Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом розміром, встановленим для члена КСП імені Леніна Первомайського району Харківської області, із земель запасу в територіальних межах Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що її батько, [PERSON], помер 23.04.2007 року і єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після померлого, є саме вона. Після смерті батька, вона оформила спадкові права, звернувшись 14.11.2013 року до державного нотаріуса [PERSON] державної нотконтори Харківської області. Отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай батька в КСП імені Леніна та на банківські вклади. Від нотаріуса дізналася, що, якщо у батька є майновий пай КСП імені Леніна, то має бути і земельний пай. Після цього вона звернулася до відділу Держкомзему у [PERSON] районі Харківської області, де дізналася, що померлий батько був виключений із другого списку громадян – членів КСП імені Леніна, хоча у першому списку, що є невід’ємним додатком до Державного акту про право колективної власності на землю він був включений до таких громадян під № 270. Їй порадили звернутися з цим питанням до суду, оскільки є земельний спір. Таким чином, позивачка вважає, що оскільки батько мав право на земельну часту (пай), бо був членом КСП, і при виході на пенсію цього права не втратив. На даний час є єдиною спадкоємицею після батька і спадщину прийняла, має право на належне йому право на земельну частку (пай) колишнього КСП імені Леніна від 24.10.1995 року. Це право успадковується незалежно від причин неотримання сертифікату про право на земельну частку (пай). В судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали заявлені вимоги та наполягли на їх задоволенні. Стосовно заявлених стороною відповідачів клопотань про застосування строку позовної давності у три роки зазначили, що вони його не пропустили. Право на земельну часту батькові як члену КСП належало з дня видачі Державного акту на право власності на землю КСП імені Леніна відповідно до списку громадян – членів КСП Представники відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації Харківської області, Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області та СТОВ «Ржавчик», а також третьої особи управління Держземагентства в Харківській області в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позивачкою строку для звернення до суду, недоведеності членства батька позивачки в КСП. На дату проведення розпаювання земель колективної власності КСП імені Леніна, тобто на 01.01.2000 року, [PERSON] не працював в КСП ім. Леніна і не міг бути членом КСП. Тому, він не був включений в уточненні списки претендентів на земельну частку (пай). Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, письмові заперечення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини. 23.04.2007 року помер [PERSON] (а.с.6), який був рідним батьком позивачки – [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Спадщину позивачка прийняла. Частково спадщину оформлено 14.11.2013 року, а саме: на майновий пай в КСП імені Леніна батька, як члена КСП; грошових вкладів в установах АТ «Ощадбанк», про що свідчить свідоцтво про право на спадщину (а.с.9). Тоді ж дізналася від нотаріуса, що у померлого має бути право на земельну частку (пай) у зазначеному КСП, оскільки наявність майнового сертифіката члена КСП свідчить про наявність права члена КСП на землю. У відділі Держкомзему у [PERSON] районі Харківської області позивачка дізналася, що її померлий батько був не включений до списку громадян з 469 осіб, яким передаються у приватну власність земельні ділянки взамін земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Леніна Ржавчицької сільської ради, що є додатком до розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 13.09.2002 року № 306 (а.с.21-27). За життя батько позивачки був внесений до списків громадян-членів КСП ім. Леніна, що є невід’ємним додатком до Державного акту на право колективної власності на землю від 24.10.1995 року, за № 270 (а.с.11-20). Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести свої вимоги та заперечення. Стосовно заперечення сторони відповідачів про пропуск позивачкою строку позовної давності суд має зазначити, що його не пропущено. Відповідно до п.24 ППВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позивачка ж прийняла спадщину, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивачка не знала про те, що її батька не було включено до повторного уточненого списку, свідомо уявляла, що батько був членом КСП, оскільки пропрацював в колгоспі близько 40 років та отримав майновий сертифікат КСП ім. Леніна, який вона успадкувала. Таким чином право на землю у померлого не припинилося, спадкова маса успадкована, тому, строк позовної давності не застосовується. Стосовно недоведеності членства батька позивачки у КСП ім. Леніна суд має зазначити, що відповідачі самі собі суперечать у таких твердженнях. Членство у КСП [PERSON] доведено як записами у трудовій книжці колгоспника (а.с.7-8), наявністю майнового паю КСП ім. Леніна, так і Державним актом на право колективної власності на землю Серії ХР 22-00-000285 від 24.10.1995 року з відповідним списком громадян-членів КСП під номером у списку – 270. Відповідно до указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п.24 ППВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при неможливості надати члену КСП земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON]. є спадкоємицею за законом після [PERSON] 1995 році колгоспі м Леніна було реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство імені Леніна, яке отримало державний акт на право колективної власності на землю і стали складатися списки на отримання земельних сертифікатів, але з невідомих причин [PERSON] в уточнений список був не включений. В даний час є можливість відновлення порушеного права вже спадкоємцем на земельну частку шляхом надання земельного паю із земель резервного фонду та земель запасу, які, згідно довідки, є на території Ржавчицької сільради. Так, згідно інформаційного листа начальника управління держземагентства у [PERSON] районі Харківської області за статданими станом на день її видачі 13.06.2014 року землі державної власності в межах Ржавчицької сільради Первомайського району Харківської області становлять 72,0000 га (а.с.76), що достатньо для надання позивачці, оскільки згідно розпорядження райдержадміністрації від 06.03.2000 року № 123 на кожного члена господарства розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 6,67 га. Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved