Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Котовської міської ради Одеської області, стверджуючи, що 03 березня 2002 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді цілого житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Кошового, 3, м. Котовськ, Одеська область. [PERSON] в усній формі заповіла вказаний будинок чоловіку позивачки [PERSON], який був племінником померлої. Проте нотаріально посвідчити заповіт не встигла. Після смерті [PERSON] з 2002 вона з чоловіком стали проживати у вказаному будинку. 31 грудня 2011 року чоловік позивачки помер. Оскільки позивачка більше десяти років відкрито, добросовісно, безперервно володіє та користується вказаним будинком, то відповідно до ст. 344 ЦК України набуває право власності на вищевказане майно в порядку набувальної давності. Позивачка просить суд визнати за нею, [PERSON], право приватної власності за набувальною давністю на цілий житловий будинок, зазначений в плані піл літ. «А» з прибудовою літ. «а», загальною площею 66,1 кв.м, в тому числі житловою площею 41,7 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами: ганком літ. «а1», літньою кухнею літ, «Б», погребом літ. «В», сараєм літ. «Г», гаражем літ. «Д», вбиральнею літ. «М», огорожею №1-3, вимощенням І, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул. Патріотів, 3. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Представник Котовської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 березня 2002 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді цілого житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Патріотів (Кошового), 3, м. Котовськ, Одеська область, що належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності №29, виданого 04 червня 1979 року виконавчим комітетом Котовської міської ради Одеської області. Після смерті [PERSON], тобто з 2002 року позивачка разом з чоловіком [PERSON], який був племінником померлої, стали проживати у житловому будинку, що розташований за адресою: вул. Патріотів (Кошового), 3, м. Котовськ, Одеська область. 31 грудня 2011 року [PERSON] помер. Згідно довідки голови квартального комітету №120 від 25 лютого 2016 року, [PERSON] мешкає по вул. Кошового, 3 у м. Котовську, з 2002 року. Таким чином, починаючи з 2002 року по теперішній час (більше десяти років) [PERSON] А фактично добросовісно, відкрито, безперервно користується зазначеним житловим будинком з відповідними господарськими будівлями й спорудами. [PERSON] А утримує вказаний будинок, робить поточні ремонти, підтримує в належному стані, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги та інші платежі. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Також, частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved