Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Луковець-Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] У позовній заяві зазначено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], яка була власником земельної частки (паю) розміром 58,27 умовних кадастрових гектари на території Луковець-Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивачки, її брата [PERSON] та сестри [PERSON] Внаслідок того, що [PERSON] померла [INFO] не прийняла спадщини, а [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на її користь, вона є єдиною спадкоємицею на майно померлої. Позивачка фактично прийняла спадщину, на даний час бажає оформити свої спадкові права, про що подала відповідну заяву у нотаріальну контору. Однак через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) її матері втрачено, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, рекомендовано звернутися до суду. Просила позовні вимоги задовольнити. У підготовче засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представники відповідачів у підготовче засідання не прибули, направили на адресу суду письмові клопотання про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги визнають повністю, не заперечують щодо задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 22.09.2000 р. виконавчим комітетом Луковець-Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно довідки відділу у Рогатинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 0-9-0.26-136/107-18 від 04.09.2018 р. при розпаюванні земель спілки власників селянських господарств «Луковець» на території Луковець-Вишнівської сільської ради, згідно розпорядження Рогатинської райдержадміністрації № 295 від 29.09.2000 р., [PERSON] набула право на отримання середньої земельної частки (паю) розміром 58,27 умовних кадастрових гектарів. [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) на 01.01.2018 р. становить 31841,46 грн. Згідно заповіту, посвідченого [PERSON], головою виконавчого комітету Луковець-Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 21 вересня 1997 року за реєстровим № 26, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. [PERSON] померла 21 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 22.06.2016 р. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON], на користь [PERSON] що підтверджується його заявою, посвідченою 13.07.2018 р. секретарем виконавчого комітету Луковець-Вишнівської сільської ради. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 15 серпня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на право на земельну частку (пай) у спілці власників селянських господарств «Луковець» на території Луковець-Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, через відсутність (втрату) правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності [PERSON] на право на земельну частку (пай). У газеті "Голос опілля" № 31 від 11 серпня 2011 року опубліковано оголошення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] і спадкоємцем [PERSON] документально підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER], виданим 21 травня 1963 року, відповідно до якого її батьками зазначені [PERSON] і [PERSON]; свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] згідно якого [PERSON] 09 лютого 1963 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (ч.1 ст. 1274 ЦК України). Згідно з роз'ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України). Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved