Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про внесення змін в актовий запис покликаючись на те, що у серпні 2017 року звернулась до Галицького районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у львівській області про внесення змін до графи «національність нареченої». В актовому записі про шлюб №2020 від 19 липня 1975 року, складеного Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Головного територіального управління юстиції у львівській області на [PERSON] та [PERSON], а саме змінити національність нареченої з «українка» на «полька», про що було відмовлено, як вбачається з відповіді вказаного відділу РАЦС від 09.09.2017р. № 1751/03-32. Вказує на наявність відомостей про те, що його батько був поляком та його дід був поляком, тому встановлення факту польської національності є необхідне для встановлення польського походження її роду. Просить заяву задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи - Галицького районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у львівській області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, покликаючись на розсуд суду. Заслухавши думку заявника, з'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], у серпні 2017 року звернулась до Галицького районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у львівській області про внесення змін до графи «національність нареченої». В актовому записі про шлюб №2020 від 19 липня 1975 року, складеного Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у львівській області на [PERSON] та [PERSON], а саме змінити національність нареченої з «українка» на «полька», про що було їй відмовлено, що стверджується листом відділу РАЦС від 09.09.2017 року № 1751/03-32 Як вбачається із матеріалів справи [PERSON], [INFO], являється донькою [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.1953 року, актовий запис №13. [PERSON], [INFO], являється поляком по національності, оскільки його мати, [PERSON], була полькою, що підтверджується записом «полька» в графі «національність» матері у розділі «батьки» свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] актовий запис №1447 від 06 жовтня 1951 року, складений Личаківським (Червоноармійським) відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Проте, в актовому записі про шлюб №2020 від 19 липня 1975 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], допущено помилку, а саме невірно вказана національність [PERSON], зокрема замість «полька» вказано «українка». Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] зберігає своє етнічне польське походження, оскільки виховувалась в польських традиціях, у родині спілкувалась польською мовою, святкували польські свята. Встановлення факту польської національності є необхідне для встановлення польського походження її роду, можливості скористатися пільгами та гарантіями, які надаються Республікою Польща громадянам України польського походження та нащадкам. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України N 12 від 07.07.95 р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено. При вирішенні питання щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно з Указом Президента України від 31 грудня 1991 року № 24/91 "Про порядок зміни громадянами України національності" у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного з батьків. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01 липня 2010 року, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють, відповідно до законодавства та наданих повноважень, інші дії. Тобто функції та обов'язки по внесенню змін в актові записи, в тому числі змін щодо національності фізичної особи, покладені на відповідача. Згідно частини 1 статті 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обгрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану, у висновку, вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анолювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01. 2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 із змінами і доповненнями. За приписами п.п.1.7. та 1.15 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі за народженням або за законом. Згідно із статтею 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Відповідно до статті 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національності, культури, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 11 Закону України « Про національні меншини» від 25.06.1992 року № 2494-ХІІ громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Як встановлено в судовому засіданні, що дійсно заявник [PERSON] за національністю є полькою, що підтверджується матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заяви знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved