Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 29 липня 2019 року надійшла позовна заява, яка згодом була уточнена, про розірвання договору найму соціального житла №Н-0 від 25.01.2013, укладеного між ЖКП «Житло Центр», ПП «Едельвейс» та [PERSON] та визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування соціальною квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.01.2013 укладено договір найму соціального житла між ЖКП «Житло Центр», ПП «Едельвейс-Сервіс» та [PERSON] , на підставі рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 19.12.2012 року № 360/4 «Про включення квартири [ADDRESS] , до фонду соціального житла та укладення договору найму соціального житла з [PERSON] ». Згідно довідки з реєстру територіальної громади міста Маріуполя в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час обстеження вказаного житла, було встановлено, що зазначені особи за вказаною адресою фактично не мешкають з липня 2014 року та здають її в оренду, комунальні послуги не сплачуються. Вказана трикімнатна квартира, житловою площею 44,1 кв.м, - є соціальним житлом. У зв`язку з чим просить суд розірвати договору найму соціального житла та визнати осіб такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомої суду причини, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, надали до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю та ухвалити рішення по справі на розсуд суду, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей. Представник третьої особи - Житлово-комунальне підприємство «Житло «Центр» в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю та ухвалити рішення по справі на розсуд суду. Представник третьої особи ПП «Едельвейс-сервіс» в судове засідання не прибув, про день слухання справи було повідомлено належним чином. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 360/4 від 19.12.2012 «Про включення квартири [ADDRESS] до фонду соціального житла та укладання договору найму соціального житла з [PERSON] », трикімнатну квартиру за зазначеною адресою, житловою площею 44,1 кв.м., включено до фонду соціального житла та розподілено родині [PERSON] , яка перебуває на квартирному обліку у порядку позачергового отримання соціального житла, згідно з п.12 ст. 11 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», на склад родини - 6 осіб. Квартира [ADDRESS] перебуває на балансі Житлово-комунального підприємства «Житло «Центр». 25.01.2013 укладено договір №Н-02 найму соціального житла між ЖКП «Житло «Центр», ПП «Едельвейс-Сервіс» та [PERSON] , згідно якого наймодавець надав наймачеві та членам її сім`ї у користування житлове приміщення, а саме трикімнатну квартиру житловою площею 44,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки територіальної громади м. Маріуполя від 27.09.2019 в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа ОСББ «Едельвейс» № 23 від 30.11.2016, вбачається у [PERSON] , яка зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , заборгованість за користуванням послугами з утримання будинку у розмірі 4 447 грн. 50 коп. Крім того, вказано, що [PERSON] разом з дітьми не мешкає за вказаною квартирою. Згідно п. п. 3.3 договору №Н-02 від 25.01.2013 виконавець має право вимагати від наймача своєчасне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги в розмірі та у порядку, передбаченому п. 4 данного договору. Таким чином, вказаним листом № 23 від ПП ОСББ «Едельвейс» підтверджується факт несплати відповідачем [PERSON] житлово-комунальних послуг, що є порушенням умов договору № 3.3.,4.3. Відповідно до акту обстеження житлового приміщення від 20 січня 2017 року, складеного комісією у складі: головного спеціаліста відділу обліку та забезпечення житловою площею Департаменту міського майна Доброхотова Л.Н. , спеціаліста першої категорії відділу обліку та забезпечення житловою площею департаменту міського майна Романюк М.В. , керівника ОСББ «Едельвейс» Чуднова В.А., спеціаліста з соціальної роботи Центрального районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Гальченко М.В., головного спеціаліста служби по справам дітей Маріупольської міської ради Ярошенко Д.А., Смалєвої Л. П., інженера ЖКП «Житло - Центр» встановлено, що на момент складання акту мешканці відсутні, у зв`язку з чим доступ до квартири не було надано. Зі слів сусідів та диспетчера другого під`їзду, у вказаній квартирі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають з липня 2014 року у зв`язку з виїздом на територію Російської Федерації, [PERSON] мешкає за невідомою адресою разом із чоловіком. Пунктом 5 Рішення Маріупольської міської ради від 25.04.2018 №7/30-2615 «Про внесення змін до структур та положень виконавчих органів міської ради» з 01.08.2018 припинений орган місцевого самоврядування - Департамент міського майна Маріупольської міської ради у зв`язку із реорганізацією шляхом приєднання до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради. Підпунктом 5.3 вищевказаного рішення встановлено, що департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради є правонаступником усіх майнових і немайнових права та юридичних обов`язків департаменту міського майна Маріупольської міської ради. 21 травня 2019 року було складено акт обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] комісією у складі: головного спеціаліста відділу обліку та приватизації житлового фонду управління міського майна департамента по роботі з активами - Романюк М.В . , головного спеціаліста відділу контролю за використанням активів департамента по роботі з активами - Індик Д.В. , керівника ОСББ «Едельвейс» Чуднова В.