Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи- органу опіки та піклування в особі Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживала в цивільному шлюбі в період з 2010 року по осінь 2013 рік. У них народився син [PERSON], [INFO]. З осені 2013 року відповідач залишив сім"ю і переїхав проживати в Самбірський район, в м. Рудки. З того часу він не приймає участі у вихованні дитини, не надає жодної матеріальної допомоги, не приділяє необхідного батьківського піклування та повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Крім того, у їх сина [PERSON] в грудні 2014 року виявили злоякісну пухлину правого ока та по даний час лікується та отримує хіміотерапію. [PERSON] за весь час перебування дитини в лікарнях не приймав участі у лікуванні та догляді за сином. Вона виховує та утримує сина самостійно. Дитині створені всі необхідні умови для її належного проживання та виховання. Враховуючи наведене, просить суд позов задоволити та позбавити батьківських прав відповідача, а також стягувати з нього аліменти в розмірі 1000 грн на місяць, яка підлягає індексації, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала та дала пояснення, аналогічні за змістом позовної заяви, просить суд позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому згідно ст. 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів В судовому засіданні представник третьої особи Дорощак В.М. позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що комісією Золочівської районної державної адміністрації Львівської області з питань захисту прав дитини вирішено визнати за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки відповідач з 2013 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не цікавиться життям та здоров'ям сина та не приймає участі у його вихованні, а тому просить суд позов задоволити. В судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач протягом тривалого часу не приймає участь у вихованні дитини та не надає жодної матеріальної допомоги. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]., батьками дитини вкзані сторони по справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не цікавиться своїм сином, його життям та майбутнім, матеріально не допомагає. Дитина проживає з матір'ю, котра піклується про виховання та її розвиток. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] тяжко хворіє, перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом ретинобластома-ОД-Т-3с NOMO та проходив хіміотерапію. Вказане підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 7840 Одеської дитячої клінічної лікарні відділення гематології,медичними заключенням інституту хвороб і тканинної терапії, витягом з історії хвороби № 916 Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру, тощо. Як вбачається із висновку комісії Золочівської районної державної адміністрації Львівської області з питань захисту прав дитини від 30.09.2015 року, батько [PERSON] протягом 2013 років ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не цікавиться життям та здоров'ям сина [PERSON], не приймає участі у його вихованні, а тому комісія вважає за доцільне позбавити його батьківських прав. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку утримання дитини. У процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і в частині стягнення аліментів, тому слід стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону та не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень та стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. сплачений нею при подачі позову до суду.

Outcome: approved