Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту батьківства, в обґрунтування якої зазначили, що померлий [INFO] року [PERSON] являється батьком заявників, посилаючись на те, що їх мати познайомилася з [PERSON] у 1985 році та не дуже тривалий час зустрічалася з ним, згодом завагітніла. [INFO] народилися заявники - [PERSON] та [PERSON]. Заявники зазначають, що, зі слів їх матері, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] та [PERSON], однак у зв'язку з труднощами, пов'язаними з вихованням заявників, припинив стосунки з їх матір'ю та більше не бачився з нею. 12.06.1986 мати заявників зареєструвала їх народження у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції. Ім'я та по-батькові заявників у Книзі реєстрації народжень було записано зі слів їх матері. У 2010 році через соціальні мережі заявники знайшли [PERSON] та почали з ним спілкуватися. Однак, [INFO] [PERSON] раптово помер та заявники поховали його, але перед похованням вони звернулися до бюро медичних експертиз, де на прохання заявників було зроблено забір крові померлого [PERSON] У зв'язку з тим, що позасудовим шляхом [PERSON] та [PERSON] не мають можливості провести генетичну експертизу ДНК для встановлення факту батьківства, який їм потрібен для оформлення спадкових прав, заявники вимушені звернутись до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні заявники підтримали свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особа Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши заявників, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] народилися [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданих 12.07.1986 року, батьками [PERSON] та [PERSON] зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 4, 5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 11041 (а.с. 8). Як вбачається з листа начальника Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи за № 28 від 14 вересня 2016 року, адресованого заявникам, ХОБСМЕ доповідає, що у відділенні судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи знаходиться зразок крові на марлі від трупу [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 17). Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 цього Кодексу (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою), батьківство щодо дитини може бути встановлено за рішенням суду. Виходячи з норм, передбачених ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Положенням абз. 1 п. 5 ППВСУ "Про застосування окремих норм Сіменого Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Абзацом 2 пункту 9 Постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. З висновку № 397 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків крові [PERSON], померлого [INFO], дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], вбачається, що [PERSON], померлий [INFO], може бути біологічним батьком дітей: [PERSON] та [PERSON], народжених [INFO] [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 % (а.с. 44-46). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved