Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони проживали у незареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Однак, згідно свідоцтва про народження [PERSON], лише в його свідоцтві про народження батьком вказано відповідача [PERSON], [INFO] На утримання сина [PERSON] відповідач не надає жодного матеріального забезпечення. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, за яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 гривень, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON], в судовому засідані позовні вимоги визнав. Згідний платити аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі зазначеному позивачкою. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони проживали фактичному шлюбі. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. За час спільного проживання у сторін народився син, [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач по справі [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дитини: серії 1-ФМ №235439 від 22 серпня 2012 року. На даний час дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою №1844 від 15.09.2015 року, виданою виконавчим комітетом Чорнотисянської сільської ради та актом обстеження матеріально побутових умов від 14.09.2015 року. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та сталого доходуд, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу і матеріальне становище відповідача, якийякий позовні вимоги визнав, є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 22.09.2015 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 487.20 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved