Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах недієздатної [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування, а саме: позивач просить визнати за нею та за її сестрою [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх батька - [PERSON], який помер 14 жовтня 2011 року, на 1/3 частину земельної ділянки кожній для введення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2284 га без присвоєння кадастрового номеру, яка знаходиться на території Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що після смерті 14 жовтня 2011 р. [PERSON], який помер в с.Воєводське Троїцького району Луганської області, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,2284 га, що розташована на території Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Позивач від свого імені та від імені [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини до Троїцької державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, але їй було розяснено, що у звязку з втратою державного акту, дану нотаріальну дію вчинити неможливо. Після цього, 16 липня 2016 року у газеті «Вісник Великобурлуччини» було дано обяву про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] Крім доньок померлого, спадкоємцем першої черги є дружина померлого [PERSON], яка також подала заяву до Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області, де заведена спадкова справа № 199/2011. Сторони не можуть в добровільному порядку вирішити цей спір. В звязку з цим позивач звернулась до суду та просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки кожній. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору про надання адвокатських послуг від 23.05.2016 (а.с.41-42), позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в позові. Просили суд визнати за позивачем [PERSON] та недієздатною [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину вказаної земельної ділянки кожній. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Судову повістку отримала особисто 12 грудня 2016 року (а.с.39), про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала, та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши надані сторонами\~документи і матеріали, \~всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 699390, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,2284 га, що розташована на території Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.14). Із листа відділу Держгеокадастру у Великобурлуцькому районі Харківської області від 23.05.2016 року за вих. 29-20.15-0.1-613/2-16 вбачається, що згідно книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, наявна інформація щодо реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку за гр. [PERSON]: державний акт на право власності на землю, виданий 29 жовтня 2011 року; реєстраційний номер 327; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площа 5,2284 га; місцезнаходження - Шипуватська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 315168 від 25 січня 2012 року 14 жовтня 2011 року у віці 70 років помер [PERSON], місце смерті с.Воєводське Троїцького району Луганської області (а.с.06). Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням\~\~є\~\~перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи,\~яка\~померла\~(спадкодавця), до\~інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~\~До\~\~складу\~\~спадщини\~\~входять\~\~усі права та обов'язки,\~\~що належали\~\~спадкодавцеві\~\~на\~\~момент\~\~відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Окрім цього, згідно положень\~ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Також ч.4\~ст.1268 ЦК України\~передбачено, що, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Як вбачається із свідоцтва про народження серії ІVУР № 2349266 батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.08). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 417872 [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Нижебовська» (а.с.09). Крім того, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 367108 (а.с.07). Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 09 липня 2012 року [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Опікуном призначено позивача [PERSON], [INFO] (а.с.17-18). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. 22 січня 2012 року, тобто в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, позивач від свого імені та від імені [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини до Троїцької державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, за місцем смерті спадкодавця (а.с.19). Крім того, у Троїцькій державній нотаріальній конторі Луганської області заведена спадкова справа № 199/2011, щодо майна померлого [PERSON], [INFO], яка заведена 28 грудня 2011 року на підставі заяви про прийняття спадщини, що надійшла від [PERSON] - дружини спадкоємця за законом (а.с.10). Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що діти померлого - [PERSON], [PERSON], а також дружина померлого - [PERSON] протягом строку, встановленого ст.1270 ЦПК України, подали заяви про прийняття спадщини і дані особи прийняли дану спадщину, є спадкоємцями першої черги по закону. Між дітьми та дружиною померлого є спір про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 01 червня 2016 року, в.о. державного нотаріуса Троїцької державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна [PERSON] - їх батька, який помер 14 жовтня 2011 року, яке складається з земельної ділянки, площею 5,2284 га, розташованої на території Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Підставою відмови у вчинені нотаріальної дії є те, що спадкоємці для оформлення спадкових прав на вищевказане майно не надали документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно, а саме: державного акта на право приватної власності на землю (а.с.11-12). Позивач в судовому засіданні пояснила, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в установленому законом порядку вона та її сестра не мають змоги в зв'язку з тим, що їх батько [PERSON] за життя загубив державний акт на право власності на землю. Із об'яви в № 29 газети Вісник Великобурлуччини від 16.07.2016 року\~(а.с.26) видно, що на 6 сторінці даної газети знаходиться оголошення, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 699390, виданий на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с.28). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно\~\~до\~\~статті 1225 ЦК\~\~право власності на\~земельну\~ділянку переходить до спадкоємців\~ за загальними правилами\~\~спадкування\~\~(зі\~\~збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності\~на\~землю\~або\~іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст.391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України\~однією з підстав\~набуття громадянами України\~права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Крім того, Главою 86 ЦК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Пункт 23 даної Постанови вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.3.1. Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~ Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачі по справі є спадкоємцями першої черги по закону після смерті свого батька, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в установленому законом порядку вони не мають змоги в зв'язку з тим, що [PERSON] за життя загубив державний акт на право власності на землю. [PERSON] заповіт за життя не склав. Право [PERSON] та [PERSON], опікуном якої є [PERSON], на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька, є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті батька (а.с.15), що дає їй право в порядку ст.3 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, оригінал державного акту на спірну земельну ділянку втрачено, позивач іншим шляхом, крім судового не може захистити свої права та права недієздатної особи, опікуном якої вона є, суд вважає за можливе позов [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатної [PERSON], задовольнити та визнати за даними особами право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 14 жовтня 2011 року, на 1/3 земельної ділянки кожній, площею 5,2284 га. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, засвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 699390, виданого на імя [PERSON].

Outcome: approved