Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Головний лікар Обласного комунального закладу "Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В.Співака» звернувся до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], і в обґрунтування заявлених вимог вказав про те, що 19.04.2017 року о 12-40 год. до гострого психіатричного відділення СОКПНД за самозверненням повторно надійшов [PERSON] у звязку з погіршенням психічного стану, а саме: скарги на погане психічне самопочуття, безсоння, «плутанину думок в голові, просив надати йому допомогу, госпіталізувати у відділення. Зі слів опікуна відомо, що після зміни дози підтримуючого лікування психічний стан [PERSON] погіршився, останні три доби він не ночував вдома, не повідомляв про своє місцезнаходження. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад: органічний шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом Рішенням Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] було визнано недієздатним. Опікуном було призначено [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 676 від 20.11.2012 [PERSON] було звільнено від повноважень опікуна за її особистою заявою і опікуном призначено [PERSON]. 20.04.2017 року [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про його госпіталізацію в примусовому порядку у психоневрологічний стаціонар. Комісія дійшла до висновку про те, що спостереження і лікування [PERSON] можливе тільки лише в стаціонарних умовах. Крім того, ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану. Тому заявник звернувся до суду і просить ухвалити рішення про госпіталізацію в примусовому порядку у психоневрологічний стаціонар [PERSON] У судовому засіданні прокурор не заперечував проти госпіталізації в примусовому порядку у психоневрологічний стаціонар [PERSON] У судовому засіданні представниця заявника - лікар-психіатр [PERSON] підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. У судовому засіданні законний представник [PERSON] не заперечувала проти госпіталізації в примусовому порядку у психоневрологічний стаціонар [PERSON] Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення представниці заявника, пояснення законного представника, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], хворіє на психічне захворювання: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом 19.04.2017 року о 12-40 год. до гострого психіатричного відділення СОКПНД повторно надійшов [PERSON] у звязку з погіршенням психічного стану, а саме: скарги на погане психічне самопочуття, безсоння, «плутанину думок в голові, просив надати йому допомогу, госпіталізувати у відділення. Зі слів опікуна відомо, що після зміни дози підтримуючого лікування психічний стан [PERSON] погіршився, останні три доби не ночував вдома, не повідомляв про своє місцезнаходження. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] було визнано недієздатним. Опікуном було призначено [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 676 від 20.11.2012 [PERSON] було звільнено від повноважень опікуна за її особистою заявою і опікуном призначено [PERSON] 20.04.2017 року [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про його госпіталізацію в примусовому порядку у психоневрологічний стаціонар. Комісія дійшла до висновку про те, що спостереження і лікування [PERSON] можливе тільки лише в стаціонарних умовах. Крім того, ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Така госпіталізація особи здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що заява головного лікаря комунального закладу "Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В.Співака» про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON] є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved