Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Києво-Святошинський районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з нерухомого майна Свої позовні вимоги мотивує наступним. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14.03.2011 року (копія Свідоцтва додається, оригінал знаходиться у мене). Вона, [PERSON] , є рідною сестрою померлого, що підтверджується Свідоцтвами про народження [NUMBER] від 03.01.1968 року та [NUMBER] від 13.09.1971 року та Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 14.09.2014 року. Так як їхні батьки померли, що підтверджується Свідоцтвами про смерть [NUMBER] від 10.02.2001 року та [NUMBER] від 09.06.2007, то вона є його єдиною спадкоємицею. Однак, при оформленні спадщини було встановлено, що видати Свідоцтво про право на спадщину нотаріус не має змоги, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про заборону на нерухоме майно [PERSON] на підставі Постанови ВДВС про арешт майна боржника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження 2204965 від 20.07.2005 року. В подальшому з`ясувалось, що дійсно, 04.03.2005 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №1-39, виданого 21.02.2005 року Києво-Святошинським районним судом. В подальшому, 06.07.2005 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесена постанова про арешт на 1/6 частину квартири в [ADDRESS] боржника [PERSON] та оголошення заборони на її відчуження на підставі виконавчого листа №1-39, виданого 21.02.2005 року Києво-Святошинським районним судом. В зв`язку з цим до виконавчої служби було зроблено адвокатський запит щодо зняття арешту з майна [PERSON] . 13.09.2019 року за №25338 отримана відповідь від Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, що дійсно було відкрите виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1599,06 гривень та накладено арешт на майно. Однак, 30.12.2009 року державним виконавцем винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, а виконавче провадження знищене. В зв`язку з цим, в позасудовому порядку зняти арешт з майна боржника не можливо. На підставі вищевикладеного просить: Зняти арешт з майна [PERSON] належної йому на праві власності 1/6 частини квартири, яка розташована у [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 2204965 від 20.07.2005 року, який накладений Постановою від 06 липня 2005 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 2204965 від 20 липня 2005 року про заборону його відчуження, накладеного на підставі Постанови відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області від 06 липня 2005 року. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання позивачка та представник відповідача не з`явились. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. 29.01.2020 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 04.03.2005 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №1-39, виданого 21.02.2005 року Києво-Святошинським районним судом. 06.07.2005 року державним виконавцем ВДВС Києво- Святошинського РУЮ винесена Постанова про арешт на 1/6 частину квартири в [ADDRESS] боржника [PERSON] та оголошення заборони на її відчуження на підставі виконавчого листа №1-39, виданого 21.02.2005 року Києво-Святошинським районним судом. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про заборону на нерухоме майно [PERSON] на підставі Постанови ВДВС про арешт майна боржника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження 2204965 від 20.07.2005 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14.03.2011 року. [PERSON] , являюсь рідною сестрою померлого, що підтверджується Свідоцтвами про народження [NUMBER] від 03.01.1968 року та [NUMBER] від 13.09.1971 року та Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 14.09.2014 року. З листа Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13.09.2019 року № 25338 вбачається, що дійсно було відкрите виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1599,06 гривень та накладено арешт на майно. Однак, 30.12.2009 року державним виконавцем винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, а виконавче провадження знищене. На підставі вищевикладеного просить: Зняти арешт з майна [PERSON] належної йому на праві власності 1/6 частини квартири, яка розташована у [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 2204965 від 20.07.2005 року, який накладений Постановою від 06 липня 2005 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 2204965 від 20 липня 2005 року про заборону його відчуження, накладеного на підставі Постанови відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області від 06 липня 2005 року. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» детально роз`яснено, що «право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК. Ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На підставі ст.ст. 15, 15, 317, 319, 391, 1268-1270, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved