Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернувсь до суду з позовом до відповідача Глибочицької сільської ради (надалі відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Україна» ( с. Студениця Коростишівського району Житомирської області) розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, яке належало померлому [INFO] брату [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0031715, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів по КСП "Україна" Студеницької сільської ради за № 697 від 22.12.1998 р., яке прийняв, але не оформив своїх спадкових прав [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який проживав у с. Студениця, Коростишівського району. На день смерті батька з найближчих родичів був позивач. 18.12.1998 р. батько склав на користь позивача заповіт, відповідно якого заповів все своє майно. Позивач належним чином прийняв батькову спадщину та отримав у власність спадкове майно. [INFO] помер рідний брат позивача - [PERSON] , який був внесений у списки громадян, що мають право на отримання сертифіката на земельну частку (пай) в розмірі 3,02 в умовних кадастрових гектарах, та брату був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області, серії ЖТ № 0031715. На день смерті брат проживав та був зареєстрований з батьком, а тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України батько є таким , що прийняв спадщину після смерті свого сина, проте за життя не встиг оформити своїх спадкових прав. З метою оформлення спадкових прав після смерті батька в частині братового земельного паю, через відсутність правовстановлюючого документу - Сертифікату на право на земельну частку (пай) отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2021 р. № 200/02-31. Позивач є єдиним спадкоємцем всього майна і всіх прав батька - [PERSON] , інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, правовстановлюючий документ - Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, дублікат видати не можливо, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 12 листопада 2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач - [PERSON] та його представник - адвокат Ленський І.О. в підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач - Глибочицька сільська рада Житомирського району Житомирської області свого представника в підготовче засідання не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду подали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов наступних висновків з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копіями повторних свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.4-3). Ступінь родинних відносин позивача [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] як брата, батька підтверджуються матеріалами справи, а саме: копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 6-7). [PERSON] , [INFO] , до дня смерті був зареєстрований: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців після його смерті за цією ж адресою був зареєстрований та проживав - батько [PERSON] , [INFO] , і вказана обставина підтверджується довідкою Гибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 28.07.2021 № 190 (а.с.12). Відповідно до довідки від 12.07.2021 за №1119, що видана виконавчим комітетом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області згідно уточнених списків громадян, які мають право на середню земельну частку (пай) при приватизації і роздержавленні КСГП »Україна» с. Студениця, Коростишівського району Житомирської області затверджених пр. № 1 від 02.02.1996 р. зборів уповноважених КСГП «Україна» с. Студениця, під № 114 значиться [PERSON] , за яким рахується земельна частка (пай) № 608, площею 2,5206 га. (а.с.13). Як вбачається з повідомлення від 17.09.2021 за № 29-6-0.2-4775/2-21 та № 386/425-21 від 15.11.2021 Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЖТ № 0031715 від 22.12.1998 по КСП «Україна» на ім`я [PERSON] видано. Розмір земельної частки (пай) в умовних кадастрових гектарах 3,02 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката не видавався. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , за заявою позивача заведено спадкову справу № 31/2017. Видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.12.2017 року, що зареєстровано в реєстрі № 997 щодо спадкового майна : земельної ділянки, площею 1,9473 га, що розташована на території Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області (а.с. 9). Однак оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) через нотаріальну контору позивач не має можливості, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0031715 втрачено, і вказана обставина підтверджується оголошенням в ЗМІ (а.с. 18). Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Сірожкіною О.М. від 19.10.20021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька та заповідача [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що знаходиться на території Студеницької сільської ради Коростишівського району Житомирської області розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке [PERSON] прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після померлого [INFO] сина - [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа - Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0036449, виданого 29 січня 1997 року (а.с.19-20). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Відповідно до роз`яснень, які надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] у встановленому порядку, однак на даний час не може оформити свої права на спадкове майно - земельну частку (пай), яке [PERSON] прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа після смерті спадкодавця, в межах заявлених позовних вимог до даного відповідача вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі На підставі статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved