Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] у вересні 2015 року звернувся із позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2007 померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді домоволодіння №15 по вул. Панаса Мирного у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області. Проте, за життя [PERSON] не зареєструвала в установленому законом порядку своє право власності на вказане нерухоме майно. Спадкоємцями майна померлої [PERSON] є позивач [PERSON], її сестра [PERSON] та брат [PERSON], який помер 03.04.2015. З метою нотаріального оформлення права на вказане спадкове майно [PERSON] звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, проте їй в цьому було відмовлено через відсутність реєстрації правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок та господарські споруди. У судовому позивач [PERSON] позов підтримала, вказавши, що вона та її померлий брат [PERSON] є спадкоємцями майна померлої [PERSON] та прийняли спадщину після смерті матері. Спадкоємців після смерті [PERSON] немає, тому просила у цілому визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок «А-1» загальною площею 46,4 кв. м., житловою площею 24, 3 кв. м., сарай «Б», погріб «В», вбиральню «Г», які розташовані по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області. Представник відповідача - Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, відповідач направив до суду листа, у якому позов [PERSON] до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом визнав, просив справу слухати у його відсутність. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування від 12 грудня 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] є власником жилого будинку житловою площею 56 кв.м. з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області на земельній ділянці Пирятинської міської ради (а.с.19-21). 03 травня 2007 року [PERSON] померла (а.с.7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вказане домоволодіння, що розташоване по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області (а.с.14-18). Відповідно до даних погосподарської книги по с. Замостище Пирятинського району Полтавської області, власником домогосподарства по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області є [PERSON] (а.с.9-12). Спадкоємцями за законом першої черги майна померлої [PERSON] є: її син [PERSON], який прийняв спадщину за правилами ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10-11) та її дочка - [PERSON] ( а.с.6, 43), яка прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про її прийняття у встановлений рішенням суду строк (а.с.36,56). Інша спадкоємиця за законом на майно померлої [PERSON] її дочка [PERSON], у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері не прийняла. [PERSON] помер 26.03.2015 (а.с.8) та спадщина після його смерті ніким із спадкоємців не була прийнята (а.с.31-32). З метою нотаріального оформлення права на домоволодіння №15 по вул. Панаса Мирного у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області позивачка звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ, а саме договір дарування на вищевказане нерухоме майно, не зареєстрований в установленому законом порядку (а.с.23,24). Дана обставина перешкоджає [PERSON] у розпорядженні спадковим майном. Згідно з інформаційною довідкою № 121-П від 07.04.2015, виданої ФОП [PERSON] загальна вартість домоволодіння по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області складає 40\~257 грн, домоволодіння складається із житлового будинку «А-1» загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 24.3 кв.м ( площа будинку змінилася у звязку з розбиранням частини будинку (веранди) та не відноситься до самочинного будівництва), сараю «Б», погреба «В» та вбиральні «Г» (а.с.10). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також, статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема, на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК, пункт 5 Постанови №5 Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За приписом ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до норми статті 244 ЦК УРСР 1963 року, яка була чинною на час набуття [PERSON] права власності на житловий будинок, договір дарування жилого будинку підлягав реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Разом з тим, за наявності у матеріалах справи нотаріально посвідченого договору дарування будинку по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області, доцільно говорити, що мати позивача набула право власності на вказане домоволодіння правомірно, оскільки діюче на той час законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності з обов'язковою державною реєстрацією об'єкту нерухомості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлої [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, а правовстановлюючий документ на нерухоме майно не зареєстрований в установленому чинним законодавством порядку, інакше як у судовому порядку визнати право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок та господарські споруди по вул. Панаса Мирного,15 у с. Замостище Пирятинського району Полтавської області, неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved