Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ПАТ "Новгород-Сіверська ПМК-86" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні прцівника, посилаючись на те, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи штукатуром без розряду на період будівництва об'єкту у період з 06.08.2013 року по 01.11.2013 року. Наказом № 20-о від 01.11.2013 року звільнена з роботи по закінченню строку дії договору, за п.1 ст.36 КЗпІІ України. При звільненні, в останній робочий день, позивачу видана трудова книжка, але розрахунку не проведено. Позивач [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але попередньо на адресу суду надала письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити при цьому зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача до судового засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, заперечень на позовну заяву від відповідача не надходило, тому суд на підставі ст.224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов, а також позивач проти цього не заперечує. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи штукатуром без розряду на період будівництва об'єкту у період з 06.08.2013 року по 01.11.2013 року. Наказом № 20-о від 01.11.2013 року звільнена з роботи по закінченню строку дії договору, за п.1 ст.36 КЗпІІ України. При звільненні, в останній робочий день, позивачу видана трудова книжка, але розрахунку не проведено. Згідно припису ст.116 КЗпІІ України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації - провадиться в день звільнення. В порушення вказаної норми закону, при звільненні позивача, в останній робочий день, [PERSON] була видана лише трудова книжка, а розрахунку проведено не було. Внаслідок чого, існує заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем, яка становить 1878 гривень 71 копійка. При цьому, під час судового розгляду судом не встановлено жодної з підстав, яка б могла свідчити про відсутність вини відповідача у непроведенні розрахунку при звільненні позивача, або про наявність спору про розмір сум, належних позивачу при звільненні. За таких встановлених судом фактичних обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути невиплачену заробітну плату у сумі 1878 гривень 71 копійка. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 116,117 КЗпП України, ст.ст. 88, 197 ч.2, 215, 224 ЦПК України, суд -

Outcome: approved