Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва», третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі ордеру від 03.07.1991 року Виконкомом Ватутінської районної ради народних депутатів його батькові - [PERSON], який з 12.03.1991 року працював в ДКП «Житлоремфонд», було надано право зайняти службове приміщення - однокімнатну квартиру [ADDRESS]. З 1991 року до дня смерті - 13.01.1996 року батько постійно проживав за вищезазначеною адресою разом зі своєю сім'єю. З 06.03.2014 року і по теперішній час [PERSON] працює на посаді двірника ЖЕК-303. В спірній квартирі проживає з донькою - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на наведені обставини та на те, що у спірній квартирі він продовжує проживати, несе всі витрати по утриманню жилого приміщення, просить позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просять суд його задовольнити. Представник відповідача Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 28). Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру № 1565 від 03.07.1991 року батькові позивача - [PERSON] було надано право зайняти службове приміщення -квартиру [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). На сьогоднішній день в спірній квартирі проживає позивач з донькою - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки № 69 від 26.08.2016 року [PERSON] працює в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду м. Києва» на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків прилеглими територіями ЖЕД-303 (а.с. 11). З Довідок, виданих КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду м. Києва» від 13.02.2015 року, 06.08.2015 року, 09.12.2015 року та Акту про проживання, складеного працівниками ЖЕК № 303 від 13.10.2016 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] з 03.07.1991 року проживає без реєстрації [PERSON] зі своєю донькою - [PERSON] (а.с. 13-15). За статтею 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Частинами 1,2 статті 64 ЖК України встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. За таких обставин суд, враховуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, а також той факт, що з померлим батьком [PERSON], позивач [PERSON] вселився в квартиру, вів спільне господарство, спірна квартира є постійним місцем проживання позивача з 1991 року, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved