Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,3 умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачі зазначили, що 14 березня 2003 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0219255. При житті [PERSON] склала заповіт, посвідчений 19 вересня 2001 року Качалівською сільською радою, в якому вона все майно, яке на день смерті буде їй належати заповіла позивачам та сину [PERSON], який помер. Позивачі прийняти спадщину в нотаріальному порядку позбавлені можливості в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа та в звязку з розбіжностями в прізвищі позивача [PERSON] в правовстановлюючих документах. \~ \~ \~ \~На даний час позивачі виявили намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], в звязку з чим звернулися до суду з даним позовом та прохають: поновити їм строк звернення до суду з позовом, встановити факт належності правовстановлюючого документа та визнати за ними по 1/2 права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХР № 0219255 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивачів не зявилася, однак надала заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та [PERSON] та про слухання справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позову [PERSON] та [PERSON] не заперечував. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 14 березня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №512923, повторно виданого 08 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, яке належало заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0219255, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай), яка мається в матеріалах справи. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. \~ \~ \~ \~По Качалівській сільській раді Краснокутського району Харківської зареєстрований заповіт від 19 вересня 2001 року за реєстром №79, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що на день смерті буде їй належати по закону заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON] (позивачі по справі) та [PERSON] в рівних частинах. Вказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не скасований, про що свідчить відмітка в заповіті. Позивачі з метою прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку зверталися до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, однак їм було відмовлено у оформленні спадкових справ в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2018 №639/02-31. \~Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, оскільки, з постанови Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2018 №639/02-31 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, а спадкоємець [PERSON] помер 07 вересня 2015 року, про що свідчить Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 17.01.2019 року. Окрім цього позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, в звязку з розбіжностями в правовстановлюючих документах, оскільки як вбачається з паспорта громадянина України серії ММ №799906 прізвище позивача «Клішина», натомість як в заповіті [PERSON] від 19.03.2001 року її прізвище вказано «Клішіна», що вважається невірним. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі,\~ прізвище, ім'я,\~ по батькові,\~ місце і час народження якої,\~ що зазначені\~ в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиними спадкоємцями за заповітом після померлої [PERSON], до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) та вони відповідно до ст.1267 ЦК України мають право по Ѕ частці спадкового майна кожна. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. \~Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ \~Крім того,\~[PERSON] та [PERSON] пропустили строк для звернення з позовною заявою до суду і просять його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. \~Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов,\~ суд вважає, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці після смерті заповідача [PERSON], мають законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. \~ \~ \~На підставі вищевказаного та

Outcome: approved