Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, вказуючи, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи та є онукою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в смт. Карло-Марксово міста Єнакієве, Донецької Народної Республіки, про що 14 квітня 2021 року відділом запису актів цивільного стану Єнакієвського міського управлінням юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки складено запис акту про смерть № 600 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Для проведення державної реєстрації смерті, відповідно до законодавства України, вона звернулася до Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Камянському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відділ ДРАЦС), однак відділ ДРАЦС відмовив їй в такій реєстрації, посилаючись на те, що нею для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, виданий на окупованій території, який не являється підставою для проведення державної реєстрації смерті. Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ встановленого зразка, який може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, що визначено Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015р. № 254-УІІІ та Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7 листопада 2014 р. № 1085-р. Просить встановити факт смерті її баби [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить заяву задовольнити (а.с.20) Представник заінтересованої особи - Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21) Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з п. 1 гл. 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Також, судом приймається до уваги практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях наголошує, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, що видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Факт родинних відносин між заявницею та померлою [PERSON] підтверджується наступними документами: Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого виконкомом Карло-Марксовської сільської ради м. Єнакієво Донецької області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) Відповідно до копії свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] виданого бюро РАЦС Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого міським відділом РАЦС Горлівського МУЮ Донецької області, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.9) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Центрально-міським відділом РАЦС м. Горлівки, [PERSON] помер [INFO] (а.с.10) Особа заявниці підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , який видано 04 березня 2008 року Центрально-міським РВ Горлівського МУ ГУ МВС України в Донецькій області, відповідно до якого [PERSON] народилася [INFO] в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.8) Відповідно до копії довідки від 16.03.2018 р. №111, виданої Управлінням соціального захисту населення ДСГП Вільногірської міської ради [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с.12) Факт смерті та причини смерті [PERSON] підтверджуються копією довідки про причину смерті до форми № 106/у № 474 від 14.04.2021 року та копією лікарського свідоцтва про смерть № 474 від 14.04.2021 р., виданим Єнакієвським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи, згідно яких [PERSON] померла [INFO] в смт. Карло-Марксово міста Єнакієво, так званої, Донецької Народної Республіки, у віці 89 років, причина смерті - атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.3,4). Також, факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видано відділом ЗАГС Єнакієвського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої Донецької Народної Республіки, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м. Белиничі Могильовської області, Республіка Білорусь, померла [INFO] в смт. Карло-Марксово міста Єнакієво, так званої, Донецької Народної Республіки (а.с.5). Виконуючою обов`язки начальника Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко Л. відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі документів виданих на окупованій території (а.с.13) Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає за можливе застосувати вищевказані загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, для оцінки наданих заявницею документів про смерть [PERSON] , виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті баби на тимчасово окупованій території України для заявниці [PERSON] є істотно обмеженими, у той час як встановлення вказаного факту має для неї істотне значення щодо реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо, тому надані заявницею копії свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті [PERSON] , суд приймає у якості допустимих доказів по справі. Таким чином, судом встановлено, що заявниця [PERSON] є онукою померлої [PERSON] , яка є громадянкою України, проживала та померла на тимчасово окупованій території України в смт. Карло-Марксово міста Єнакієво Донецької області, тобто на території так званої Донецької Народної Республіки, що підтверджується наданими заявницею та дослідженими в судовому засіданні доказами, тому факт смерті [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території України в смт. Карло-Марксово міста Єнакієво Донецької області, тобто, так званої, Донецької Народної Республіки, знайшов своє підтвердження в суді, а встановлення факту смерті [PERSON] має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки є підставою для реєстрації смерті її баби [PERSON] державним органом України та видачі свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка. А також отримання спадщини після померлої баби, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4. ст. 317, п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved