Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст.\~268\~ЦПК України 14 листопада 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 листопада 2019 року. [PERSON] від імені якого звернувся адвокат Талапа Ярослав Васильович до Ужгородського\~міськрайонного суду\~з позовною\~заявою до відповідача Руськокомарівської сільської ради про\~поновлення строку\~на прийняття\~спадщини. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , вказане підтверджується свідоцтвом про смерть. Однак, як вказано в позовній заяві, вчасно, а саме у встановленому ст.1270 ЦК України, шестимісячний строк, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса [PERSON] .С. не звернувся, у зв`язку є триваючою хворобою, внаслідок пережитого інсульту. Позивач вказує, що з 2007р. він паралізований, має другу групу інвалідності. Що підтверджується випискою з історії хвороби від 27.06.2007р., довідкою до Акту огляду МСЕК 28.10.2013р. \~ \~ \~ \~№461179, пенсійним посвідченням №2262811374, від 11.05.2017р. Вважає що дана обставина є поважною причиною пропуску строку звернення із заявою для прийняття спадщини. Разом з тим, позивач зазначає, що він єдиний син, та єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] . Окрім того, вказує, що до складу спадщини, у зв`язку зі смертю матері [PERSON] входить земельна ділянка розміром 2.098 га. - Товарного сільськогосподарського виробництва (пай). Вартістю, відповідно - експертного висновку - 15945. 00 гривень. Так, з огляду на вказане, позивач просив: визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , [ADDRESS] , Код: [NUMBER] , в зв`язку з смертю його матері [PERSON] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року прийнято подану\~позовну заяву\~ до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявою поданою від\~імені [PERSON] \~адвокатом Талапа\~Ярославом Васильовичем\~до Баранинської\~об`єднаної територіальної\~громади про\~поновлення строку\~на прийняття\~спадщини та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою поданою від\~імені [PERSON] \~адвокатом Талапа\~Ярославом Васильовичем\~до Баранинської\~об`єднаної територіальної\~громади про\~поновлення строку\~на прийняття\~спадщини та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.11.2019 року клопотання представника позивача [PERSON] , адвоката Талапа Ярослава Васильовича задоволено. Замінено у цивільній справі за позовною заявою \~поданою від\~імені [PERSON] \~адвокатом Талапа\~Ярославом Васильовичем\~до Баранинської\~об`єднаної територіальної\~громади про\~поновлення строку\~на прийняття\~спадщини, первісного відповідача [PERSON] в Закарпатській області на Руськокомарівську сільську раду (Ужгородський район, с. Руські Комарівці, вул. Шкільна 3). В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялись належним чином. На адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Талапа Я.В., згідно якої просив справу розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Руськокомарівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Разом із тим з від представника Руськокомарівської сільської ради Білак В.С. надійшла заява в якій вказано, що відповідачу відомо про звернення [PERSON] до суду із даним позовом, окрім того вказано, що проти задоволення позову сільська рада не заперечує. Розгляд справи просить провести без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 03.10.2014 року, копія якого міститься у матеріалах справи, [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва по народження [PERSON] , він є рідним сином померлої [PERSON] . Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , звертався до нотаріуса для прийняття спадщини. Так, у повідомленні на усне звернення позивача, завідувач Ужгородської районної державної нотаріальної контори, державного нотаріуса: [PERSON] вказує, що позивачем пропущено строк на прийняття спадщини за померлою [INFO] [PERSON] , та зазначено, що для продовження вказаного строку йому слід звернутися до суду. Згідно ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно дост.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно дост.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у передбачений строк. Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як спадкоємець після смерті матері не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини. [PERSON] .. просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що не звернувся, у зв`язку є триваючою хворобою, внаслідок пережитого інсульту. Позивач вказує, що з 2007р. він паралізований, має другу групу інвалідності. Що підтверджується випискою з історії хвороби від 27.06.2007р., довідкою до Акту огляду МСЕК 28.10.2013р. \~ \~ \~ \~№461179, пенсійним посвідченням №2262811374, від 11.05.2017р.. Позивач вважає, що причини його пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та підлягають поновленню. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить права спадкоємця. Враховуючи наведене, суд вважає причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною, тому заявлений позов підлягає задоволенню, позивачу необхідно надати додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved