Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

До суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що ПАТ «Дельта Банк»є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта». 21 липня 2007 року ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»та відповідач уклали кредитний договір № 001-04057-210707. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межав Кредитної лінії, при цьому сторони погодились, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Згідно з п. 2.1 кредитного договору моментом надання банком держателю кредиту є здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності з договором відповідач зобов'язаний щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією або овердрафтом. Станом на 29 жовтня 2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 4001 грн. 90 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач неодноразово викликався в судові засідання, будучи своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заперечень на позов суду не надіслав. Отже, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. Так, у судовому засіданні було встановлено, що згідно з копією кредитного договору № 001-04057-210707 від 21 липня 2007 року відповідачу [PERSON] був наданий кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 000 грн. відповідно до якого відповідач був зобов'язаний щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією або овердрафтом. здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом внесення ним кожного місяця платежів. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межав Кредитної лінії, при цьому сторони погодились, що у даному випадку Додаткова угода не складається. (а.с. 5-6) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності з п. 2.4. договору, держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Згідно з п. 2.5, 2.12. договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах.Держатель зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені правилами та тарифами. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Свої зобов'язання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти шляхом надання Картки. Але відповідач в свою чергу зобов'язання за договором не виконав і не виконує по теперішній час, а тому станом на 29 жовтня 2013 року у неї існує заборгованість перед банком у розмірі 4 001 грн. 90 коп., яка складається з: простроченого тіла кредита. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виходячи з наданих суду матеріалів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Сплата судового збору позивачем на користь держави в розмірі 229, 40 грн. підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1), а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягають задоволенню на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved