Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 50% усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до повноліття дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що відповідач участі у вихованні дітей не бере, не турбується про стан здоров'я, про їх фізичний та моральний розвиток. Крім того, вказала, що їх сім'я має статус багатодітної, оскільки разом з ними проживає та знаходиться на її утриманні син від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). З рішення Корольовського районного суду від 23 грудня 2014 року вбачається, що діти проживають разом з матір»ю - [PERSON], та перебувають на її утриманні (а.с. 16), що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем. Судом, також встановлено, що позивач має неповнолітнього сина від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Відповідач відповідно до довідки від 09.01.2015 року виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] працює на посаді менеджера з продажу, його дохід з жовтня по грудень 2014 року становить 3 902, 73 грн., однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає (а.с. 19). Домовленості про утримання дітей в досудовому порядку сторонами не досягнуто, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 згаданого Закону). Положення статті 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, при визначені розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є батьком двох малолітніх дітей, фізично здоровий, працездатний, інших дітей та аліментних зобов'язань не має. Так як, у позивача перебуває на утриманні двоє малолітніх дітей та повнолітня дитина від першого шлюбу, сім'я має статус багатодітної (а.с.6), суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку починаючи з - 05.12.2014 року і до досягнення дітьми повноліття Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved