Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що вона на тимчасово окупованій території 15.03.2016 року народила дитину [PERSON]. 30.03.2016.року отримала свідоцтво про народження дитини видане Харцизьцим міським відділом записів актів цивільного стану. Так як, вищезазначена територія визнана окупованою, свідоцтво про народження видане окупаційною владою є недійсним. Для реєстрації у законному порядку факту народження дитини, заявник звернулась до Вишгородського районного відділу ДРАЦС ГТУ у Київській області, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що надане заявником свідоцтво про народження не є документом, виданим Українським органом охорони здоров'я та не відповідає формі, яка визначена Українським законодавством. Зазначила, що у липні 2017 року вона виїхала з Донецької області та на даний час проживає у [INFO]. У звязку із чим звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території та просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], дата народження дитини [INFO], місце народження дитини - м. Харцизьк, Донецької області, мати дитини [PERSON], [INFO], громадянка України. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної РАЦС Вишгородського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, направив до суду лист, яким просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15.03.2016 року у м. Харцизьк, Донецької області, народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини видане Харцизьцим міським відділом записів актів цивільного стану, актовий запис № 96 (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Видане заявнику свідоцтво про народження відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"є недійсним і не створює правових наслідків. З відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського РУЮ № 16.9-64/2605 від 01.08. 2017 року на звернення [PERSON] щодо державної реєстрації народження дитини вбачається, що [PERSON] відмовлено у державній реєстрації народження дитини через відсутність документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження. Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що заявник бажає отримати свідоцтво про народження своєї дитини встановленого Українським законодавством зразка, але не має змоги, оскільки в неї відсутнє медичне свідоцтво про народження дитини. На підставі викладеного та враховуючи те, що заявник не має можливості надати медичне свідоцтво про народження дитини для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про необхідність встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], дата народження дитини [INFO], місце народження дитини - м. Харцизьк, Донецької області, мати дитини [PERSON], [INFO], громадянка України. Згідно із ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягають негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved