Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як колишньої непрацездатної дружини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 28.06.1986 року по 16.05.2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу з 12.03.2013 року по 22.03.2015 року їй було призначено ІІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання. З 23.03.2015 року по 01.04.2018 року їй призначена ІІ група інвалідності. Вказує, що з 23.03.2020 року їй призначено ІІ групу інвалідності, загального захворювання довічно. В зв`язку з інвалідністю позивач отримує пенсію 1638 грн. щомісячно та як внутрішньо переміщена особа отримує допомогу в розмірі 1883,70 грн., інші доходи відсутні. Зазначає, що відповідач отримує пенсію за віком, на утриманні інших осіб не має, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Ухвалою суду від 14.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач до початку судового засідання подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду, в тому числі через судове оголошення, розміщене на веб-порталі судової влади. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що з 28.06.1986 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак, 16.05.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 5). З матеріалів справи встановлено, що з 12.03.2013 року по 22.03.2015 року [PERSON] було призначено ІІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання. З 23.03.2015 року по 01.04.2018 року їй була призначена ІІ група інвалідності внаслідок загального захворювання, останній протипоказана робота з фізичним перевантаженням (а.с. 6-8). Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.03.2020 року встановлено, що при огляді [PERSON] 23.03.2020 року їй встановлена ІІ група інвалідності внаслідок загального захворювання, у зв`язку із ураженням опорно-рухового апарату довічно (а.с. 9 ). Позивач є внутрішньо переміщеною особою, винаймає житло в м. Луцьку, у зв`язку із інвалідністю не працює, постійно лікується, пенсія, яку вона отримує в розмірі 1638,00 грн. не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, інших доходів не має, тому є такою, що потребує матеріальної допомоги (а.с. 11). Відповідно до довідок Департаменту соціальної політики м. Луцька від 25.05.2020 року №157 та №158 [PERSON] отримує пенсію за інвалідністю в розмірі 1638,00 грн. та допомогу переміщеним особам на проживання в розмірі 1883,70 грн., (а.с. 11а-11б). Відповідно до вимог ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 76 Сімейного кодексу України встановлено, що розірвання шлюбу особа має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу, якщо є працездатною, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. За змістом ст.ст. 80, 182 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших непрацездатних осіб, тощо. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини в розмірі - 1/3 частини усіх видів доходу, щомісячно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання колишньої непрацездатної дружини. Відповідно до п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи втрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З договору про надання правової допомоги Бюро адвоката Єлова № 06-20-єц-1 від 11.06.2020 року, укладеного між адвокатом Єловим В.А. та позивачем [PERSON] , та згідно Додатку №1 до договору№06-20єц-1 від 11 червня 2020 року, вбачається домовленість про обсяг та вартість правової допомоги з яких: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин -500 грн., вивчення та правовий аналіз представлених матеріалів, нормативної бази та судової практики - 1500 грн., підготовка до судового розгляду - 500 грн., представництво інтересів клієнта в суді - 500 грн. (а.с. 15 зворот). Таким чином, вказані витрати, що підтверджуються квитанцією про сплату послуг за надання правової допомоги, є обґрунтованими. Однак, з урахуванням того факту, що представником позивача не було здійснено представництва клієнта в суді, слід стягнути на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн., які у відповідності до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі (а.с. 14-16). Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved