Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що 22.09.1984 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2010 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу, [INFO] у них народилася дитина, [PERSON], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. З 2010 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, жодного разу не відвідував дочку, не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Відповідач аліменти на утримання дочки жодного разу не сплачував. Відповідач що до розлучення сторін створив нову сім'ю, де у 2002 році народився син, батьком якого був зареєстрований відповідач [PERSON] В 2006 році мати дитини померла, опікуном стала бабуся, яка через суд позбавила [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні позивачка, вимоги позову підтримала, просила його задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 14 від 06.04.ю2017 року, письмових заперечень суду щодо позову не надав. Відповідно до ст..74 п.9 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району проти позову не заперечувала, надала висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав № 05/01-25/0459 від 03.05.2017 р. Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 22.09.1984 року по 20.04.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO]. народилася дочка, [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. З 2010 року сторони у справі припинили проживати однією сім'єю, вести спільне господарство. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, відповідач кошти на утримання дочки не виплачує, оскільки дитина отримує в Управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району допомогу батьки якої ухиляються від сплати аліментів, що підтверджується довідкою № 11905 від 18.10.2016р. 30.06.2016 року неповнолітня [PERSON], [INFO], за власним бажанням взяла дошлюбне прізвище матері «Воленко», щоб ніщо не нагадувало їй про батька, вказано у висновку про позбавлення батьківських прав районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району № 05/01-25/0459 від 03.05.2017р. У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Оскільки судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає будь-якої участі у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, а також взагалі не спілкується з дитиною, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, злісно ухиляється від їх виконання та байдужий до подальшої долі дочки та враховуючи висновок № 05/01-25/0459 від 03.05.2017 р. районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Наслідки прийняття рішення про позбавлення батьківських прав, передбачені ст. 166 СК України, стороні роз'яснені.

Outcome: approved