Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй, [PERSON], [INFO], Державного акту на право власності на землю серії ХР 25-00-36092 від 28 червня 1996 року, який помилково виписаний на її імя по-батькові «Афанасівна» замість «Панасівна», як зазначено в її паспорті серії МН № 864641. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог заявник зазначає, що в серпні 2016 року вона звернулась до Управління Держгеокадастру Харківського району Харківської області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (реєстраційний номер 3В-6303837042016), проте отримала відмову у звязку з тим, що в державному акті на право власності на землю серії ХР 25-00-36092 від 28 червня 1996 року по батькові її зазначено «Афанасівна» замість правильного «Панасівна». Заявник у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Головне управління Держгеокадастру у Харківській області у судове засідання не з'явився, були повідомлені належним чином судовою корреспонденцією, однак причини неявки суду не повідомили, заяв не надходило. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду на 29 серпня 2017 року. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту серії МН № 864641, виданого Пісочинським ВМ Харківського РВУ МВС України в Харківській області, прізвище імя та по батькові заявника [PERSON]. Проте, згідно Державного акту на право власності на землю серії ХР 25-00-36092 від 28 червня 1996 року, у вказаному документі її по батькові помилко зазначено як «Афанасівна». Таким чином, судом встановлено, що вищевказаний державний акт на право власності на землю серії ХР 25-00-36092 від 28 червня 1996 року було видано саме [PERSON], а помилкове зазначення у цьому правовстановлюючому документі її по батькові «Афанасівна» є очевидним. Положеннями ст. ст.3,8,9 Конституції Українивизначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зіст. 319 ЦПК Україниу рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON], [INFO], Державного акту на право власності на землю серії ХР 25-00-36092 від 28 червня 1996 року, виданого на імя [PERSON]. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту належності їй державного акта на право приватної власності на землю серії ХР 25-00-36092 від 28 червня 1996 року, виданого на імя [PERSON].

Outcome: approved