А. Встановлено, що на момент складання акту мешканці відсутні. Зі слів сусідів у вказаній квартирі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають з липня 2014 року у зв`язку з виїздом на територію Російської Федерації. [PERSON] мешкає за невідомою адресою разом із чоловіком. У квартирі проживають квартиранти, що не належать до сім`ї наймача та правових підстав для проживання у соціальному житлі. До Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради надійшов лист № 07 від 20.06.2019, у якому ОСББ «Едельвейс» повідомляє що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, та мається заборгованості по квартплаті у розмірі 22 134 грн. 00 коп . Відповідно до п.п. 6.4. договору № Н-02 від 25.01.2013 наймодавець може прийняти рішення про ініціювання розірвання цього договору та виселення наймача та членів його сім`ї з жилого приміщення соціального призначення без надання іншого житла за таких підстав невнесення протягом шести місяців наймачем плати за користування соціальним житлом. Відповідно до п. 6.5 Типового договору примусове розірвання цього договору здійснюється виключно за рішенням суду. Відповідно до ст.15 ЖК України та ст.9 ч.1 п.3 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» органи місцевого самоврядування відповідно до закону, зокрема, здійснюють контроль за використанням соціального житла за призначенням, визначають виконавця житлових та комунальних послуг у порядку, встановленому законом, а також вживають заходів щодо забезпечення збереження житлового фонду соціального призначення незалежно від форми власності. П. 19 порядку надання соціального житла, а також урахування площі житла, що перебуває у власності громадянина, якому надається квартира або садибний (одноквартирний) житловий будинок з житлового фонду соціального призначення затвердженого Кабінетом Міністрів України про «Деякі питання реалізації Закону України "Про житловий фонд соціального призначення"» договір найму соціального житла вважається розірваним у разі переїзду громадянина та членів його сім`ї на інше місце проживання. Договір найму соціального житла вважається розірваним з моменту звільнення житлового приміщення. 09 грудня 2019 року було складено акт виїзного обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] комісією у складі: головного спеціаліста відділу обліку контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Толстовою В.А., Разінкової Г. Л., Гавриш Я.О., Кукуш В.П., за участю менеджера компанії ОСББ «Едельвейс» Єпікової В.О. Встановлено, що на момент складання акту зареєстровані особи, у квартирі [ADDRESS] , не мешкають, здають її в оренду. В квартирі знаходиться [PERSON] , з його слів встановлено, що квартиру він орендував на тиждень на період відрядження. Акти від 20.01.2017, від 21.05.2019 та від 09.12.2019 свідчать про те, що наймач та її родина тривалий час не проживають за адресою [ADDRESS] , а тому існують підстави для розірвання вказаного договору. Згідно п.9 ст. 20 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», на вимогу наймодавця договір найму соціального житла може бути розірваний лише за рішенням суду. Відповідно до ст.108 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду може бути розірвано на вимогу наймодавця лише з підстав, установлених законом, і тільки в судовому порядку, крім випадків виселення з будинків, що загрожують обвалом. Згідно положень ст.ст.71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Судом не встановлено поважності причин відсутності відповідача понад установлені законом строки. За вимогами ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. При вирішенні питання вказаного питання, суд враховує норми ч. 2 ст. 2 Конвенції «Про права дитини від 20 листопада 1989 року», підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, набрала чинності для України 27.09.1991 року (далі по тексту - Конвенція), відповідно до якої Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім`ї. За ч.1 ст.3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 27 Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. У відповідності до Преамбули Закону України «Про охорону дитинства» (далі по тексту - Закон) цей Закон визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері. За статтею 1 Закону охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. Згідно статті 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до статті 18 Закону діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Таким чином саме батьки дитини несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини та дотримання прав дитини, в тому числі на належне житло, а права дитини на житло залежить від правомірності користування цим житлом її батьками, з якими дитина має право проживати. Відповідно до листа Департаменту освіти Маріупольської міської ради № 39.2/42022 від 30.09.2019, [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , навчались у комунальному закладі «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №65 Маріупольської міської ради Донецької області», та у 2015 році вибули до Російської Федерації. Інформація про [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у департаменті освіти відсутня. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не проживають у квартирі [ADDRESS] з липня 2014 року, тобто понад року, оплата за користування житлом не здійснюється, що є суттєвим порушенням умов договору та найму соціального житла та перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для розірвання договору найму соціального житла від 25.01.2013, укладеного між ЖКП «Житло «Центр», ПП «Едельвейс» та [PERSON] , та визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування соціальною квартирою [ADDRESS] . Пунктом 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача вказану суму судового збору з відповідачів у дольовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved