Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великомочульської сільської ради про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року в с.Велика Мочулка Теплицького району Вінницької області, та після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Велика Мочулка Теплицького району. Вказав, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані по [ADDRESS]. Він являється спадкоємцем за законом, своєчасно прийняв спадщину, однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON]. Після смерті [PERSON] він є спадкоємцем за заповітом, однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON] на 1/2 житлового будинку по [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Великочульської сільської ради - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представників сільської ради, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд вважає, що позов про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом та на 1/2 житлового будинку за заповітом доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню. [PERSON] померла [INFO] року в с.Велика Мочулка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] як син, що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] помер [INFO] року в с.Велика Мочулка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який 09 грудня 2008 року склав заповіт, посвідчений Великомочульською сільською радою Теплицького району, яким заповів позивачеві все своє майно. До складу спадкового майна входять по 1/2 житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів, і належав на праві власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Великомочульської сільської ради №230 від 24 лютого 2015 року. Проектно-планувальна документація на забудову та правовстановлюючі документи, що засвідчують право власності [PERSON] та [PERSON] на будинковолодіння по [ADDRESS], відсутні. Відповідно до положень Технічних вказівок по веденню книжок по господарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27.06.1972 року, Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12.05.1985 року №5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців); ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; ч.1 ст.1221 ЦК України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Позивач [PERSON] в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON], де заведено спадкові справи №503 та №223, постановами - 2 - державного нотаріуса від 16 квітня 2015 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] здійснювали за життя повноваження власників будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок, їх право власності на даний будинок підтверджується записом в погосподарській книзі Великомочульської сільської ради, тому з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved