Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 1997 р.н., в зв'язку з продовженням навчання в розмірі 2 200 гривень, щомісячно до закінчення навчання. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу має спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття, але продовжує навчання, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим просить зобов'язати його до сплати аліментів в примусовому порядку. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених в заяві. Відповідач позов визнав частково з огляду на матеріальну неспроможність надавати допомогу в розмірі, на якому наполягає позивач. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позов [PERSON] підтримала повністю, просила справу розглянути в її відсутність (а.с. 16). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26 вересня 2011 року рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області (а.с.3). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з марір'ю. Згідно із представленою довідкою № 176-03 від 19.09.2014 року [PERSON] навчається на бюджетній формі навчання на факультеті філології та журналістики в Полтавському національному педагогічному університеті ім.. В.Г.Короленка на денному відділенні, термін навчання становить кінцеву дату 30.06.2018 року (а.с.6). Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначила, що утримання дитини, включаючи оплату за 4-х разовий проїзд за маршрутом Комсомольськ-Полтава, проживання в гуртожитку в м. Полтава, а також оплату одягу, харчування та елементарних побутових потреб становить 2200 грн. на місяць. Проте надавати будь-яку допомогу відповідач відмовляється формально - з особистих неприязних мотивів. Вирішуючи позов в межах заявлених [PERSON] вимог, суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, з врахуванням положень ст. 182 СК України та позиції відповідача по справі, приймає до уваги найбільш вагомі обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. Матеріальне становище відповідача: Так, заперечуючи проти позову, відповідач послався на розмір власних доходів (а.с. 28,29), наявність іншої сім'ї та обов'язків перед нею, що в сукупності унеможливлює надання допомоги в розмірі, який вимагає позивач. Враховуючи положення ст.198 СК України, яка аліментний обов'язок батьків пов'язує лише з їх матеріальним станом, суд, прийнявши до уваги розмір доходів відповідача та його обов'язків перед новою сім'єю, який включає в себе також певний матеріальний обов'язок, і який він вочевидь визначає для себе найбільш актуальнішим, ніж обов'язок по утриманню власної дитини, суд, здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, має всі підстави дійти висновку, що відповідач, попри наведені ним мотиви, має реальну можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, з огляду на що вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] щодо покладення на [PERSON] обов'язку по утриманню дитини, яка продовжує навчання. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та враховуючи дані навчального закладу щодо вартості проживання в гуртожитку, як вони зазначені позивачем і не спростовані стороною відповідача, а також вартість щомісячного проїзду додому, суд вважає, що розмір аліментів на дитину, з врахуванням положень ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2015 рік" щодо розміру прожиткового мінімуму на одну особу відповідного віку та працездатності, має бути визначений сумою 700 грн. на місяць, що з врахуванням рівного обов'язку батьків по утриманню дитини, буде цілком достатнім для забезпечення витрат на навчання та задоволення її розумних побутових потреб. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved