, модель S, 2000 р.в., тип ТЗ: № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] від 20 червня 2007 року видане 1-м МРВ ДАІ м. Рівне. Відповідач [PERSON] не здійснив кінцеве повне погашення отриманих в Банку коштів не пізніше 23.07.2012 року, чим порушив умови Договору про видачу траншу № 0707/85/1 від 31.07.2007 року і Кредитної угоди № 0707/85 від 27.07.2007 року. Станом на 26.11.2014 року загальна заборгованість [PERSON] за Кредитною угодою № 0707/85 від 27.07.2007 року становить 165 017, 80 (сто шістдесят п'ять тисяч сімнадцять) дол. США 80 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.02.2013 року 1 дол. США = 14, 973 грн., складає 2 470 811 грн. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Як визначено ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу»). Застава рухомого майна [PERSON], у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», належить до забезпечувальних обтяжень. Згідно п. 2. ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати такий спосіб звернення стягненн на предмет забезпечувального обтяження, як - продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Обравши саме такий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, 21.11.2012 року ПАТ КБ "ПриватБанк" було виконано вимоги ст. 27 вищевказаного Закону, щодо направлення на адресу Боржника письмового повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, однак у встановлений строк вимоги Банку виконані не були. Також, 02.11.2012 року за ініціативою Банку в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, реєстратором було зареєстровано звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Правові наслідки невиконання вимоги обтяжувача визначені ч. 2 та ч. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно яких, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Приймаючи до уваги те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено позов саме з підстав, вказаних вище, а також дію п. 17.12 Договору застави (у випадку порушення Позичальником зобов'язань за Кредитним договором та (або) Заставодавцем зобов'язань за цим договором, Заставодавець зобов'язується передати Предмет застави Заставодержателю в заклад за актом прийому-передачі, що підписується сторонами) цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - є неможливим без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, загальна сума грошових вимог позивача за Кредитною угодою № 0707/85 від 27.07.2007 року, що підлягає погашенню за рахунок реалізації (продажу) предмета застави, становить 165 017, 80 (сто шістдесят п'ять тисяч сімнадцять) дол. США 80 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.02.2013 року 1 дол. США = 14, 973 грн., складає 2 470 811 грн. Представник відповідача просить суд застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення пені до розміру 1 000 доларів США. Проте представник не надав суду доказів того, який саме розмір пені нарахований відповідачеві; такі ж розрахунки не були надані й представником позивача. Зважаючи на це подана заява не може бути задоволена, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Враховуючи заяву позивача про уточнення позовних вимог, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 526, 527, 530, 572, 589, 590 ЦК України, ст.ст. 19, 20, 21 Закону України «Про заставу», ст.ст.19, 20 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Задоволення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved