Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовну заяву обґрунтовує тим, що з 06.08.2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони не проживають разом протягом 8 місяців, діти знаходяться на її повному утриманні, у зв?язку з тим, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, доходу вона не утримує та утримувати двох дітей та себе не має можливості. Відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має, а тому здатний утримувати свою дружину. Просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку та інших доходів кожного місяця, починаючи з 21.02.2020 року до 21.01.2023 року утримання дочки. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: від представника позивача - адвоката Кітов О.В. - 25.02.2020 року надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.17-18). від представника позивача - адвоката Кітов О.В. - 20.03.2020 року надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с.30). від відповідача [PERSON] - надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.31). Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.03.2020 року (а.с. 21-22); В підготовче засідання призначене на 23.03.2020 року: позивач - [PERSON] та її представник - адвокат Кітова О.В. не з`явилась, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 28,29). Подали заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 30); відповідач - [PERSON] не з`явився, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 27). Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 31). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] про що Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис за № 266 (а.с.9); у сторін від спільного шлюбу є діти: - неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про що Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис за № 1348 (а.с.11); - неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про що Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено відповідний актовий запис за № 58 (а.с.10); згідно довідки ПП «Апріорі» від 21.02.2020 року за № 21/02/20-1, [PERSON] працює на посаді дизайнера ПП «Апріорі» та перебуває на лікарняному у зв?язку з вагітністю та пологами з 30 жовтня 2019 року по 17 березня 2020 року. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. ст. 7, 75, 80, 84 СК України. Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (частина 1, 2 ст. 80 СК України). При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд враховує матеріальне становище позивача, яка перебуває у відпустці у зв`язку з доглядом за дитиною та таким чином потребує матеріальної допомоги, а також взято до уваги матеріальне становище відповідача, який працює, визнання останнім позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання дружини аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу, починаючи з 21.02.2020 і до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об?єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, відсутністю заперечень відповідача, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст.141 ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільненовідсплатисудовогозборузаподачупозовноїзаявипростягнення аліментів,та позовні вимоги задоволенні в повному обсязі,то він має бути стягнутий із відповідача на користь держави у розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved