Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якій позивач просить визначити, що частка спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності становить 2\\3 земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , кадастровий №5610100000:01:043:0196, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговуванші житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1158 га та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на 1\\3 частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , кадастровий №5610100000:01:043:0196, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жиглового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1158 га. Ухвалою від 8 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. 28 вересня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визначити, що належна йому у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , кадастровий №5610100000:01:043:0196, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1158 га, частка становить 1\\6 частини земельної ділянки та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1\\3 земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , кадастровий №5610100000:01:043:0196, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1158 га. Ухвалою суду від 16 жовтня 2020 року зустрічний позов [PERSON] суд прийняв до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднав в одне провадження. 27 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визначити, що частка його батька [PERSON] в земельній ділянці площею 0,1158 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] , складає 1/6 частину земельної ділянки, та визнати за ним право власності на 1/6 частину земельної ділянки в [ADDRESS] , площа якої складає 0,1158 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер №5610100000:01:043:0196, як на спадкове майно після смерті його батька. Ухвалою \~від\~\~12\~листопада \~2020\~\~року\~ позовну\~\~заяву\~ [PERSON] суд прийняв до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднав в одне провадження. В підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, просить його задовольнити. Зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] визнала. Відповідач [PERSON] зустрічний позов підтримав, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнав. Представник [PERSON] - [PERSON] зустрічний позов підтримала, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнала. Згідно з ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленоиу статтею 206 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ 216749, виданого на підставі рішення Рівненської міської ради від 30 березня 2007року № 595, земельна ділянка площею 0,1158 га за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5610100000:01:043:0196 належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5608142802020, сформованим 29 липня 2020 року. [PERSON] , яка доводиться бабусею позивачу [PERSON] та матір`ю відповідачу [PERSON] , на праві власності належить 2\\3 часток в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину АВЕ N330617, реєстровий № 2-2379, виданого 23 листопада 1999 року Другою рівненською державною нотаріальною конторою, та 1\\2 на підставі свідоцтва про право власності АВЕ № 330615, реєстровий № 2-2375, виданого 23 листопада 1999 року Другою рівненською державною нотаріальною конторою). [PERSON] належить 1\\6 частки права власності на зазначене нерухоме майно. [PERSON] належить 1\\6 частки права власності на зазначене нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 218706418 від 02 серпня 2020 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 3 вересня 2019 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить 2\\3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим №5610100000:01:01043:0196, яка розташована в [ADDRESS] . Спадкоємцями спадкового майна по заповіту після смерті [PERSON] по 1/2 частини спадкового майна є [PERSON] , її онука, та [PERSON] , її син. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 16 листопада 2019 року. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON] . В установлений законом строк спадкоємці померлої [PERSON] та померлого [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 15 липня 2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Товтин С.В. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1\\3 частку в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та проведено державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ще на 1\\3 частку в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було також видано [PERSON] , який успадковував по заповіту разом з [PERSON] по 1\\2 частці спадкового майна. 20 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Товтин С.В. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\6 частку в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та проведено державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. 11 березня 2020року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Товтин С.В було винесено постанову про відмову [PERSON] та [PERSON] у вчинені нотаріальної дії та було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві власності на земельну ділянку площею 0,1158 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5610100000:01:043:0196, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлових будівель та споруд, що належала [PERSON] . Відмова нотаріуса мотивована тим, що частка спадкодавця в праві власності на зазначену земельну ділянку не визначена, в зв`язку з чим неможливо встановити склад спадкового майна. Одночасно в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 березня 2020 року зазначено, що не видаються свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на підставі державного акту, зокрема, який містить виправлення, або ж на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. 20 жовтня 2020 року [PERSON] було також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на земельну ділянку площею 0,1158 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5610100000:01:043:0196, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлових будівель та споруд, що належала [PERSON] , оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно з положеннями ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом. Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з п."г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житлови будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Сторони звернулися до нотаріуса у встановлений законодавством строк, отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом та законом на частки у праві власності на житловий будинок, однак позбавлені можливості оформити заяву на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з відмовою нотаріуса. За змістом ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Таким чином, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов [PERSON] та зустрічні позови [PERSON] і [PERSON] належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved