Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. Позов мотивовано тим, що [PERSON] спільно з відповідачами належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,0904 га, кадастровий номер 0510100000:02:050:0017, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована у [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №502868, виданим 07 квітня 2005 року, зареєстрованим за №010500100750. Земельна ділянка зареєстрована в державному земельному кадастрі, під арештом не перебуває. [PERSON] помер [INFO] . Позивач є його дружиною та після смерті [PERSON] вступила в спадщину й отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 08 грудня 2020 року на 33/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю визначеної частки спадкодавця. З метою захисту свого права позивач звернулася до суду з даним позовом та просила визначити, що розмір часток померлого становить - 33/100, а відповідачів - 67/100. Відповідачі правом на відзив не скористалися. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні та призначене підготовче засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2021 року суд витребував копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] та закрив підготовче провадження. В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] спільно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,0904 га, кадастровий номер 0510100000:02:050:0017, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована у [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №502868, виданим 07 липня 2005 року, зареєстрованим за №010500100750 (а.с.6) Земельна ділянка зареєстрована в державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02 серпня 2021 року НВ-9901133262021 (а.с.7-9). За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 серпня 2021 року №268701621 земельна ділянка під арештом не перебуває (а.с.10). На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] належало 33/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 08 серпня 1989 року за реєстровим № 2-2309, зареєстрованим ВООБТІ 22 серпня 1989 року в реєстровій книзі за реєстровим номером 18406. Інша частка - 67/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , належить відповідачам по справі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадкування по закону, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 25 грудня 1990 року по реєстру №5-11049, зареєстрованого у ВООБТІ 08 січня 1991 року за реєстровим номером 18406. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 квітня 2020 року (а.с.11). [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 червня 1987 року (а.с.12). Після смерті [PERSON] позивач вступила в спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 08 грудня 2020 року на 33/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами/, розташованого в [ADDRESS] (а.с.13). Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Надольської О. А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 жовтня 2020 року №98/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки у зв`язку з відсутністю визначеної частки спадкодавця (а.с.18). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частинами 4, 5 ст.89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20. Згідно з ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на розмір часток сторін у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказане визнається\~відповідачами по\~справі. Суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому\~суд звертає\~увагу,\~що відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України (в редакції на час отримання в спільну сумісну власність земельної ділянки, 19 жовтня 2004 року) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Статтею 121 ЗК України (в редакції на час набуття права власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння) визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, в містах\~не більше 0,10 га (ч.1); при цьому розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим) (ч.3). За системним аналізом зазначених норм матеріального права (ст.377 ЦК України, ст.120,\~121\~та ч.1 ст.118 ЗК України) громадянин мав право на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, а у випадку переходу права власності на житловий будинок (частину житлового будинку) та переходу при цьому права користування земельною ділянкою на приватизацію тієї земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок (частина житлового будинку), господарські будівлі та споруди, та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування. Співвласникам вказаного будинковолодіння передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд у розмірі що є меньшим, ніж визначено законом. Отже, кожен із власників будинковолодіння отримав у власність земельну ділянку не меншу ніж та, на якій розташована його частина будинковолодіння та необхідна для їх обслуговування. Оскільки за положеннями частини третьої статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, за системним аналізом усіх зазначених норм матеріального права, які були чинними на час зазначених правовідносин, можна зробити висновок, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до їх розміру часток у будинковолодінні. Тому,\~з огляду\~на викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовна\~вимога про\~визначення розміру\~часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0904 га, кадастровий номер 0510100000:02:050:0017, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована у [ADDRESS] , в розмірі, що зазначений у позовних вимогах, а саме [PERSON] - 33/100, відповідачів - 67/100 підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.\~357\~ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. На підставі викладеного,

Outcome: approved