Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою в якій просила встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок за [ADDRESS] , виданого 24 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви заявник вказала, що [INFO] помер [PERSON] . Вона є його донькою та садкоємцем за законом. [PERSON] був власником 1/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Однак, у свідоцтві про право власності на 1/3 частину житлового будинку допущено помилку у написанні імені її батька, зокрема зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказана помилка унеможливлює видачу нотаріусом їй свідоцтва про право на спадкування будинку, чим порушуються її права. Посилаючись на наведене, просила заяву задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2021 року відкрито провадження у справі. 20 липня 2021 року представник Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області подав заяву про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 06 лютого 2001 року, виданого виконавчим комітетом Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №191, власником 1/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно інформаційної довідки за №789 від 01 липня 2020 року, станом на 01 січня 2013 року 1/3 частина житлового будинку по [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого Баворівською сільською радою 06 лютого 2001 року та за реєстровим №191. Як слідує з довідки за №402 від 21 березня 2003 року, виданої Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] це одна і так ж особа. Рішенням виконавчого комітету Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за №13 від 26 січня 2021 року, вирішено внести зміни до рішення виконавчого комітету Баворівської сільської ради за №64 від 24 жовтня 2000 року «Про оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями» та викладено його у новій редакції: 1.1. Оформити право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в рівних частках: [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 березня 2002 року, виданим Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №7. Тернопільської районною державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом заведено спадкову справу за №625/2005 щодо майна померлого [PERSON] . З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла його дочка [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2005 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що померлий [INFO] [PERSON] був батьком [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №625/2005 вбачається, що [PERSON] частково оформила спадкові права після смерті [PERSON] отримавши 31 жовтня 2005 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Однак, оформити у нотконторі спадкові права на 1/3 частку житлового будинку, заявник не має можливості, оскільки у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 06 лютого 2001 року допущено помилку та ім`я батька заявника помилково зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Заявник позбавлена можливості іншим шляхом виправити допущену помилку. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. При цьому, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати й спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав, про що зазначено в аналізі Верховного Суду України «Про практику про встановлення юридичних фактів» від 19.06.2013 року. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що під час видачі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 06 лютого 2001, при зазначенні імені батька заявника було допущено помилку та вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Однак, у свідоцтві про смерть спадкодавця ім`я зазначено « [PERSON] ». Вказані розбіжності у документах позбавляють можливості спадкоємця реалізувати право на оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON] та іншого способу усунення вказаних недоліків немає. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 06 лютого 2001 року виконавчим комітетом Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на підставі рішення виконкому сільської ради за №64 від 24 жовтня 2000 року.

Outcome: approved