Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк». В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ROH0RK15362393 від 26 вересня 2005 року в розмірі 21828,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 2400,14 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 7206,74 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 671,10 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 11550,50 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 26 вересня 2005 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір № ROH0RK15362393. Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у РФ АКБ «Укрсоцбанк» рахунок №[NUMBER] РФ ТОВ «Ельдорадо-Захід» на строк по 25 вересня 2007 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 3719,60 грн. на наступні цілі: купівля ТНС, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії в розмірі 1,38% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати плюс сума, яка розрахована відповідно до п.3.10 даного договору. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: починаючи з другого місяця, наступного за датою надання кредиту, щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 233,46 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. Відповідно до п.1.2. кредитного договору, кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісії в обумовлені даним договором строки. Відповідно до п.2.2. кредитного договору позичальник зобов'язується: використати кредит на цілі. Зазначені в п.1.1. даного договору; сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1. 3.1., 3.2. даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку комісію згідно п.1.1. і п.3.10 даного договору; погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, комісію й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченого п.п.2.3.1., 2.3.2. даного договору; надавати банку кошти для погашення заборгованості за даним договором, включаючи кредит, комісію й відсотки за користування кредитом, які передбачені п.1.1. даного договору; повністю повернути кредит до дати, зазначено в п.1.1. даного договору. Відповідно до п.3.2. кредитного договору, згідно ст.549 ЦК України при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп.1.1., 2.3.1., 2.3.2., 3.3. даного договору,позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6,50% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в п.1.1. суми щомісячного платежу по кредиту разом з несплаченим залишком попередньо щомісячного платежу. Відповідно до п.3.7. кредитного договору, при непогашенні кредиту в строки, установлені п.п.1.1. й 2.3.2. даного договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.3.2. даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п.4.1. кредитного договору, при порушенні позичальником кожного із зобов'язань, передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п.4.2. кредитного договору, у випадку невиконання банком зобов'язань по видачі кредиту згідно п.2.1.1. даного договору за умови виконання позичальником зобов'язань, передбачених п.2.2.6 даного договору, банк сплачує позичальнику пеню в розмірі 0,1% річних від несвоєчасно виданої суми кредиту за кожний день прострочення виконання даного зобов'язання (за винятком випадків, передбачених п.2.3.5. даного договору). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 25 березня 2014 року наявна заборгованість за кредитним договором №ROH0RK15362393 від 26 вересня 2005 року в розмірі 21828,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 2400,14 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 7206,74 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 671,10 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 11550,50 грн. На день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена. Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Укладений з банком договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у зв'язку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 65 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Проте, у справі відсутня заява відповідача про зменшення їх на підставі ч.3 ст.551 ЦК України нарахованої банком пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно договору не сплачує, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. згідно платіжного доручення №IHM91B0GMQ від 31 березня 2014 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved