Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради про встановлення факту права власності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 листопада 1987 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних будівель, розташованих в м. Сарни по вул. Медведєва,9 Рівненської області. Після смерті батька спадкоємцями були вона та її мати, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. 08 жовтня 2009 року померла її мати [PERSON]. Таким чином, інші спадкоємці крім неї відсутні. Оформити спадкове майно немає можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок та він не був зареєстрований в Рівненському ОБТІ. В звязку з чим звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, письмовою заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №426658 встановлено, що [PERSON] помер 20 листопада 1987 року, про що був зроблений актовий запис №181. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №083636 встановлено, що [PERSON] померла 08 жовтня 2009 року, про що був зроблений актовий запис №26. Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-УР №407958 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ №335352 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 квітня 1979 року після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Отже, [PERSON] є дочкою та спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер 20 листопада 1987 року. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою м. Сарни вул.. Саперна,9, яка була перейменована на вул.. Медведєва, та рішенням [PERSON] міської ради №105 від 29 січня 2016 року була перейменована на вул.. [PERSON] був збудований ще в 1965 році покійним батьком позивача на земельній ділянці, яка була відведена йому для індивідуального будівництва житлового будинку Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих № 271 від 29 вересня 1961 року під індивідуальне житлове будівництво. Актом від 10 лютого 1962 року дана земельна ділянка загальною площею 600 кв.м. була виділена в натурі. 14 лютого 1962 року було затверджено план забудови земельної ділянки №9 по вул.. Саперній в м. Сарни. 14 лютого 1962 року [PERSON] згідно договору про передачу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності було передано земельну ділянку по вул.. Саперна,9 в м. Сарни, загальною площею 600 кв.м. Згідно акту прийому індивідуального домоволодіння затвердженим 02 вересня 1965 року житловий будинок № 9 по вул.. Саперній (Медведєва) в м. Сарни був прийняти в експлуатацію та виготовлений технічний [NUMBER] травня 1978 року та 09 січня 2013 року. Таким чином, спірний житловий будинок був збудований покійними батьками позивачки на земельній ділянці, яка була передана батькові позивача у власність та згідно наданий дозволів, отже, даний будинок не є самовільно збудованим . Частиною 5 статті 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване (в даному випадку - не зареєстроване) на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що визнання за позивачкою, яка є спадкоємицею після смерті батьків, та, яка належним чином прийняла спадщину права власності на спірний житловий будинок порушує права інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій" у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є і дозволом на будівництво цього об'єкта. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], так як фактично вступила в оперативне володіння, користування та розпорядження майном, спадкодавець фактично мав у власності спірний житловий будинок, що підтверджується наведеними вище та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Outcome: approved