Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади села Морозівка в особі Морозівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 2,3979 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Колос» с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії [NUMBER]). Вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, спадщину прийняла фактично вступивши в управління спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14.09.2018 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання не з'явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач копію ухвали від 14.09.2018 та доданих до неї матеріалів отримав, відзиву до суду не направив. Його представник в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі.(а.с.20) Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Колос" с. Морозівка, розміром 2,3979 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 10, 12). Відомості про те, що Державний акт на земельну ділянку видавався - відсутні. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивач, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 7), довідки Морозівської сільської ради № 285 від 04.05.2018 (а.с. 9) є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці крім позивача, як за законом так і за заповітом відсутні. Зокрема, з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 52310578 та № 52310582 від 16.06.2018 слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 14-15). Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивач не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія [NUMBER] втрачено (а.с. 8, 13). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. В даному випадку, вбачається, що даний спір виник у зв'язку з втратою документів, які посвідчують право на спадкове майно, а не у зв'язку з неправомірними діями відповідача - Морозівської сільської ради. У зв'язку з цим, суд вважає правильним судові витрати у виді судового збору віднести на рахунок держави. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved