Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

До Ірпінського міського Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, в якій зазначено, що [PERSON] 09.10.2010 року уклала шлюб з [PERSON] . За час спільного сімейного життя у сторін народилась дитина -[PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/1205/15-ц від 24.02.2015 шлюб між сторонами розірвано, з того часу відповідач дитину не бачив. Вказує про те, що відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості щодо подальшої долі дитини, не допомагає матеріально. Зазначає, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/1930/14-ц від 15.04.2014 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття. На виконанні Ірпінського МВ ДВС перебуває виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду. Згідно довідки-розрахунку, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.12.2020 складає 159600,00 грн. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлена. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримують та просять задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений. До суду від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, згідно яких відповідач вказує, що забирав спільну дитину на вихідні та виконував прохання колишньої дружини. Проте, через певні обставини, психологічний тиск на дитину з боку матері, в результаті чого донька перестала називати відповідача батьком, прийняв рішення про припинення спілкування з дитиною. Зазначає, що після розлучення колишня дружина не зверталась до нього за допомогою. Крім того, позов визнає та немає заперечень щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . В судове засідання представник третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, не з`явився, до суду направили висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.10.201 року. За час спільного сімейного життя у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/1205/15-ц від 24.02.2015 шлюб між сторонами розірвано. Крім того, рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/1930/14-ц від 15.04.2014 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гр., щомісячно, і до досягнення донькою повноліття. Згідно довідки-розрахунку Ірпінського МВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.12.2020 складає 159600,00 грн. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 21.10.2020, [PERSON] відмовляється від своїх батьківських прав стосовно доньки - [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку, затвердженого Службою у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.07.2021, вважають доцільним позбавити [PERSON] батьківських праві відносно його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, крім того, позов визнав, а тому, є передбачені законом підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.ст. 84, 150, 155, 157, 164 -165, 180-182 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved