Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів звернулась [PERSON] . В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали. Позивач суду пояснила, що з відповідачем по справі вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Між ними не досягнуто згоди щодо розміру аліментів на утримання сина. Відповідач має стабільний дохід від приватного підприємництва, інших утриманців немає. А отже має всі можливості для здійснення обов`язку утримання їхнього сина. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача визнала частково. Суду пояснила, що позивач та її довіритель на даний час проживають окремо, однак відповідач спілкується з сином, надає у добровільному порядку допомогу на утримання сина. Вважає, що враховуючи вік сина (16 років) грошові кошти на його витрати (одяг, репетитори та інші витрати) варто надавати йому особисто на руки, що він і робив та буде робити. Крім того, він у добровільному порядку подарував позивачці Ѕ частку квартири, яка була придбана ними в шлюбі. Тому не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі по 1200,00 грн. щомісячно. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №1130. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають до задоволення. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що в судовому засіданні позивач не подала письмових підтверджуючих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати заявлений нею розмір позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду - 23 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позовної заяви до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved