Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON], звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: належності заявника до національності - полька. При цьому посилається на те, що встановлення факту приналежності заявника до національності полька необхідно для збереження національної ідентифікації, внесення змін до актового запису про народження, а також актових записів сина [PERSON] та сина [PERSON], оскільки останні з формальних підстав не мають можливості отримати Карту поляка та в повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій національної меншини. Представник заявника заявив суду клопотання, згідно якого просив розглядати цивільну справу за його відсутності та відсутності заявника, також зазначив, що викладені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу, просив ухвалити рішення на розсуд суду. Суд ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. З матеріалів справи вбачається, що заявник 06.06.2017 року зверталася із заявою до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, по якій просила внести зміни до свого актового запису про народження, змінивши вказану в актовому записі національність матері заявника [PERSON] з «росіянка» на «полька», змінити вказану в актовому записі її національність з «росіянка» на «полька», а також внести зміни до актового запису про народження синів заявника [PERSON] та [PERSON], зазначивши в їх актових записах національність матері «полька». Листом Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22.06.2017 року № 45-85 заявнику було відмовлено в задоволенні вищезазначеної заяви з порадою звернутися для вирішення даного питання до суду. У своїй заяві [PERSON] стверджує, що покійна мати [PERSON] за національністю була полькою, а її батько [PERSON] був поляком, однак, як її батько, так і вона сама приховували цей факт, оскільки побоювалися переслідувань себе, як представників національної меншини. Дід заявника, [PERSON], який був за національністю поляком, мешкав у Яндико-Мочажному улусі Астраханської губернії з початку двадцятого сторіччя. Родина її батька була вислана з Польщі у сімдесятих роках дев'ятнадцятого сторіччя і оселилася у Астраханської губернії. Наприкінці 20 років 20 сторіччя дід заявника одружився з бабкою [PERSON], яка після шлюбу прийняла прізвище [PERSON], та у 1929 році в них народилася мати заявника - [PERSON]. На той час Яндико-Мочажний улус Астраханської губернії був перейменований, та у документах про народження матері вказане: с. Крижевое Каспійського району Астраханської області. При оформленні документів під час перепису населення, дід заявника [PERSON], побоюючись переслідувань та труднощів для себе та своєї доньки, як представників національної меншості «поляк», вказав свою національність та національність своєї доньки [PERSON], як «росіянин» та «росіянка», відповідно. Після Великої Вітчизняної війни 12.04.1951 року у Махачкалі мати заявника [PERSON] одружилася із батьком - [PERSON] та після шлюбу прийняла прізвище чоловіка. Невдовзі вони переїхали у місто Невінномисськ Ставропольського Краю, де [INFO] року народилася [PERSON], про що міським РАЦС міста Невінномисськ (російською Невинномысск) Ставропольського Краю було зроблено актовий запис № 50. До актового запису були внесені відомості щодо національності матері заявника - «росіянка». 01 жовтня 1974 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та після шлюбу прийняла фамілію чоловіка. [INFO] року в заявника народився син [PERSON], про що Ленінським відділом РАЦС м. Одеси був зроблений актовий запис № 372 від 18.02.1976 року. У вказаному записі, як і в свідоцтві про народження, національність заявника була вказана як «Росіянка». [INFO] року в заявника народився син [PERSON], про що Центральним відділом РАЦС м. Одеси був зроблений актовий запис № 601 від 18.02.1976 року. У вказаному записі, як і в свідоцтві про народження, національність заявника була вказана як «Росіянка «. У 2008 році мати заявника - [PERSON] померла у віці 79 років. Внаслідок заміни національності матері [PERSON], з дійсної національності «Полька» на штучно зазначену «Росіянка», у актовому записі про народження [PERSON] була вказана національність матері, а саме: «Росіянка», у паспорті, виданому за часів СРСР була вказана національність «Росіянка». При реєстрації народження синів заявника [PERSON] та [PERSON], національність заявника, також, була вказана як «Росіянка». Заявник стверджує, що інформація щодо її польського походження не приховувалася в родині, вона та її рідні ідентифікують себе як поляки, вивчають культуру. дотримуються польських традицій та спілкуються із членами польської громади міста Одеси. Проте, встановити свою належність до національності «полячка», шляхом внесення змін до свого свідоцтва про народження та свідоцтва дітей заявник на сьогоднішній день не має можливості, оскільки відповідач своїм листом від 22.06.2017 року № 45-85 відмовив заявнику, оскільки у свідоцтві про шлюб батьків [PERSON] та про народження її матері відомості щодо національності не зазначені, а інших документів та відомостей щодо національності матері немає. Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07 липня 1995 року "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Національність - це приналежність особи до нації, держави або народу. Поняття «національність» може мати різноманітні значення: юридично-правове, політичне, етнологічне, культурологічне, повсякденно-побутове тощо. Із загального розуміння дефініції «самоусвідомлення» - це чітке усвідомлення своєї суті, своїх характерних рис, своєї ролі у суспільстві, в житті тощо. Національна ідентичність - це почуття нації як єдиного цілого. Національна ідентичність людини є її ідентичність і почуття приналежності до однієї держави або однієї нації, незалежно від свого юридичного статусу громадянства. На підставі цього вищезазначений Закон чітко визначив та надав право особі вільно і самостійно обирати свою національність. Таким чином, національність особи встановлюється не шляхом чітко регламентованого порядку або закону, а є суб'єктивним, внутрішнім переконанням особи своєї ролі, характеристик та інше, що забезпечують певну приналежність, в тому числі національну. Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Оскільки у ході дослідження доказів знайшов підтвердження факт того, що родичі заявника, а саме дід та мати були поляками, а у свідоцтві про її народження помилково зазначено національність матері: «росіянка», а не «полька», то заявник має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька», як це передбачено Законом України «Про національні меншини».

Outcome: approved