Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Волинський обласний центр зайнятості звернувся в суд до [PERSON] про стягнення коштів, отриманих обманним шляхом. Позовні вимоги мотивує тим, що 13 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Горохівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та відповідно до ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" йому було надано статус безробітного та призначено виплату по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу з 20 червня 2018 року (наказ №НТ180620 від 20.06.2018). У своїй заяві відповідач зазначив, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно та приховав факт реєстрації себе як фізичної особи-підприємця. Однак, на підставі службової записки від 01 лютого 2019 року про проведення розслідування по [PERSON] щодо встановлення факту реєстрації в єдиному державному реєстрі як фізичної особи - підприємця, 20.02.2019 року складено акт розслідування страхового випадку №24, яким встановлено, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.11.2013 року, припинив свою діяльність - 30.10.2018 року. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.03.2009 року за № 232/16248, на підставі акту №24 від 20.02.2019 року, 15.03.2019 року прийнято рішення (наказ №НТ190315 від 15.03.2019р.) про повернення суми виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 5260,90 грн. (4847,99 грн. - виплачена допомога по безробіттю за період з 20.06.2018 по 30.10.2018 та 412,91 грн. - по громадських роботах з 20.07.2018 по 31.07.2018). 18.03.2019 року [PERSON] направлено вимогу про повернення коштів, отриманих обманним шляхом. Оскільки відповідач добровільно не відшкодував кошти, то позивач просить стягнути з нього 5260,90 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 28.08.2019 року по даній справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Вищевказана ухвала була скерована учасникам судового розгляду. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки, хоча повідомлявся про розгляд справи, відзиву на позов суду не подав, у зв`язку з чим суд вирішує дану справу за наявними у ній матеріалами. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 13 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Горохівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, де зазначив, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Крім того, в заяві був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг. Відповідно до положення ст. 1 ЗУ «Про зайнятість населення» безробіттям є соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Частиною 3 ст. 3 цього Закону передбачено, що, зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Нормами ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи. Із витягу з наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] вбачається, що наказом від 13.06.2018 року №НТ 180613, відповідачу надано статус безробітного відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення»; наказом від 20.06.2018 року №НТ180260 - призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату з 20.06.2018 року; наказом від 31.10.2018 №НТ181031 - припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із припиненням реєстрації безробітного, з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності та припинено реєстрацію безробітного; наказом від 15.03.2019 року №НТ190315 - повернути виплату сума боргу - 5260,90 грн. Як вбачається із акту №24 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 20 лютого 2019 року, на підставі службової записки відділу надання соціальних послуг Горохівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості від 01.02.2019 року встановлено, що, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості як безробітний, згідно із відповіді відділу державної реєстрації Горохівської РДА, [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.11.2013 року та припинив діяльність фізичної особи-підприємця 30.10.2018 року. Виплачена допомога по безробіттю підлягає до повернення з 20.06.2018 року. Із довідки про розрахунок суми до повернення допомоги по безробіттю та по громадських роботах від 06.03.2019 року вбачається, що за період з 20.06.2018 р. по 30.10.2018 р. [PERSON] до повернення підлягає сума 4847,99 грн. та по громадських роботах з 20.07.2018 року по 31.07.2018 року -412,91 грн. Наказом №6 від 15.03.2019 року «Про повернення незаконно отриманих коштів» з [PERSON] вирішено стягнути допомогу по безробіттю у розмірі 4847,99 грн. за період з 13.06.2018 року по 31.10.2018р. та кошти по організації громадських робіт у розмірі 412,91 грн., за період з 20.07.2018 року по 31.07.2018 року. Із супровідного листа від 18.03.2019 за вих.№482/21.04-07 відповідачу скеровано копію наказу про відшкодування коштів з вимогою сплати протягом 15 календарних днів від дня отримання наказу (а.с.11). Вищевказану кореспонденцію відповідач отримав 15.04.2019 року, однак добровільно кошти [PERSON] не сплатив. Відповідно до вимог п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.03.2009 року за № 232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку, згідно з яким рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Згідно п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право фонду стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Як слідує з вимог ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, як встановлено судом, [PERSON] під час перебування на обліку в центрі зайнятості, не повідомивши позивача, одночасно був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.11.2013 року по 30.10.2018 року, при цьому отримував кошти, у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 4847,99 грн. за період з 13.06.2018 року по 31.10.2018р. та кошти по організації громадських робіт у розмірі 412,91 грн. за період з 20.07.2018 року по 31.07.2018 року, тому позивач зобов`язаний повернути кошти, отримані обманним шляхом в розмірі 5260,90 грн. У відповідності до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved