Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, він з 20 січня 2012 року не проживає у спірній квартирі, не цікавляться квартирою, не несе витрат по її утриманню, однак добровільно не знімається з реєстраційного обліку, то вона змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги, просили суд позбавити [PERSON] права користування жилим приміщенням шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на обставини викладенні в первинній та уточненій позовних заявах. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що вбачається з Акту ЖЕКу №302, про неможливість вручення судової повістки та шляхом розміщення друкованого тексту оголошення в пресі - газета "Урядовий кур'єр" (а.с.78, 79, 80). Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими у повному обсязі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з договором купівлі-продажу від 22.03.2011 року позивачу по справі - [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.7, 8). На даний час в квартирі [ADDRESS] є зареєстрованими: позивач - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - відповідач по справі (а.с.10). Відповідно до вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Суд встановив, що [PERSON] - відповідач по справі 20 січня 2012 покинув спірне житло, з зазначеного часу квартирою відповідач не цікавиться, не несе витрати по її утриманню. Дані обставини доведені в судовому засіданні поясненнями позивача та її представника, актами ЖЕКу №302 від 02.04.2014 року, 21.05.2014 року та 04.07.2014 року про не проживання відповідача у спірній квартирі (а.с.66, 77, 79), довідкою ЖЕКу №302, згідно якої заборгованість за житлово-комунальні послуги по спірній квартирі відсутня (а.с.11), показами допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які показали суду, що відповідача по справі вони не бачили, дану родину вони знають досить тривалий час, однак ні речей відповідача ні його самого давно не бачили. Свідками того, щоб позивач не впускала колишнього чоловіка до спірної квартири, вони не були, знають що той виїхав самостійно, йому не перешкоджали Доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання [PERSON] в спірній квартирі, суду не надано. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з того, що [PERSON] в спірній квартирі не проживає понад 1 рік без поважних причин, він втратив право користування спірною квартирою. На підставі викладеного і

Outcome: approved