Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Акціонерне товариство "ТАСкомбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 травня 2016 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим того ж дня підписав заяву-Договір № 113/2518532-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки з встановленим кредитним лімітом. Положеннями заяви-Договору визначено, що заява разом з Умовами, Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Підписавши означену заяву-договір відповідач підтвердив, що вони складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит з максимальною сумою ліміту 100 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55% на рік, платою за обслуговування кредитного залишку (комісія) у розмірі 1% від суми основної заборгованості, яка існує за договором станом на день нарахування, штрафом за прострочення обов`язкового мінімального платежу у розмірі 100 грн. за кожен факт прострочення платежу. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач виконував перелічені зобов`язання неналежним чином, внаслідок чого станом на 29.01.2020 року у неї виникла заборгованість за договором у розмірі 59 581 грн. 06 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 24 680 грн. 32 коп; заборгованості за відсотками у розмірі 28 127 грн. 52 коп.; заборгованості по комісії у розмірі 5673 грн. 22 коп., штрафу у розмірі 1100 грн. 00 коп. Крім того, просить про покладення на відповідача судового збору в сумі 2102 грн., попередньо оплаченого позивачем. Ухвалою судді від 26.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 16.04.2021 року акціонерне товариство «ТАСкомбанк» замінено його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення кореспонденції суду поштовими засобами, яку вона отримала, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у відповідності до ст. 178 ЦПК України не надала. В зв`язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною (ст. 131 ЦПК України). У відповідності до ст.ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою позивача і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допо-могою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Даний спір виник у сфері договірних зобов`язань та регулюється нормами загального цивільного законодавства та умовами укладеного договору. Як вбачається із матеріалів справи, що 14 травня 2016 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим того ж дня підписав заяву-Договір № 113/2518532-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки з встановленим кредитним лімітом. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит з максимальною сумою ліміту 100 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55% на рік, платою за обслуговування кредитного залишку (комісія) у розмірі 1% від суми основної заборгованості, яка існує за договором станом на день нарахування, штрафом за прострочення обов`язкового мінімального платежу у розмірі 100 грн. за кожен факт прострочення платежу. Згідно вказаної заяви відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав копію заяви-договору № 113/2518532-СК на відкриття поточного рахунку в використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки, укладену між АТ «ТАСкомбанк» та [PERSON] (а.с.7), копію додатку № 1 до договору про Умови надання та обслуговування кредитної лінії (а.с.8-9), копію заяви відповідачки [PERSON] на безготівкове перерахування коштів (а.с.10). У порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у неї настом на 29.01.2020 року виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 59 581 грн. 06 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 24 680 грн. 32 коп; заборгованості за відсотками у розмірі 28 127 грн. 52 коп.; заборгованості по комісії у розмірі 5673 грн. 22 коп., штрафу у розмірі 1100 грн. 00 коп. (а.с.20-24). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 599 ЦК України,зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як зазначено в ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором № 113/2518532-СК від 14.05.2016 року належним чином не виконала. На думку суду позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання за договором кредиту, не повернула кредитні кошти у строк, встановлений договором, заборгованість підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені документально підтверджені позивачем судові витрати в сумі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved