Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнених аліментів. Зазначені позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19.02.2005 року сторони уклали шлюб, який 25.03.2008 року був розірваний. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.03.2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що на теперішній час, сума яка підлягає стягненню з відповідача є недостатньою для утримання неповнолітньої дитини, в зв»язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., витрати пов»язані з витратами на юридичну допомогу в розмірі 400 грн. Згідно наданої до суду заяви, позивач змінила розмір позовних вимог, зменшивши суму позову, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглядати без її участі. Відповідач звернувся до суду з заявою що розгляду справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визна у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи вважає встновленими наступні факти та відповідні їм првовідносини. Позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2005 року, який 25.03.2008 року був розірваний. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини в графі "батько" записаний відповідач по справі. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Згідно статті 181 СК України, засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі статті 183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до вимог статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вiдповiдно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, дитина додатково навчається у КПСМНЗ «Дитяча музична школа №9 ім. В.І.Сокальського», на що потрібні додаткові витрати. Відповідно до вимог частини 1 статті 192 СК України вбачається, що розмір аліментів визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Крім цього, відповідно до частини 1 статті 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно з постановою КМУ від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративніх справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» граничний розмір витрат, пов'язаний з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, у разі якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, яка обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі за годину роботи виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати. Частина 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем, надано відомості про оплату юридичної допомоги при складанні позову, а саме квитанція від 20.05.2014 року та квитанція від 29.05.2014 року, стосовно оказання допомоги при складанні позову. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved