Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2004 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС Камянсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області під актовим записом № 5. З відповідачем спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, на даний час проживають окремо, сімя фактично розпалась, розірвати шлюб добровільно в органах РАЦС відповідач відмовляється. За таких обставинах позивач вважає неможливим збереження сімї. Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Марковська». В судовому засіданні позивачка та її представниця позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі за зареєстрованим у встановленому порядку місцем\~ його проживання, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», також повідомлений через оголошення в газеті «Запорізька правда» від 29.06.2017 р. № 26 (23761), документів на підтвердження поважності причин неявки до суду не надано, від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 20 січня 2004 року уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області під актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 113366. Від шлюбу спільних дітей не мають. Частина 1 ст. 110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України о соба, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сімї неможливе. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України с тороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у сумі 640 грн., що підтверджується платіжним дорученням, та оплата (рахунок-фактура) за виклик до суду у газеті «Запорізька правда» у сумі 190 грн., які підлягають стягненню на користь позивача.

Outcome: approved