Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитини. У заяві заявник зазначає, що вона є представником по довіреності [PERSON], яка 05.05.2016 народила дитину жіночої статі в м. Донецьк, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 776 від 02.06.2016, виданим Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства Донецької Народної Республіки та свідоцтвом про народження [PERSON] серії ДНР № 009115 від 31.05.2016 року. Мати позбавлена можливості отримати свідоцтво про народження дитини у відділі ДРАЦС, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Донецьк, де неможливо отримати медичний документ відповідного зразка, який може бути прийнято відділом ДРАЦС, для здійснення реєстрації народження, відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження [PERSON], [INFO], матір`ю якої є [PERSON], необхідне їй для державної реєстрації народження дитини в органах ДРАЦС України. Заявник [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву про встановлення факту народження дитини [PERSON], [INFO], без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Гадяцького районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відділу, проти заявлених вимог [PERSON] не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що заявлені вимоги[PERSON] про встановлення факту народження дитини підлягають до задоволення, з таких підстав. Як значиться у медичному свідоцтві про народження № 776 від 02.06.2016, виданому Донецьким Республіканським центром охорони материнства та дитинства Донецької Народної Республіки, у[PERSON], 05 травня 2016 року, народилася доношена дитина жіночої статі, перша за рахунком у матері, живонароджена. Мати дитини у шлюбі не перебуває. 31 травня 2016 року, Калінінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк Державної [PERSON] юстиції Донецької Народної Республіки, видано свідоцтво про народження дитини [PERSON], [INFO], відповідно до якого матір`ю дитини записана [PERSON], а батьком [PERSON]. Мати дитини - [PERSON], [INFO], є громадянкою України, зареєстрована за адресою: Україна, [ADDRESS]. Батько дитини - [PERSON], [INFO], є громадянином України, зареєстрований за адресою: Україна, м. Донецьк, вул. Герцена, 75. Судом встановлено, що батьки дитини не перебувають у шлюбі, у зв`язку з чим вони склали та підписали спільну заяву про визнання батьківства, засвідчену приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу 22.06.2016, зареєстровану в реєстрі за № 2286, 2287. Відповідно до вищевказаної спільної заяви, адресованої відділу ДРАЦС, [PERSON], громадянин України, визнає себе батьком [PERSON], 05.05.2016 року народженння, а мати дитини [PERSON], громадянка України, підтверджує цей факт та, відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, просить внести відомості про батька до актового запису народження її дитини, по батькові вказати за власним іменем батька [PERSON] та присвоїти їй прізвище батька [PERSON], а також видати свідоцтво про народження. [PERSON] своєю довіреністю від 22.06.2016, посвідченою приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу, зареєстрованою в реєстрі за № 2285, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в усіх судових установах з питань, що стосуються реєстрації у відповідних органах України факту народження її дитини, яка народилась 05.05.2016, а також отримати свідоцтво про народження. У листі Гадяцького районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 01.07.2016 № 8/04-03-28 значиться, що подані заявником [PERSON] документи для державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої 05.05.2016 у [PERSON], не відповідають формі, визначеній наказом [PERSON] охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», тому їй відмовлено у державній реєстрації народження. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1 ст. 2571 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Тимчасово окупована територія України - територія України, яка контролюється Російською Федерацією внаслідок анексії Криму, а також війни на сході України. Правовий режим тимчасово окупованої території визначає Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України" - особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Частиною 1 ст. 144 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини [PERSON], [INFO], є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадянина України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON], яка є представником матері дитини [PERSON], про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати\~\~свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], матір`ю якої є громадянка України [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Беручи до уваги, що батьки дитини [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], як було встановлено судом, не перебувають у шлюбі, а заявником [PERSON] додано заяву матері та батька дитини про визнання батьківства, тому суд вважає, що запис про батька дитини органу державної реєстрації актів цивільного стану потрібно здійснити відповідно до вимог ст. 126 Сімейного кодексу України, тобто за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, відповідно до п. 15 розділу третього Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом [PERSON] юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5.

Outcome: approved