Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 14.07.2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис за № 213. Підставами звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, [PERSON] зазначає те, що з відповідачем спільне життя не склалося, зокрема через небажання іти на компроміс. Від спільного проживання з відповідачем дітей не мають. В добровільному порядку розірвати шлюб [PERSON] відмовляється. В зв'язку з цим вона ([PERSON]) вважає, що шлюб існує формально та просить його розірвати. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. Про день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс повідомлення від 01.04.2014 року, та подана нею заява, щодо розгляду справи у її відсутності. У поданій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений. В заяві поданій до суду справу просить розглядати у його відсутності. Щодо розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст. 21 ч. 1 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що 14.07.2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис за № 213 (свідоцтво про шлюб серія: [NUMBER] від 14.07.2012 року, при матеріалах справи). Від спільного проживання в сторін дітей не має. Відповідно до ст. 56 ч. 2 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 1 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до ст. 106 СК України або одного з них відповідно до ст. 107 цього Кодексу. Проте дійти згоди, щодо подачі до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяви про розірвання шлюбу подружжя не змогло, що й спонукало позивачку відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, скористатись своїм правом на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 111 ч. 1 СК України, судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, зокрема - ухвалою від 16.12.2013 року сторонам було надано трьохмісячний строк для примирення. Але за наданий строк сторони не помирилися. Згідно ст. 51 ч. 1 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально. Тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. У зв'язку з чим їх шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 ч. 1 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище"[PERSON]" . Згідно ст. 114 ч. 1 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved