Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

В січні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], так як вважає, що подальше збереження подружніх стосунків з відповідачем є не можливим, також просив суд неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишити проживати разом з ним згідно наявної між подружжям домовленості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, на підставі ч.6 ст.74 ЦПК України відповідач викликався в судове засідання за допомогою смс-повідомлення (а.с.13). Через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу з [PERSON] та просила справу розглянути у її відсутність. (а.с.14) В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, в позові зазначив, що з 2004 року проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюбні відношення припинено з грудня 2014 року. Він не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з нею однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї несумісність характерів, постійні конфлікти, які виникали через образи. Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини, залишивши сина проживати разом з ним. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 11.12.2004 року Слободзейським районним відділом ЗАГС, на підставі актового запису № 107. (а.с.3) Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України №536-311 від 19.06.2014 року. (а.с. 4) Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з грудня 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів. Позивач на розірвання шлюбу згоден та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Спору щодо поділу майна подружжя та місця проживання дитини не має. Сторони прийшли до згоди, що після розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] залишиться проживати з батьком. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально і підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву відповідача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - "[PERSON]". Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Сторони по справі прийшли до згоди, що з урахуванням інтересів дитини , з метою її повноцінного розвитку, навчання та виховання, доцільним буде після розірвання шлюбу залишити проживати неповнолітнього [PERSON] з батьком. Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved