Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, третя особа: державний нотаріус Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], про визнання правочину дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як спадкоємець за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 17 березня 2013 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №497068, видане 19.03.2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції), який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Харківська, 10 с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлому спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.09.2001 року. За життя 30 липня 2010 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне на день смерті майно заповів їй. Заповіт посвідчений секретарем Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 30.07.2010 року, зареєстрований в реєстрі за №44. Спадщину вона прийняла, проте, звернувшись до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, постановою нотаріуса від 06.06.2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.09.2001 року нотаріально не посвідчений, а зареєстрований в Царичанській філії Придніпровської товарної біржі за №760-НД/760-Н 18.09.2001 року. В звязку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.ст.328, 1216, 1233, 1241 ЦК України, прохає суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду надіслали заяву з проханням провести розгляд справи у відсутність їх представника та визнають позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа державний нотаріус Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. 17 березня 2013 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №497068, видане 19.03.2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції), який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Харківська, 10 с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлому спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.09.2001 року (а.с.8). За життя 30 липня 2010 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне на день смерті майно заповів позивачу. Заповіт посвідчений секретарем Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 30.07.2010 року, зареєстрований в реєстрі за №44 (а.с.7). Спадщину позивач прийняла, проте, звернувшись до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, постановою нотаріуса від 06.06.2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.09.2001 року нотаріально не посвідчений, а зареєстрований в Царичанській філії Придніпровської товарної біржі за №760-НД/760-Н 18.09.2001 року (а.с.11). Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК України, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна №760-НД/760-Н від 18.09.2001 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст.15 Закону України "Про товарну біржу", зареєстрований в Царичанській філії Придніпровської Товарної Біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. У відповідності до вимог ст.227 ЦК України підлягає реєстрації в БТІ за місцем знаходження нерухомості. Таким чином, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст.15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №760-НД/760-Н від 18.09.2001 року - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул.Харківська, 10 с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, оформленого в Царичанській філії Придніпровської Товарної Біржі, дійсним. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців за законом чи заповітом та спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині не має, а тому, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved