Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 24 листопада 2011 року у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №59. Від їхнього шлюбу народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду їхнього шлюбу стало те, що сумейне життя між ними не склалося через те, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. Вони часто сварилися та не розуміли одне одного. Основною причиною сварок було те, що чоловік не поважав її як дружину. З чоловіком вони не проживають з грудня 2014 року. Ніяких відносин, як чоловік та дружина вони не підтримують. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам їхніх дітей. Зокрема, відповідач, як батько дитини не надає достатніх коштів на її утримання. Вона ніде не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, проживає в будинку батьків, допомоги по догляду за дитиною до досягнення 3-го віку не вистачає для підтримки нормальної життєдіяльності дитини. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, оскільки інших дітей не має, тому звертається про встановлення аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного просила шлюб між нею та відповідачем - розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Винести рішення, яким зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. 18.05.2015 року, позивачка [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить винести рішення про збільшення розміру аліментів, що будуться утримуватися з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі по 1500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Дану заяву мотивує тим, що вона має на утриманні сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на диспанцерному клінічному обліку та потребує її догляду. На даний час її матеріальний стан змінився. Вона знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позові. В своїх показах зазначила, що основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зрадив їй у подружній вірності з іншою жінкою. При цьому, повідомив, що вона з сином йому не потрібні. На підставі наведеного просила шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] у розмірі, по 1500 гривень, щомісячно. Відповідач, [PERSON], в судове засідання, повторно, не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, рекомендованими листами, однак останні поверталися до суду з відміткою про те, що адресат відмовляється від їх отримання. Письмових пояснень та документальних підтверджень про причини неявки до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2011 року у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №59. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ФМ №223670 від 05 квітня 2012 року. Наразі дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою №1659 від 17.04.2015 року, виданою виконавчим комітетом Верхньоводянської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторонина даний час спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач в судові засідання, жодного разу, не з'явився, заперечень на позов не подавав, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка, [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, виявила бажання залишити собі прізвище - [PERSON]. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що з матеріалів справи не можливо встановити, чи має відповідач постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, часто хворіє та перебуває на диспансерному обліку, не має доходу і матеріальне становище відповідача, який в судове засідання жодного разу не з'явився, не надав жодних доказів про свій матеріальний стан та стан свого здоров'я, тому суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі по 1500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 28.04.2015 року. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON], в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved