Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Заступник керівника Немирівської місцевої прокуратури Хоменко П. звернувся до суду із вищевказаним позовом в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня» до [PERSON] , обґрунтовуючи підставність позову тим, що вироком Немирівського районного суду від 21.09.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 4250 грн., без позбавлення права керувати транспортним засобами. Вирок набрав законної сили 22.10.2020. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що [PERSON] 17.09.2019 біля 18:12 год., керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] , у якого в порушення вимог п. 31.4.5 (г) ПДР на задній осі встановлені різні шини, рухаючись з смт. Турбів Липовецького району в напрямку м. Вінниці по своїй смузі руху в світлу пору доби на відрізку автошляху між населеними пунктами с. Приборівка Липовецького району Вінницької області та с. Стадниця Вінницького району Вінницької області, в порушення пунктів 10.1, 11.3, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, під час виконання маневру обгону попутного транспортного засобу, не переконавшись в безпечності зміни напрямку руху та відсутності перешкоди у вигляді транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Renault Megane» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Renault Megane» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я. Загальна сума лікування хворого склала 18 100,80 грн., які у добровільному порядку відповідач не сплачує, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзиву. Ухвалою суду від 04.02.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 15.04.2021 було замінено позивача у цивільній справі з Немирівської місцевої прокуратури на Немирівську окружну прокуратуру. У судовому засіданні прокурор Шимонюк М.М. позовну заяву підтримала з підстав, що у ній наведені, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що майнову шкоду на лікування потерпілого від злочину він повністю відшкодував надавши грошові кошти законному представникові, отож витрати на лікування не підлягають стягненню. Крім цього, вказав, що розмір одного ліжко - дня є занадто завищеним. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що вироком Немирівського районного суду від 21.09.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 4250 грн., без позбавлення права керувати транспортним засобами. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 17.09.2019 біля 18:12 год., [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] , у якого в порушення вимог п. 31.4.5 (г) ПДР на задній осі встановлені різні шини, рухаючись з смт. Турбів Липовецького району в напрямку м. Вінниці по своїй смузі руху в світлу пору доби на відрізку автошляху між населеними пунктами с. Приборівка Липовецького району Вінницької області та с. Стадниця Вінницького району Вінницької області, в порушення пунктів 10.1, 11.3, 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, згідно з якими «п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.3. - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; п. 14.2 (в) - перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані», під час виконання маневру обгону попутного транспортного засобу, не переконавшись в безпечності зміни напрямку руху та відсутності перешкоди у вигляді транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Renault Megane» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Renault Megane» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як визначено в ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов`язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У разі сумніву в обґрунтованості перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні або в терміні лікування, у справі потрібно призначати відповідну експертизу. У п. 2 Порядку зазначається, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Із довідки КНП Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні Вінницької обласної ради № 02/33 від 05.01.2021 вбачається, що потерпілий від злочину [PERSON] , перебував на лікуванні у КНП "ВОДКЛ ВОР" у травматологічному відділенні в період з 17.09.2019 по 02.10.2019, проведено 1 ліжко - день, вартість одного ліжко - дня становить 1206 грн. 72 коп. Загальна сума лікування хворого (15 ліжко-днів) становить 18 100,80 грн. Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, підтверджено термін лікування потерпілого, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування, не встановлено сумнівів в обґрунтованості перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні або в терміні лікування, отож витрачені на стаціонарне лікування кошти потерпілого підлягають відшкодуванню у повному обсязі із винної особи, оскільки такі вимоги ґрунтуються на діючому законодавстві, що спростовує доводи відповідача надані ним в судовому засіданні. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 Цивільного процесуального кодексу України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отож суд присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких позивач був звільнений, оскільки позов задоволено повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved