Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

В квітні 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому [PERSON] просила: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 255 «а» по вул. І.Кожедуба в м. Біла Церква. В обгрунтування позову зазначала, що [PERSON] втратив право користування будинком № 255 «а» по вул. І.Кожедуба в м. Біла Церква, оскільки не проживає в даному приміщенні з вересня 2016 року. Відповідач відзиву до суду не надав, його позиція на час розгляду справи суду не відома. 15.05.2018 року у справі відкрите провадження. 16.07.2018 року судове засідання не відбулось, оскільки належним чином повідомлені сторони до суду не зявились, розгляд справи відкладений на іншу дату. 15.08.2018 року в судове засідання зявилась позивач, відповідач до суду не зявився повторно, в звязку із чим на підставі ст. 280 ЦПК України суд вирішив розглядати справу в заочному порядку. В судовому засіданні суд заслухав вступне слово позивача, допитав свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили викладені в позові обставини та після дослідження матеріалів справи видалився до нарадчої кімнати. В ході судового розгляду, судом встановлене наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2009 року (а.с. 6) [PERSON] належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під № 255 «а», розташований по вул. Петра Запорожця в м. Біла Церква, Київської області. Згідно довідки про місце проживання та склад сімї № 1325 від 27.02.2018 року виданою Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради у належному [PERSON] будинку окрім неї зареєстрований відповідач та ряд інших осіб. Відповідно до показів свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] [PERSON] не проживає у належному [PERSON] будинку з вересня 2016 року. Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Будь-яких доказів, що спростовують встановлені судом обставини в матеріалах справи відсутні. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації понад шість місяців без поважних причин, тому вимоги позовної заяви про визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved