Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 28 квітня 2001 року Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №04. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з відповідачем спільне життя у них не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам. Вказуючи на те, що її спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб. У підготовчому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному об`ємі і просить шлюб розірвати. Пояснила, що від сумісного подружнього життя у неї з відповідачем є син [PERSON] . Зазначила, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя, вказала, що вони зараз не підтримують подружні відносини, оскільки вже протягом трьох років разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказуючи на те, що вони не підтримують подружніх стосунків, спільного бюджету не мають, а також те, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 28 квітня 2001 року Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №04, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище " [PERSON] ". (а.с.7) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони по справі мають неповнолітню дитину - сина - [PERSON] , [INFO] . (а.с.8) Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і спроб відновити шлюбні відносини вони не роблять. Таким чином шлюб існує формально. Встановлено, що сторони разом не проживають і спільне господарство не ведеться з зазначених вище причин. Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом тривалого часу проживають роздільно, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. Окрім того, як вбачається із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 384 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі ст. 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved