Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , яка була надана їй для проживання рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради 1986 року, як особі, яка з родиною прибула для подальшого проживання, після аварії на Чорнобильській АЕС. У квартирі зареєстрований [PERSON] , який є її сином та відповідачем по справі. Після початку проведення АТО на території м. Слов`янська та м. Миколаївка [PERSON] виїхав за межі м. Миколаївка та з вказаного часу за місцем проживання не з`являвся, не проживає, комунальні послуги не сплачує, в обслуговуванні квартири, проведенні ремонту участі не приймає. Вважає, що реєстрація місця проживання відповідача порушує її права, як наймача квартири. Посилаючись на положення ст. 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України просить суд, визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 18 березня 2021 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах прави доказами та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~Суд,\~розглянувши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення справи\~по суті,\~приходить до\~висновку,\~що вимоги\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні встановлено, що згідно Листа виконавчого комітету Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області від 23 лютого 2021 року, Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради, які приймалися у 1986 році, передані на постійне зберігання до державного архіву Донецької області. На сьогоднішній день немає доступу до документів, які знаходяться в м. Донецьк, тобто на тимчасово непідконтрольній Уряду України території (а.с.8). Відповідно до Сумісного рішення президії профкому і адміністрації Слов`янської ГРЕС від 26 вересня 1986 року «Про виділення жилих приміщень працівникам, які прибули із Чорнобильської АЕС» [PERSON] , як особі, яка прибула для подальшого проживання, після аварії на Чорнобильській АЕС, та трьом членам її сім`ї, була надана для проживання квартира [ADDRESS] (а.с.9). Вищевказане підтверджується Посвідченням громадянина (громадянки), евакуйованого (ої) у 1986 році із зони відчуження, серії [NUMBER] , виданого 01 грудня 1992 року Донецькою обласною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] (а.с.10). Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виконавчого комітету Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області від 10 лютого 2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до Акту № 4069 від 09 лютого 2021 року, складеного за підписом секретаря Миколаївської міської ради І.В. Пересічної та засвідченого сусідами [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] дійсно на теперішній час мешкає разом із дочкою [PERSON] та онуком [PERSON] . Син [PERSON] зареєстрований за даною адресою, але з 2014 року не проживає за даною адресою (а.с.6). Відповідно до положення ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселились в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім`ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Частиною другою ст. 64 ЖК України встановлено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя"- наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно із ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України. Відповідач не надав до суду належних доказів поважності своєї відсутності понад шість місяців у спірному житлі, отже його відсутність не пов`язана з поважними причинами, передбаченими вказаною статтею. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved