Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від його доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем одружилася 25.02.2014 р., шлюб зареєстровано відділом РАЦСу Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 10. У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO]. В грудні 2015 року відповідач пішов із сім'ї, почав проживати окремо в [ADDRESS] позивачка з дитиною залишились проживати в [ADDRESS]. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач є фізично здоровим, працює різноробочим на приватному підприємстві в с. Торговиця, має хороший заробіток, інших утриманців не має, тобто може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини без погіршення свого матеріального стану. Також позивачка в позові вказала, що нею була подана в суд позовна заява про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25 лютого 2014 р., шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 25.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Судом встановлено, що малолітній син проживає разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в достатній кількості коштів на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст. 51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 11.10.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved