Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

До суду з зазначеним позовом 14.06.2019 року звернувся позивач. Свої вимоги мотивує тим, що він, відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 червня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за N° 2-2009 , він є власником житлового будинку за [ADDRESS] . В даному будинку є зареєстрованими : позивач [PERSON] , 1965 року народження та його дружина, [PERSON] , 1969 року народження, крім того в будинку залишилась зареєстрованою колишня власниця будинку [PERSON] , яка з дня укладення Договору купівлі-продажу, 23.06.2001 року в будинку не проживає, речей не зберігає. Просить суд визнати громадянку [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] та стягнути з неї судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи в його відсутність, заявлений позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась про день час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином поважність причин неявки в судове засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилась, поважності причин своєї неявки не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 червня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за N° 2-2009 , є власником житлового будинку за [ADDRESS] . На даний час в будинку залишилась зареєстрованою колишня власниця будинку [PERSON] , яка з дня укладення Договору купівлі-продажу, 23.06.2001 року в будинку не проживає, речей не зберігає. Встановлені обставини підтверджені письмовими доказами, актами обстеження фактичного проживання осіб від 04.04.2019 року,15.05.2019 року та 13.06.2019 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визначення особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Зазначене також випливає і з Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю». Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Стаття 141 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надав суду докази сплати судового збору в сумі 768 гривень 40 коп. ( квитанція №125 від 14.06.2019 року( а.с.1) оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved