Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Адвокат Губар А.Л. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» повернути позивачу [PERSON] стягнуте за виконавчим написом №1753 від 31.07.2019 року, виданим приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком В.С., шляхом стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» грошової суми в розмірі 26 235,76 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 31 липня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем на підставі заяви представника АТ «Банк Форвард» Шишло Р.В. від 29.07.2019 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1753, яким звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №109421293 від 30.09.2013 року, укладеним з ІАТ «Русский Стандарт» правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» на повну суму заборгованості за кредитом в розмірі 25 385,76 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в сумі 850 грн., а загалом 26 235, 76 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2020 року виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., яким з [PERSON] на користь АТ "Банк Форвард" стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 26235,76 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню. 21.09.2020 року позивач звернулась до АТ «Банк Форвард» про повернення стягнутих коштів, але листом від 15.10.2020 року №26/1-08-3448 відповідач повідомив про відсутність заборгованості у позивача. 09 квітня 2021 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.07.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, на підставі заяви представника АТ «Банк Форвард» було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1753, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №109421293 від 30.09.2013 року, укладеним з ІАТ «Русский Стандарт» правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» на повну суму заборгованості за кредитом в розмірі 25 385,76 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в сумі 850 грн., а загалом 26 235, 76 грн. 23.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження № 59894446 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса (а.с.6). 04.09.2019 року приватний виконавець ІМНО Вольф Т.Л. винесла постанову у виконавчому провадженні №59894446 про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди виконавцю в сумі 2623,58 грн. (а.с.8). 04.09.019 року приватний виконавець ІМНО Вольф Т.Л. було винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 30859,34 грн. (а.с.9). 27.11.2019 року приватним виконавець ІМНО Вольф Т.Л. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Цією постановою звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] для погашення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 2000 грн. на рахунок приватного виконавця Вольф Т.Л., суми боргу на рахунок стягувача в розмірі 26 235,76 грн., а також основної винагороди приватного виконавця в сумі 2623,58 грн. Загальна сума стягнення - 30 859,34 грн. (а.с.10). Згідно відомостей, наявних у довідці АТ КБ «ПриватБанк» від 27.11.2020 року №TECUKKLAQ17UTQKD,19.10.2019 року з карткового рахунку [PERSON] було списано платіж в розмірі 30 111,42 грн. згідно платіжної вимоги № 59894446 від 24.10.2019 року, призначення платежу: борг стягнути з [PERSON] відповідно до постанови про арешт коштів ВП №59894446 від 04.09.2019 року по виконанню виконавчого напису №1753 від 31.07.2019 року (а.с.7). 13 квітня 2020 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення у справі №755/16105/19 про задоволення позову [PERSON] про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №1753, вчиненого 31.07.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 26 235,76 грн. на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» (а.с. 11-13). 07.09.2020 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. ( Павелків Т.Л. після зміни прізвища виконавця) винесла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2020 року, яким виконавчий напис нотаріуса визнаний таким, що не підлягає виконанню. Також приватним виконавцем було знято арешт з коштів боржника, накладений постановою виконавця від 04.09.2019 року (а.с.16). Приватний виконавець повернув лише суму основної винагороди в сумі 2623,68 грн. та суму витрат виконавчого провадження в розмірі 2000 грн. Про повернення сум міститься інформація у довідці від 27.11.2020 року №TECUKKLAQ17UTQKD. В частині повернення стягнутої з позивача суми боргу за виконавчим написом нотаріуса в розмірі 26 235,76 грн. приватний виконавець відмовив, посилаючись на те, що сума перерахована стягувачу АТ «Банк Форвард» (а.с.17). 21 вересня 2020 року позивач звернулася до АТ «Банк Форвард» з проханням повернути грошові кошти, які були списані з банківського рахунку на підставі виконавчого напису №17563 від 31.07.2019 року, виданого приватним нотаріусом ІМНО Кондратенком В.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «банк Форвард» заборгованості у розмірі 26 235,76 грн., оскільки виконавчий напис був визнаний судом таким, що не підлягає виконаню (а.с.14). АТ «Банк Форвард» листом від 15.10.2020 року №26/1-08-3448 повідомив про відсутність заборгованості у позивача (а.с.15). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем АТ «Банк Форвард» суми у розмірі 26 235,76 грн. було стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved