Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту смерті у певний час, в якій вказує, що він є онуком померлої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яка будучи громадянкою України, що зареєстрована за адресою [INFO], перебуваючи на території Автономної Республіки Крим у м. Євпаторії, 25.12.2015 року померла від набряку головного мозку, якому передував інфаркт головного мозку в правій півкулі. За вказаним фактом Євпаторійською міською лікарнею Республіки Крим видано лікарське свідоцтво про смерть серії 35 № 012860. Захоронення [PERSON] відбулось на території Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської ради, про що виконавчим комітетом видано відповідну довідку № 1012 від 25.12.2015р. При цьому заявник вказує, що 26.12.2015 року, маючи намір провести державну реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть, він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції у Харківській області з відповідною заявою. Проте, відповіддю № 432/08.4-03-01 від 26.12.2015 року за підписом начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції у задоволенні такого прохання йому було відмовлено, оскільки лікарське свідоцтво про смерть серії 35 № 012860, видане Євпаторійською міською лікарнею Республіки Крим не відповідає вимогам законодавства України та запропоновано звернутися до суду. Встановлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Заявник просить суд встановити такий факт, який в судовому засіданні просив свою заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного правління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив постановити рішення згідно з нормами діючого законодавства на підставі тих документів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту\~ст.3 ЦПК України\~вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234\~ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1ст.256\~ЦПК України суд\~розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273\~ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4ст.273\~ЦПК\~і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35\~ЦПК. Згідно\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п.1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; - повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Суд встановив, що [PERSON] є громадянкою України та зареєстрована в [INFO], що підтверджується копією паспорта (а.с.6). 25.12.2015р. [PERSON] перебуваючи в м.Євпаторія Автономної Республіки Крим, тимчасово окупованої території, померла, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серія 35 №012860 від 25.12.2015 року, яке видане Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим «Євпаторійська міська лікарня» (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що заявник є сином [PERSON], а остання є донькою [PERSON], що свідчить з свідоцтв про народження (а.с.10,11). Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~АР Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дії\~Конституції та\~законів України.\~Статтею 9 цього Закону\~передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню, так як заявник є громадянином України, зареєстрований та проживає у на території України, його бабуся була громадянкою України, але перебувала на тимчасово окупованій території України - в м.Євпаторія Автономної Республіки Крим, де померла 25.12.2015 року, про що була видана довідка про причину смерті та видане органом державної влади Російської Федерації свідоцтво про смерть, яке згідно ч.3ст.9\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~є недійсними, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. На підставі викладеного,\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved