Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.12.2019 року до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 22 січня 2005 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але з липня 2019 року разом вони не проживають. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріально позивачці та дітям взагалі не допомагає, участі у їх вихованні не приймає. У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від їх утримання, просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2005 року, який було зареєстровано Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22 січня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31 травня 2006 року, актовий запис № 147 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 квітня 2005 року, актовий запис № 97, відповідно до яких батьком є [PERSON] - відповідач у справі. Діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки про склад сім`ї комітету мікрорайону «Центральний» від 12 грудня 2019 року. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач свій обов`язок щодо участі в матеріальному утриманні своїх дітей не виконує. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню аліменти не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.13 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В зв`язку з тим, що позивач та відповідач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved