Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

В травні 2017 року до суду звернувся позивач з позовом якому вказав, що державним виконавцем Ленінського ВДВС Харківського МУЮ винесено постанову про розшук та арешт майна боржникам - [PERSON] за виконавчим листом № 642-2006 від 25.08.2016 року про стягнення з останнього на користь [PERSON] суми заборгованості в розмірі 8473.13 грн. 03.03.2017 року було зупинено та поставлено на штрафний майданчик автомобіль «ВАЗ 21093», д/н [NUMBER] , 1998 року випуску власником якого є [PERSON] Підставою для арешту автомобіля була постанова держвиконавця про розшук та арешт майна [PERSON] Оскільки зазначений арешт порушує права власника майна - [PERSON] прохає його скасувати та повернути власникові без оплати вартості послуг штрафного майданчика. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Зазначив, що позивач за договором купівлі-продажу став власником спірного автомобіля ще до накладання на нього арешту та витрати зі сплати послуг штрафного майданчика повинні відбуватись за рахунок виконавчого збору. Представник виконавчої служби у судовому засіданні проти позову заперечував, з огляду на те, що арешт було накладено на підставі наявних матеріалів у відповідності до діючого законодавства. Зазначив що розшук та арешт автомобіля «ВАЗ 21093», д/н [NUMBER] , 1998 року випуску був накладений на підставі даних МРЕВ -2000 де власником було вказано боржника у виконавчому провадженні - [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини: на підставі виконавчого листа № 642/2006/16 від 25.08.2016 року виданого Ленінським р/с м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у Ленінському ВДВС ХМУЮ ( правонаступником є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області) відкрито виконавче провадження № 52129851. На запит держвиконавця МРЕВ 2000 дало відповідь про наявність у боржника [PERSON] автомобіля ВАЗ 21093 д/н [NUMBER], що стало підставою для оголошення його у розшук та накладення арешту. 03.03.2017 року автомобіль «ВАЗ 21093», д/н [NUMBER] , 1998 року випуску затримано та поставлено на штрафний майданчик на трасі Харків - Сімферополь 500 км. Н.Олексієвка. На запит суду регіональний сервісний центр в Харківській області МВС України від 23.09.17 року за номером 31/20/2-267 повідомив що автомобіль «ВАЗ 21093», д/н [NUMBER] , 1998 року випуску 02.07.2005 році було зареєстровано за [PERSON]. 28.02.2006 році автомобіль було знято з обліку для реалізації та цього ж дня зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 4-2581 від 28.02.2006 року. Відповідно до п. 5.1.4 Інструкції "Про проведення виконавчих дій", затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999 р., стягнення звертається тільки на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності. Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності включає в себе право володіння, право користування та право розпорядження своїм майном. Ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, державним виконавцем був накладений арешт на майно, яке не належить боржнику [PERSON], тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, звільнити з-під арешту спірний автомобіль та повернути його власнику - [PERSON] Статтею 36 п.4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено що витрати, пов'язані з розшуком боржника, майна боржника та його зберіганням, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом. Оскільки [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні витрати за оплату штрафного майданчику повинні стягуватись за рахунок авансового внеску стягувача та виконавчого збору у виконавчому провадженні.

Outcome: approved