Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що з 28 липня 2016 року по 13 лютого 2017 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на диспансерному обліку КЗ «Ставищенська ЦРЛ», є дитиною з інвалідністю. Відповідач є працездатним, працює неофіційно по найму, має мінливий нестабільний заробіток, має у володінні автомобіль "ВАЗ 2109" та у власності житловий будинок по вулиці Ставищанська, 52 в селі Сніжки Ставищенського району Київської області. Коштів в передбаченому законом розмірі на утримання дитини відповідач не надає. Домовленості про добровільне виконання відповідачем обов'язку утримувати сина ними не досягнуто. Договору про сплату аліментів на утримання сина не укладено. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 2000 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в своїй позовній заяві. Додатково суду пояснила, що з липня місяця 2017 року вона з відповідачем проживають окремо, шлюб між ними за рішенням суду розірвано. Їх спільна дитина [PERSON] хворіє з дитинства, є дитиною-інвалідом, якому неодноразово проводились хірургічні операції, що підтверджується наявними в справі медичними документами. Позивач є фактично працюючим, іноді допомагає продуктами харчування та купував одяг для сина, грошових коштів не надавав. Операції синові проводились за її та її матері-пенсіонера рахунок. В цьому році відповідач їх спільному сину не допомагав нічим. Вона пропонувала відповідачу добровільно сплачувати кошти на утримання сина, проте він відмовився. На даний час вона працює продавцем непродовольчих товарів в ТзОВ «Мобіжук», а також отримує соціальні виплати на хворого сина. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що періодично приїздить до сина, купує продукти харчування, одяг. Два місяці назад від приїздив до сина, купував продукти харчування. Позивач не надає йому можливості бачитись із сином. Грошових коштів на утримання спільного сина він позивачу не давав. Він фактично працює різноробочим у будівельній сфері та отримує середньомісячний заробіток, що складає 7000 гривень. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень на місяць. Той розмір аліментів, які просить стягнути з нього позивач вважає завеликим. Заперечує проти того, що позивач добровільно пропонувала йому сплачувати кошти на утримання їх спільного сина. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 304675 (а. с. 9) та копією рішення Ставищенського районного суду від 29.08.2017 р. (а. с. 8). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками виконкому Сніжківської сільської ради № 226, 225 від 19.03.2018 року. (а. с. 5-6). Відповідно до довідки від 19.03.2018 року, [PERSON] працює на посаді продавця непродовольчих товарів ТзОВ „Мобіжук (а. с. 17). Із копій виписки №442 з медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого (а. с. 10), медичного висновку на дитину (підлітка) інваліда дитинства до 18 років (а. с. 11-12) виписки №756 з медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого (а. с. 13), виписок №1049, 1206 із медичної карти стаціонарного хворого в поліклініку за місцем проживання (а. с. 14, 15), індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №24 (а. с. 16), встановлено, що дитина хворіє на синдром 1-2 жаберної дуги, лівостороння макростома, вушні підвіски на етапах лікування. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, фактично є працюючим та отримує заробіток, допомогу на утримання дитини надає не в достатньому обсязі, позов визнає частково, дитина хворіє та потребує лікування, то з нього слід стягнути на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 гривень.

Outcome: approved