Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Росія» с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії [NUMBER] ). Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла фактично вступивши в управління спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не в змозі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 18.04.2019 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 53/2019, заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 3). Відповідач копію ухвали від 18.04.2019 та доданих до неї матеріалів отримав, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 48). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Росія" Вербовецької сільської ради, розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Вартість земельної частки (паю) становить 43523 грн 74 коп. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 16-17). При житті, 12 серпня 2000 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого належну йому земельну частку (пай), заповів [PERSON] . Заповіт чинний (а.с. 7, 21). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11.10.2013 вказану спадщину за заявою прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах держави в особі Вербовецької сільської ради визнано відумерлою, а власником вказаної земельної ділянки визнано Вербовецьку сільську раду. Разом з тим, постановою Апеляційного суду Вінницької області № 139/1057/13-ц від 25.07.2018 рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11.10.2013 скасоване та ухвалено нове, згідно якого заяву прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах держави в особі Вербовецької сільської ради про визнання спадщини відумерлою, - залишено без розгляду. Зазначені вище рішення судів стосувалися земельної частки (паю), яка є предметом розгляду цієї справи і яка була на підставі рішення суду від 11.10.2013 виділена в натурі та право власності на утворену земельну ділянку визнано за Вербовецькою сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.01.2019, яке набрало законної сили 26.02.2019, право власності Територіальної громади сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області на земельні ділянки площею 1,3564 га, кадастровий номер [NUMBER] , та площею 0,2572 га, кадастровий номер [NUMBER] , які розташовані на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області - припинено та виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності № 20511253 та № 20512620 від 16.05.2017 за Вербовецької сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області на вказані об`єкти нерухомого майна (а.с. 45-46). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Копією заповіту (а.с. 7), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6), довідкою Вербовецької сільської ради № 289 від 09.04.2019 (а.с. 15) стверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці крім позивача, як за законом так і за заповітом відсутні. Зокрема, вказане слідує з копії спадкової справи № 53/2019, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 31-43). Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивач не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія [NUMBER] - відсутній (а.с. 20). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 769 грн (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved