Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Грудницької І. М., [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її сини: він та відповідач [PERSON] Після смерті матері він у встановлений законом шестимісячний строк звернувся з заявою про прийняття спадщини до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори. Однак свідоцтво про право на спадщину оформлено не було. Коли ж звернувся до нотаріальної контори в 2013 році за отриманням свідоцтва про право на спадщину, йому стало відомо, що відповідач [PERSON] отримав у приватного нотаріуса Грудницької І. М. свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.12.2012 на цілий житловий будинок [ADDRESS]. Посилаючись на те, що свідоцтво про право власності на спадкове майно, видано 18.12.2012 приватним нотаріусом Грудницькою І. М. на підставі якого [PERSON] на праві власності належить спірний житловий будинок отримано відповідачем з порушенням закону, просив суд визнати зазначене свідоцтво частково недійсним. Визначити, що частки у спадщині його та відповідача [PERSON] є рівними і складають по ? кожному та визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті матері. Крім того, в свідоцтві про смерть матері її прізвище зазначене як «[PERSON]» в той час, як в його паспорті його прізвище зазначене як «[PERSON]», а тому позивач просить встановити факт родинних відносин між ним та його матір'ю. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову. Представник позивача просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову. Факт родинних відносин позивача і його матері [PERSON] визнав. Відповідач приватний нотаріус Грудницька І. М. в судове засідання не з"явилася. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а. с. 73). На момент смерті [PERSON] була власником буд. [ADDRESS] (а. с. 93, 84). 15 грудня 2012 року відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Грудницької І. М. із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], так як він є сином та прийняв спадщину, фактично вступивши у володіння будинком бо проживав та був зареєстрований у вказаному будинку. 18 грудня 2012 року відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на цілий житловий [ADDRESS]. Як вбачається з спадкової справи № 94/2001 від 25.01.2001 [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON] (а. с. 65, 126). Позивач просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його матір'ю [PERSON], та зазначає, що в свідоцтві про смерть померлої її прізвище зазначене, як «[PERSON]» в той час, як в його паспорті його прізвище зазначене як «[PERSON]». Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження позивача, де його прізвище російською мовою, як і прізвище матері зазначене, як - «[PERSON]», «[PERSON]». Крім того, факт родинних відносин між ними визнав відповідач у справі [PERSON], який є його рідним братом, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в цій частині та визнати, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю - [PERSON], [INFO] Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час відкриття спадщини) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] в рівних частках є її діти: [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) (а. с. 19) та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) (а. с. 19). Як вбачається з матеріалів справи обоє спадкоємців прийняли спадщину (а. с. 65, 74). Відповідно до ст. 66 Закону України „Про нотаріат", спадкоємець має право одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину - це саме той документ, який посвідчує права спадкоємця на спадкове майно, точніше перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця. Крім цього, якщо успадковане майно підлягає обов'язковій державній реєстрації (нерухомість), то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців правовстановлюючим документом. Стаття 1301 ЦК України визначає підстави і порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Серед підстав визнання свідоцтва недійсним дана стаття прямо називає лише відсутність права спадкування у особи, на ім'я якої було видане свідоцтво (наприклад, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, які давали б їй підстави для закликання до спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване). Проте свідоцтво може бути визнане недійсним також в інших випадках, встановлених законом, що дозволяє стверджувати про те, що перелік підстав визнання свідоцтва недійсним не є вичерпним і може бути розширений шляхом аналізу й тлумачення інших норм спадкового права. Зокрема, підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його неуповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо серед імовірних спадкоємців за законом або заповітом є ненароджена дитина спадкодавця, зачата за його життя тощо. Відповідно до абз.3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним; визнання відмови від спадщини недійсною; визнання шлюбу недійсним; порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. В даному випадку виданим свідоцтвом про право на спадщину порушені права позивача [PERSON], який теж є спадкоємцем за законом першої черги та своєчасно звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON], а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2012, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І. М., а саме в частині права на спадщину за законом на ? частку житлового будинку [ADDRESS] підлягають задоволенню. Тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] при спадкуванні за законом після смерті [PERSON] є рівними та складають по ? частини спадкового майна, а також визнати за позивачем право власності на ? частку житлового будинку літ. А-2 кам'яний, має житлову площу 120,80 кв. м., загальну площу 251,10 кв. м., до нього належать господарські та побутові будівлі та споруди: літня кухня літ. Б, альтанка літ. Н, огорожі № 3, 10, 56, 6, 7, 11, споруди № 2,1, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. За таких обставин, суд дійшов висновку про те. що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved