Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, в якій вказує на те, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2016 року по справі № 752/7665/16-ц, з відповідача на її користь стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно до їх повноліття. Однак, у звязку зі збільшення розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку позивачці не вистачає вказаної грошової суми на забезпечення життя дітей, у зв»язку з чим вона звернулась до суду з позовом про збільшення аліментів на її утримання та просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини від його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, уточнений позов підтримала та просила його задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Голосіїського районного суду м. Києва від 16.06.2016 року у справі № 752/7665/16-ц, з відповідача на користь позивачки до теперішнього часу стягуються аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно до їх повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. (а.с.4-6). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції Українибатьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2). При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року № 2246- VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей, зокрема, віком від шести років, - прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривень; з 01 грудня - 2027 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів на дитину у віці, зокрема, від шести років не може бути меншим ніж 930 гривень на місяць. Відповідач в ході розгляду визнав позов і погодився на збільшення суми аліментів на дітей до 1/2 частини його доходів на місяць. На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позовні вимоги про збільшення розміру аліментів і це визнання не суперечить закону і не порушує законних прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного, та

Outcome: approved