Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в обґрунтування якої посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 15.11.2018 в результаті залиття її квартира зазнала наступні пошкодження: 1) у ванній кімнаті частково пожовкла та деформувалась конструкція із гіпсокартону, розмір пошкодження ~ 1.5 м x 04 м. Також деформована натяжна стеля, розмір пошкодження ~ 1 м x 1 м. Від попадання води вийшла з ладу люстра та три точкові світильники; 2) у кухні конструкція із гіпсокартону частково пожовкла та деформована, розмір пошкодження ~ 4 м x 3 м; 3) у великій кімнаті вийшов з ладу один точковий світильник. Дані пошкодження зафіксовані комісією в акті № 53 залиття квартири [ADDRESS] від 15.11.2018. Комісія в складі: начальника аварійно-ремонтної дільниці [PERSON], начальника дільниці [PERSON], майстра дільниці [PERSON] прийшла до висновку, що залиття квартири позивача трапилось в результаті того, що у квартирі [ADDRESS] , яка розташована на 11-му поверсі над квартирою № 228 , у ванній кімнаті лопнув водяний вентель 1/2 на ХВП, що є зоною відповідальності власника квартири [ADDRESS] . Згідно інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . 17.05.2019 об 11 год. 30 хв. представником ТОВ «Аелєкон» був проведений огляд пошкодженого нерухомого майна, на який запрошувався відповідач. [PERSON] на огляд не з`явилась, за результатами даного огляду було складено відповідний акт, який міститься у звіті від 30.05.2019 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] . Згідно звіту від 30.05.2019 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , розмір матеріального збитку, завданого вказаній квартирі, з урахуванням фізичного зносу, становить 48 242,00 грн. Позивач зазначає, що відповідач як власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний слідкувати за справністю санітарно-технічного обладнання, яке знаходиться в його квартирі. Саме в результаті протиправної бездіяльності відповідача (в чому чітко прослідковується його вина) лопнув водяний вентиль 1/2 на ХВП, що стало наслідком залиття квартири позивача, в результаті чого позивачу заподіяні збитки на суму 48 242,00 грн. [PERSON] зазначає, що крім матеріальної шкоди, у результаті протиправних дій відповідача їй була спричинена значна моральна шкода. Псування майна в результаті залиття квартири викликало в позивача душевні переживання, оскільки ремонт у ванній кімнаті вона здійснювала нещодавно та витратила значну суму коштів на це. У зв`язку з затопленням значний стрес отримали малолітні діти позивача, які проживають у квартирі. Нормальні життєві зв`язки позивача порушилися, оскільки вона вимушена була вживати заходів щодо збереження свого вцілілого майна, фіксації наслідків залиття квартири, встановлення причин залиття та відновлення своїх порушених прав. При цьому, відповідач повністю бездіє у вирішенні даної ситуації. У результаті душевних переживань та постійних стресів позивач відчула погіршення загального стану здоров`я, зокрема її почали турбувати головні болі, безсоння та погане самопочуття. Також, в результаті нервових стресів позивач помітила порушення у стосунках з оточуючими людьми. Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 48242,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 50000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завдані внаслідок залиття квартири, а також стягнути судові витрати, понесені, у зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою від 22.07.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати останню за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання, встановлено учасникам процесу строк на подачу до суду заяв по суті справи. 12.11.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що відповідно до акту про залиття квартири причиною залиття стало пошкодження водяного вентеля 1/2 на ХВП. Разом з тим, покладення відповідальності за залиття на власника квартири [ADDRESS] не відповідає вимогам підзаконних нормативно-правових актів, договору про надання послуг з послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, договору про надання послуг з управління багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 933, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку, послуги з постачання холодної та гарячої води є точка після першої водозапірної арматури на відгалуження від стояка у квартирі споживача. Відповідно до п. 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, чинного на момент виникнення спірних правових відносин, внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Відповідно до п.п. 5, 10 п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2005 № 630, виконавець зобов`язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт. Пунктом 2.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, передбачено, що система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів. Відповідно до п. 2.1.5. Правил до системи технічного огляду жилих будинків входить також профілактичне обслуговування будинків, яке є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. Періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків, а саме системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання проводиться кожні 3-6 місяців. Згідно з п. 5.3.4. Правил під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно, зокрема, регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та ін.; здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі; усувати засмічення в системі. Виконавцем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення є ТОВ «Житлоіндбудсервіс», який, серед іншого, зобов`язався проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акту (п.4.5.5 договору № 701-08). Крім того, 01.07.2016 між відповідачем та ТОВ «Зараз-9» укладено договір № 172 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, згідно з п. 1.2 якого, управитель зобов`язався серед іншого надавати послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення. Відповідно до п. 3.4.4 Договору, управитель зобов`язаний здійснювати обслуговування внутрішньобудинкових мереж відповідно до встановленого законом порядку, періодичності, строків та обсягів. Відповідно до п. 3.1.7 Договору, власник має право на відшкодування збитків, заподіяних його майну та (або) приміщенню внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. ТОВ «Житлоіндбудсервіс» як виконавець послуг з централізованого водопостачання та ТОВ «Зараз-9» як управитель та балансоутримувач будинку [ADDRESS] несуть відповідальність за технічний стан, поточний та капітальний ремонт всіх внутрішньобудинкових систем до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка включно, що знаходиться у квартирі споживача. В даному випадку, стався розрив саме першої запірної арматури на відгалуженні стояка у квартирі [ADDRESS] , власником якої є відповідач, що сторонами не заперечується. Таким чином залиття квартири позивача сталося з причини неналежного технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання виконавцем послуг та балансоутримувачем будинку, що призвело до розриву крана холодного водопостачання і залиття квартири позивача. Представник вважає, що підстави для покладення на відповідача відповідальності за шкоду завдану позивачу розривом першої запірної арматури, яка відноситься до внутрішньобудинкової, а не до внутрішньоквартирної системи водопостачання, відсутні. До того ж, представник відповідача зазначає, що акт про залиття квартири не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, оскільки, відповідно до п. 2.3.6. Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку 4 до Порядку. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. Разом з тим, акт залиття квартири складався без огляду членами комісії квартири [ADDRESS] , та за відсутності відповідача та/або його представника, без урахування членами комісії наданих представником позивача пояснень та документів на підтвердження того. Крім того, представник зазначає, що складений акт не містить даних про дату та причини залиття. Висновки комісії не відповідають фактичним обставинам справи. Обґрунтовуючи розмір матеріальної шкоди, позивач посилається на звіт про оцінку розміру матеріального збитку, підготовлений ТОВ «Аелєкон». Відповідач не погоджується із заявленим до стягнення розміром матеріальної шкоди, вважає цю суму завищеною з огляду на наступне. Акт залиття складено 15.11.2018, в той час як акт огляду завданих збитків складений ТОВ «Аелєкон», на який посилається позивач, 17.05.2019, тобто фактично через 6 місяців після настання події. Такий інтервал між датою залиття та оцінкою збитків викликає логічні сумніви щодо об`єктивності та неупередженості в її проведенні та подальших розрахунках. Крім того, наявні протиріччя між актом залиття та актом огляду завданих збитків. Так, фактичні пошкодження, спричинені залиттям квартири визначені в акті залиття від 15.11.2018, зокрема: 1) у ванній кімнаті частково пожовкла та деформувалась конструкція із гіпсокартону, розмір пошкодження ~ 1.5 м x 04 м. Також деформована натяжна стеля, розмір пошкодження ~ 1 м x 1 м. Від попадання води вийшла з ладу люстра та три точкові світильники; 2) у кухні конструкція із гіпсокартону частково пожовкла та деформована, розмір пошкодження ~ 4 м x 3 м; 3) у великій кімнаті вийшов з ладу один точковий світильник. Зазначені вихідні дані і повинні бути взяті до розрахунку заявленої до стягнення матеріальної шкоди. Водночас, в акті огляду завданих збитків від 17.05.2019 до пошкоджень у великій кімнаті додано часткову деформацію МДФ панелей на стелі та визначено роботи щодо їх заміни, декоративну планку розсувних дверей тощо. Площа приміщень (кухня, ванна, кімната), зазначена в звіті про оцінку є більшою ніж фактична, вказана у технічному паспорті квартири № 228 . Згідно технічного паспорту, площа кухні становить 9,4 кв.м. Водночас, під час розрахунку збитків ТОВ «Аелєкон» зазначено, що площі поверхні кухні, взяті до розрахунку - 11,3 кв.м. Такі невідповідності, на думку експерта, є наслідком перепланування і для підтвердження реальних збитків потрібен скоригований план БТІ, який в матеріалах справи відсутній. Зазначені невідповідності відображені у Висновку про визначення вартості матеріального збитку, завданого квартирі № 228 , підготовлено ТОВ «КФ ЄВРОКОН» (додається). Представник відповідача звертає увагу, що таким чином, результат незалежної оцінки розміру матеріального збитку від залиття квартири є спірним у зв`язку з відсутністю достовірної інформації про фактичний обсяг пошкоджень (площа приміщення, кількість світильників, тощо). Заперечує також і щодо стягнення відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, а також наявності причинно- наслідкового зв`язку між такими діями та завданою шкодою. Крім того, заявлено про неспівмірність заявлених до стягнення витрат на правову допомогу складності справи та фактично наданим послугам. 12.11.2019 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу. 28.01.2020 представник відповідача подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб ТОВ «Житлоінбудсервіс», ТОВ «ЗАРАЗ-9». Протокольною ухвалою від 28.01.2019 задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі в якості третіх осіб ТОВ «Житлоінбудсервіс», ТОВ «ЗАРАЗ-9». 28.01.2020 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, зі змісту яких слідує, що останній заперечує щодо доводів представника відповідача та зазначає, що порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків споруд та прибудинкових територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, на який посилається відповідач при обґрунтуванні віднесення запірної арматури до внутрішньобудинкової системи, визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). В той час, як Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 15.08.2018 № 219, на який посилається позивач, визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг. Тобто, Порядок № 219 є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем з визначенням, що ж належить до внутрішньобудинкової системи. В той час, як Порядок № 869 лише визначав механізм формування тарифів на послуги та не регулював порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем, а тому, відповідно, Порядок № 869 не може визначати, хто має обслуговувати ту чи іншу мережу водопостачання. Представник позивача зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 291 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869», пункт п`ятий постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 було виключено, що свідчить про застарілість його норм, які входили в колізію з нормами Порядку № 219, на який посилається позивач та який як спеціальний нормативно-правовий акт чітко регулює правовідносини, які склалися між сторонами. Щодо посилання відповідача на необхідність залучення ТОВ «Житлоінвестбудсервіс» до складання акта представник позивача вказує, що дане товариство не обслуговує внутрішньобудинкові системи. Представник відповідача лише зазначає ТОВ «Житлоінвестбудсервіс» як організацію, яка обслуговує внутрішньобудинокові системи, проте, не вказує пункту договору, який би про це свідчив. Навпаки, умови договору з даним товариством передбачають, що послуг по обслуговуванню внутрішньобудинокових систем ТОВ «Житлоінвестбудсервіс» не надає. Послуги з обслуговування внутрішньобудиноких систем гарячого і холодного водопостачання, згідно п. 1.2. договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком надає TOB «ЗАРАЗ-9», представники якого і брали участь при складанні акту, тому посилання представника відповідача на невідповідність акту є безпідставними. 28.01.2020 представником відповідача також подано до суду письмові пояснення, у яких останній заперечує щодо доводів представника позивача та зазначає, що належність першої водозапірної арматури до внутрішньобудинкової системи, а й відповідно до сфери відповідальності виконавця послуг з водопостачання визначена п. 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правових відносин), який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки виданий вищестоящим органом у структурі органів виконавчої влади. Представник посилається на те, що позивач зазнав збитків не з вини відповідача, в його діях відсутня протиправна поведінка та причинний зв`язок між його діями та шкодою, відповідно, в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, а отже і підстав для покладення на нього відповідальності за нанесену позивачу матеріальну та моральну шкоду немає. 23.07.2020 від ТОВ «Житлоінбудсервіс» до суду надійшли письмові пояснення, у яких третя особа посилається на те, що основним предметом діяльності ТОВ «Житлоінбудсервіс» є надання споживачам послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що здійснюється на підставі ліцензії на право здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно з рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 27.05.2015 № 120 ТОВ «Житлоінбудсервіс» є надавачем та виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної води в с. Чайки. TOB «Житлоінбудсервіс» надає споживачам села Чайки Києво-Святошинського району Київської області послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за допомогою відповідних зовнішніх водопровідних та каналізаційних мереж, які перебувають у нього на балансі. Питна (холодна) вода подається через зовнішні водопровідні мережі ТОВ «Житлоінбудсервіс» до багатоквартирного будинку на [ADDRESS] , в якому мешкають позивач та відповідач. При цьому, товариство звертає увагу на наступне розмежування майнової належності та, відповідно, відповідальності за належне утримання й обслуговування систем централізованого водопостачання: - зовнішні системи централізованого холодного водопостачання до зовнішньої стіни багатоквартирного житлового будинку належать ТОВ «Житлоіндбудсервіс», ним утримуються та обслуговуються; - внутрішньобудинкові системи централізованого холодного водопостачання відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку згідно зі ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", ч. 2 ст. 382 ЦК України та належать співвласникам будинку (усім власникам квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку) на праві спільної сумісної власності; - водопровідні системи холодного водопостачання всередині житлового (нежитлового) приміщення у багатоквартирному будинку належать власникові такого приміщення. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, тобто власник майна повинен забезпечувати утримання та обслуговування належного йому майна. Згідно з п. 4 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 № 219, обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку здійснюється виконавцем таких робіт та включає комплекс робіт від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення споживача. Тобто, за належне утримання та обслуговування внутрішньобудинкових водопровідних систем житлового будинку (як спільного майна) відповідають співвласники будинку (власники квартир і нежитлових приміщень). Для виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових водопровідних систем житлового будинку співвласники залучають на договірних засадах спеціалізовану організацію. Згідно з п. 7 вказаного Порядку технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку включає, серед іншого, огляд, налагодження, регулювання і випробування систем. Відповідно до п. 5 Порядку обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками). Тобто, позивач і відповідач відповідають за належне утримання та обслуговування водопровідних систем в межах належних їм квартир. ТОВ «Житлоінбудсервіс» не є власником (балансоутримувачем) внутрішньобудинкових систем будинку [ADDRESS] , а також співвласники цього будинку не укладали з даним товариством договір на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем. Таким чином, ТОВ «Житлоінбудсервіс» не утримує та не обслуговує внутрішньобудинкові системи вищевказаного будинку, в тому числі мережі, арматуру, обладнання та пристрої, що знаходяться всередині багатоквартирного будинку, та не відповідає за їх технічний стан. Ухвалою від 27.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Допитана в якості свідка в судовому засіданні від 13.04.2021 [PERSON] пояснила суду, що тривалий час проживає у квартирі [ADDRESS] . Восени 2018 року вказану квартиру затопило, постраждали кухня, велика кімната та ванна. Пошкодження зафіксувала комісія у відповідному акті. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні від 13.04.2021 зазначив, що є сином позивача та проживає у квартирі [ADDRESS] тривалий час. В 2018 році означену квартиру було частково залито водою, сусід обіцяв відшкодувати всі збитки, однак, не зробив цього, у зв`язку з чим вони були вимушені звернутись до ЖЕКу, який сформував відповідну комісію. Комісія зафіксувала пошкодження у квартирі № 228 за вказаною адресою актом, при цьому в квартиру [ADDRESS] комісія не заходила. Надалі було проведено оцінку розміру матеріального збитку. Хто і як перекривав воду свідку не відомо. [PERSON] , будучи допитаним у якості свідка в судовому засіданні від 13.04.2021, пояснив, що являється троюрідним братом відповідача, тривалий час проживає у квартирі [ADDRESS] . 15.11.2018 був вдома, коли відбувся прорив води, та вживав заходів, аби перекрити її подачу. Проте, зробити це у квартирі не представилось можливим, оскільки кран, що має перекривати подачу води в квартиру якраз і був пошкоджений, а тому, сантехнік, який прийшов на виклик, перекрив воду у підвалі. В день залиття представники власника квартири № 228 до його житла не заходили, так само як і комісія ЖЕКу, але заходив сантехнік. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про слухання справи без його участі, заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.05.2019 № 166326367. [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.05.2019 № 16632683. Згідно акту від 15.11.2018 № 58 про залиття квартири [ADDRESS] , комісія у складі начальника аварійно-ремонтної дільниці [PERSON], начальника дільниці [PERSON], майстра дільниці [PERSON] склали цей акт про те, що при обстеженні квартири [ADDRESS] були виявлені наступні пошкодження: 1) у ванній кімнаті частково пожовкла та деформувалась конструкція із гіпсокартону, розмір пошкодження ~ 1.5 м x 04 м. Також деформована натяжна стеля, розмір пошкодження ~ 1 м x 1 м. Від попадання води вийшла з ладу люстра та три точкові світильники; 2) у кухні конструкція із гіпсокартону частково пожовкла та деформована, розмір пошкодження ~ 4 м x 3 м; 3) у великій кімнаті вийшов з ладу один точковий світильник. Комісія прийшла висновку, у квартирі [ADDRESS] , яка розташована на 11-му поверсі над квартирою № 228 у ванній кімнаті лопнув водяний вентиль 1/2 на ХВП, що є зоною відповідальності власника кв. [ADDRESS] . Акт затверджено директором ТОВ «ЗАРАЗ-9» Левченком Ф.М. З актом ознайомлений мешканець квартири № 228 . 17.05.2019 об 11 год. 30 хв. представником ТОВ «Аелєкон» був проведений огляд пошкодженого нерухомого майна, на який запрошувався відповідач. За результатами даного огляду було складено відповідний акт, який міститься у звіті від 30.05.2019 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] . Згідно звіту від 30.05.2019 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , розмір матеріального збитку, з урахуванням фізичного зносу, становить 48 242,00 грн. Згідно акту приймання-передачі робіт з незалежної оцінки від 31.05.2019, вартість означених робіт становить 2610,00 грн. 01.07.2016 між [PERSON] та ТОВ «ЗАРАЗ-9» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Відповідно до умов даного договору, управитель, серед іншого, надає власнику послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання. Власник має право на відшкодування збитків, заподіяних його майну та (або) приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю, внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Управитель зобов`язаний, серед іншого, здійснювати обслуговування внутрішньобудинкових мереж відповідно до встановленого законом порядком, періодичності, строків та обсягів. Між ТОВ «Житлоінбудсервіс» та [PERSON] (власник квартири [ADDRESS] ) укладено договір № 701-08 про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, відповідно до умов якого споживач, серед іншого, має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, завданої його життю чи здоров`ю, внаслідок неналежного надання або ненадання послуг. Виконавець зобов`язаним проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акту. Відповідно висновку ТОВ «КФ ЄВРОКОН» про визначення вартості матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , незалежну оцінку розміру матеріального збитку виконало ТОВ «АЕЛЄКОН». Звіт про незалежну оцінку виконаний згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національних стандартів № 1 та № 2, ЦК України. Перелік необхідних робіт для відновлення конструктивних елементів, що були пошкоджені внаслідок руйнування, визначається на підставі чинних ДБН та Правил по визначенню вартості будівництва. Оцінювач для визначення вартості відшкодування матеріальної шкоди, що виникла внаслідок залиття квартири, застосував порядок та форму, які встановлені ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» (зі змінами). Визначення вартості здійснюється розрахунковим методом за допомогою автоматизованого комплексу «АВК-5», рекомендованого листом Держбуду України від 31.12.2008 за № 9/10-1306, розробником якого є ТОВ «НВФ «АВК Созидатель», з урахуванням середніх цін на будівельні матеріали та вироби, рівня середньої заробітної плати одного робітника-будівельника. Також розрахунок проводився із використанням інформації, наданої у прайс-листах будівельних компаній та магазинів будівельних матеріалів. Розміри пошкоджень, які визначено ТОВ «ЗАРАЗ-9» та які наведені у акті № 58 залиття квартири, не відповідають розмірам пошкоджень, що наведені у звіті про оцінку. В акті від 17.05.2019 огляду пошкоджень нерухомого майна представником ТОВ «АЕЛЄКОН» розміри пошкоджень не вказані. У квартирі № 228 , можливо, проведено перепланування і для підтвердження цього факту потрібен скоригований плат БТІ, тому що план за поверхами і план розміщення світильників, що є додатками до звіту, не співпадають. Таким чином, результат незалежної оцінки розміру матеріального збитку від залиття квартири водою, на думку директора ТОВ «КФ ЄВРОКОН», є спірним, у зв`язку з відсутністю достовірної інформації про фактичний обсяг пошкоджень (площа, кількість світильників, тощо), і яка не підтверджена власником квартири [ADDRESS] . Як слідує з відповіді від 21.04.2020 № 67 ТОВ «ЗАРАЗ-9» на адвокатський запит, товариство щодо профілактичного обслуговування запірної арматури у квартирі [ADDRESS] , повідомляє, що не обслуговує сантехнічні прилади безпосередньо в квартирі власників, оскільки це є зоною відповідальності власника квартири. Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного. Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК України. Так відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Сторонами не заперечується факт залиття 15.11.2018 квартири [ADDRESS] , внаслідок пошкодження запірної арматури у квартирі [ADDRESS] . В той же час, представник позивача зазначає, що перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення не належить до внутрішньобудинкової системи, а представник відповідача вказує на протилежне. Положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено зобов`язання виконавця підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності, і зобов`язання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем за типовим договором. Істотними умовами такого договору, зокрема є: визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж; порядок здійснення ремонту (ст. 26). Крім того, у Законі наведено визначення термінів, які у ньому вживаються. Зокрема, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. Точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання. Суд погоджується з позицією представника позивача, що перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення не належить до внутрішньобудинкової системи та у даному випадку мають застосовуватись положення Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 № 219, оскільки вказаний нормативно-правовий акт є спеціальним по відношенню до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869. Пунктом 3 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 № 219, передбачено, що запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи. Закон прямо не визначає зобов`язання обслуговуючої компанії виконувати роботи з її заміни. З досліджених судом договорів між відповідачем та третіми особами слідує, що останні взяли на себе відповідальність щодо обслуговування лише внутрішньобудинкової системи постачання води. Враховуючи викладене, пошкодження першої запірної арматури на відгалуженні від стояка у межах квартири [ADDRESS] є зоною відповідальності власника даної нерухомості. Проте, надаючи оцінку акту від 15.11.2018 № 58 про залиття квартири [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, у разі аварії чи залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної особи не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу в майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Такі пояснення, заперечення, доповнення може внести до акту обстеження і потерпіла особа, зокрема, щодо обсягів залиття. Отже, законодавством чітко визначено, що факт залиття, його причина та обсяг пошкоджень мають фіксуватись у складеному акті комісійного обстеження приміщення, у якому відбулось залиття. Саме такий акт і є відповідним (належним, допустимим, достовірним) доказом, на підставі якого відбувається розрахунок матеріальної шкоди вартості відновлювального ремонту. Однак, акт від 15.11.2018 № 58 не містить відомостей про: прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість. Акт не мітить відомостей, що при огляді квартири № 228 був присутній власник, мешканець квартири [ADDRESS] або ж їх представник. Не містить й акт підпису власника, мешканця квартири [ADDRESS] або ж їх представника про ознайомлення з таким актом або ж інформації про відмову від підпису останніх. Враховуючи, що акт складено за відсутності всіх заінтересованих осіб, останній не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, а тому не може бути прийнятий судом як належний доказ вини відповідача у залитті квартири позивача. З огляду на те, що звіт від 30.05.2019 про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , був складений на підставі зазначеного акту від 15.11.2018 № 58, такий звіт також відхиляється судом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги встановлені обставини, суд доходить переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, оскільки матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача у залитті квартири позивача. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved