Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] , призначити його опікуном малолітнього; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання онука [PERSON] в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначив, що 30.05.1998 року уклав шлюб із [PERSON] , у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 241 та від зазначеного шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . 23.09.2014 року між його донькою - [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільного життя його доньки [PERSON] із відповідачем не склалось. Позивач зазначив, що [PERSON] в період з грудня 2015 року по грудень 2017 року відбував покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, після звільнення від відбування якого, [PERSON] будь-яких зв`язків з сім`єю не підтримував, не піклувався про сина, не цікавився його розвитком, станом здоров`я та духовним розвитком, не працював, за місцем реєстрації не проживав. На підстави вказаного, його донька [PERSON] мала намір розлучитись із відповідачем, проте після звернення до суду, позовну заяву його донці було повернуто для усунення недоліків, які вона усунути не встигла, оскільки загинула [INFO] . Позивач вказав, що син, від спільного подружнього життя його доньки та відповідача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за місцем його реєстрації, він утримує малолітнього в повному обсязі й має всі необхідні умови для його виховання, тому просив призначити його опікуном над малолітнім [PERSON] . Крім того, позивач просив стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи до суду не з`явився, надав письмову заяву с проханням розглядати справу за їх відсутності, надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його сина [PERSON] та доцільності призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] . За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 23.09.2014 року, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб 23.09.2014 року, про що складено актовий запис № 832 (а.с. 19). Від вказаного шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] , виданого 09.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що 09.01.2015 року складено відповідний актовий запис № 21 (а.с.16). Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.11.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - повернуто позивачу, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 08.01.2020 року, [PERSON] померла [INFO] , про що 08.01.2020 року складено відповідний актовий запис № 328 (а.с. 21). З відповіді лікаря -педіатра КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» ХМР вбачається, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом фахівців КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» ХМР з народження. Батько, [PERSON] , з питань які стосуються здоров`я дитини до поліклініки не звертався (а.с. 36). Як вбачається з відповіді КЗ «ДНЗ (Ясла-Садок) № 362» - дитина [PERSON] , відвідує заклад дошкільної освіти з 10.04.2017 року, зі слів вихователя [PERSON] за цей період відвідування дитиною закладу дошкільної освіти проводили та забирали бабуся та мати. Батьківські збори відвідувала мати [PERSON] завжди має охайний та доглянутий зовнішній вигляд. Випадки перебування батька дитини [PERSON] у стані алкогольного чи іншого сп`яніння не зафіксовані (а.с. 37). Згідно інформації про особистість, за місцем мешкання [PERSON] характеризується з негативної сторони. Зі слів сусідів, [PERSON] зловживає спиртними напоями, громадський порядок порушує та порушує правила дорожнього руху, про що свідчить повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції (а.с.29, 38). Як вбачається з Висновку, наданого Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, що діє від імені органу опіки та піклування від 21.04.2020 року № 258 - вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 62-64). Так, згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу положень ст. 166 ЦПК України, вбачається, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання сина, свідомо нехтує своїми обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, суд вважає необхідним позов в цій частині задовольнити, позбавити батьківських прав відповідача, як такого, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини. При розв`язанні позовної вимоги щодо призначення опікуна малолітньому [PERSON] , суд виходить з наступного. Так, у відповідності до ч.1 ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 4 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклування за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до п. 50 постанови КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» опіка, піклування припиняється у разі: передачі дитини батькам (усиновлювачам); реєстрації шлюбу; надання дитині повної цивільної дієздатності; смерті опікуна, піклувальника або підопічного. Проект висновку виконавчого органу міської ради для подання до суду (у разі встановлення опіки, піклування судом) або проект рішення про припинення опіки готує відповідна служба у справах дітей. Якщо дитина досягла 14-річного віку, особа, яка виконувала обов`язки опікуна, стає піклувальником без прийняття окремого рішення. Окреме рішення також не приймається у разі досягнення підопічним повноліття або його смерті. Так, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану, між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб 30.05.1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 241 (а.с. 17). Від вказаного шлюбу, подружжя має дитину, [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.06.1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження від 13.07.1993 року зроблено відповідний запис № 3396 (а.с. 18). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 23.09.2014 року, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб 23.09.2014 року, про що складено актовий запис № 832 (а.с. 19). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 08.01.2020 року, [PERSON] померла [INFO] , про що 08.01.2020 року складено відповідний актовий запис № 328 (а.с. 21). З відповіді лікаря -педіатра КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» ХМР вбачається, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом фахівців КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» ХМР з народження. Станом дитини та забезпеченням йому належного догляду опікується бабуся - [PERSON] та дідусь - [PERSON] (а.с. 36). Як вбачається з відповіді КЗ «ДНЗ (Ясла-Садок) № 362» - дитина [PERSON] , відвідує заклад дошкільної освіти з 10.04.2017 року, зі слів вихователя [PERSON] за цей період відвідування дитиною закладу дошкільної освіти проводили та забирали бабуся та мати. Батьківські збори відвідувала мати [PERSON] завжди має охайний та доглянутий зовнішній вигляд. Випадки перебування батька дитини [PERSON] у стані алкогольного чи іншого сп`яніння не зафіксовані (а.с. 37). З оглянутого в судовому засіданні технічного паспорту вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] , в якій згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, зареєстроовані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 24-27). Згідно довідок КНП ХОР «ОНД» [PERSON] та [PERSON] на обліку лікаря нарколога не перебувають (а.с. 31). Згідно довідки КЗОЗ «МПНД № 3» [PERSON] та [PERSON] психіатричні протипоказання до виконання обов`язків опікуна відсутні (а.с. 35). Відповідно висновків про стан здоров`я [PERSON] та [PERSON] , останні придатні бути опікунами (а.с. 33). З довідок МВС вбачається, що [PERSON] та [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувались, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають (а.с. 34) Згідно довідки про доходи [PERSON] працює у Виробничому підрозділі «Основ`янська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», де займає посаду водія автотранспортних засобів (а.с. 39). Як вбачається з Висновку від 21.04.2020 року № 258, наданого Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, що діє від імені органу опіки та піклування - вважає доцільним призначення [PERSON] опікуном дитини - малолітнього [PERSON] (а.с. 62-64). Таким чином, враховуючи, що дитини [PERSON] проживає разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] , які за місцем проживання останнього створили необхідні умови для розвитку онука, у квартирі є необхідні побутові зручності, окрема кімната для дитини, ліжко, облаштоване місце для навчання та розвитку, іграшки, комп`ютер, одяг та взуття відповідно до віку та сезону, для проживання, виховання і розвитку дитини створені належні умови, у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині призначення його опікуном над малолітнім [PERSON] підлягають задоволенню. При розв`язанні вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів відповідача [PERSON] , суд виходить з наступного. Так, відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ч.2 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем обґрунтовані, зазначені факти знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved