Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулася з позовом [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому зазначила, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], через нотаріальну контору вона позбавлена можливості в зв'язку з тим, що в неї відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право [PERSON] на земельну ділянку, яка входить до складу спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судом було надано об'яву у газету "Слобідський край" про виклик [PERSON] в судове засідання для участі у розгляді справи. Але відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються не надав. Позивач надала до суду заяву, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис №25. Факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], встановлений рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 18 квітня 2014 року (справа №2-о/631/24/2014). Суд зазначає, за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області 07 вересня 2012 року, реєстраційний № 112, відповідно до якого заповів [PERSON], [INFO], все те, що буде належати йому на день його смерті, на що по закону матиме право. Судом встановлено, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Станичненської сільської ради, загальною площею 5,3322 гектарів, в тому числі рілля площею 4,8453 гектари кадастровий №6324285000:03:003:0057, пасовища - 0,4869 гектари кадастровий №6324285000:03:002:0185, відповідно до державного акта про право приватної власності на землю серія ЯБ №203695, виданого на підставі розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації від 18 листопада 2004 року №407, зареєстрованого у Книзі записів державних актів за №674 від 22 квітня 2005 року, на ім'я [PERSON]. Згідно довідки відділу Держземагентства у Нововодолазькому районі Харківської області №0614/280 від 26.03.2014 року [PERSON] дійсно є власником державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №203695. Суд зазначає, відповідно до довідки № 117, виданої 14 лютого 2014 року Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, [PERSON], [INFO], на момент смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з сином, [PERSON], 1971 року народження, відповідачем по справі. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач та відповідач по справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька. Суд зазначає, в шестимісячний термін з моменту смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але в зв'язку з тим, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право [PERSON] на земельну ділянку, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №203695 був втрачений при невідомих обставинах (повідомлення в газеті ,,Водолазький кур'єр,, від 05 квітня 2014 року - Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №203695, зареєстрований в у книзі записів державних актів за №674 від 22 квітня 2005 року, виданий на ім'я [PERSON], вважати недійсним), позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину нотаріальному порядку. Згідно ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець , за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідач по справі є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК Ураїни. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом перевірено, інших спадкоємців за заповітом які б фактично прийняли спадщину, або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 1299 ЦК України передбачено обов'язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Судом встановлено право власності спадкодавця, [PERSON], який помер [INFO], на спадкове майно, у зв'язку з чим суд вважає за доцільне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved