Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником земельної ділянки для ведення садівництва по [ADDRESS]. Під час оформлення у 2012 році технічної документації для присвоєння його земельній ділянці кадастрового номера з'ясувалося, що відповідно до виготовлених державних актів частина збудованого ним сараю знаходиться на території земельної ділянки сусідки [PERSON], а частина гаража на території ділянки [PERSON] Оскільки технічна документація на приватизацію його та сусідських земельних ділянок виготовлені невірно, не відповідають фактичним розмірам їх ділянок, просив визнати недійсним та скасувати виданий відповідачці [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечували, посилаючись на те, що скасування державного акту відповідачки не поновить нібито порушені права позивача, оскільки право власності на земельну ділянку вона отримала у точній відповідності з нормами чинного законодавства, тому будь-яка протиправність в її діях відсутня. Відповідач - садове товариство "Лужок" в судове засідання представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином. Відповідач - управління Держземагентства в судове засідання представника не направило, відповідно до заяви просило слухати справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснивши, що земельні ділянки були надані садоводам, ще до 90 років, позивач влаштувавши паркан користується своєю земельною ділянкою. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечували. Вислухавши пояснення позивача, його представників [PERSON], [PERSON], відповідачки, її представника [PERSON], третіх осіб, дослідивши письмові докази у справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0547 га на території [ADDRESS] виділеної для садівництва; частина земельної ділянки позивача межує з земельною ділянкою відповідачки площею 0,080 га по [ADDRESS], що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку та визнається сторонами (а.с.8-9, 13). Відповідно до ситуаційної схеми земельних ділянок (а.с.71-72) [PERSON] користується земельною ділянкою в межах визначених його державним актом. Частина земельної ділянки, яка перебуває у його фактичному користуванні знаходиться поза межами його земельної ділянки визначеними Державним актом, що також визнається сторонами. Враховуючи, що [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав на земельну ділянку при цьому жодних перешкод для нього як для власника земельної ділянки в межах визначених Державним актом відповідачкою не створюється, а тому підстав для задоволення позову не вбачається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідачки необхідно стягнути судові витрати в сумі 3653 грн. 10 коп., в межах фактично понесених витрат на оплату правової допомоги (а.с. 118-130, 207-218).

Outcome: approved