Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 05 травня 2016 року ПАТ комерційний банк ПриватБанк звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовують тим, що 19.09.2011 року фізичною особою підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та складено Договір банківського обслуговування № Б/Н від 19.09.2011 року, відповідно до якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 260004060495844 в розмірі 4\~000 грн. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором за відповідачем станом на 18.04.2016 року рахується заборгованість в сумі 18096,35 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 18096,35 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача ПАТ Комерційний банк ПриватБанк в судове засідання не зявився, до матеріалів надав заяву, в якій прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримував та просив їх зодовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що 19.09.2011 року фізичною особою підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та складено Договір банківського обслуговування № Б/Н від 19.09.2011 року. Позивач свої зобов'язання по вказаному договору виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов'язання в обговорений термін не виконав і не виконує по теперішній час, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 18.04.2016 р. за відповідачем утворилась заборгованість за договором кредиту від 19.09.2011 року в розмірі 18096,35 грн., яка складається з наступного: -4000,00 грн. заборгованість за кредитом; -5449, 49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -7002,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; -1644,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. 04 березня 2016 року зареєстровано припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON], що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, номер запису: 24640100002064517. Згідно зі ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Проте, до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Частиною 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Також, як вбачається з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно до п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також відповідно до ст.611, 615 ЦК України у випадку порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання, чим порушив умови кредитного договору та норми матеріального права. На підставі викладеного, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в зв'язку з чим суд у примусовому порядку стягує з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість. Крім того, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, через що суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved