Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 19.05.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, призначення сім'ї, з ініціативи відповідача постійно виникають сварки, що тяжким чином впливає на психічний стан позивача та дитини. Шлюбні відносини припинилися з червня 2011 року, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер, термін на примирення просить не надавати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву (вх. № 5891 від 19.02.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 26.01.2014 року повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 19). В судове засідання призначене на 19.02.2015 року відповідач також не з'явився. Судова повістка у даній справі про виклик до суду повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 22). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та яка є адресою реєстрації відповідача за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 14). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Оскільки заяви про зміну адреси місцезнаходження відповідач до суду надавав, суд вважає, що про дату, час і місце судового засідання, що відбулося 19.02.2015 року відповідач повідомлений належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 19.05.2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON] дружини: [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 286. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 18.05.2007 року (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім'ї. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сім'ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне роз'яснити, що за судовою практикою, судовий збір має сплачувати лише позивач, без перекладення цього обов'язку на відповідача, і лише один раз - при пред'явленні позовної заяви про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved