Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], що складається з двох кімнат, загальна площа 55,2 кв.м., житлова площа 28,5 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що вона та [PERSON] перебуваючи в шлюбі вступили в 1986 році в члени житлово-будівельного кооперативу №4 «Весна». Згідно проведення жеребкування [PERSON] отримав двухкімнатну квартиру в під'їзді №6 на четвертому поверсі, під номером [ADDRESS]. На підставі протоколу загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу №4 «Весна» №12 від 24 квітня 1986 року, затвердженого виконавчим комітетом Звенигородської міської ради народних депутатів 21 червня 1986 року, вони отримали ордер за номером 128, виданий 03 липня 1986 року, який надавав право на заселення в квартиру [ADDRESS] В вищевказаному ордері вказано її та їхню спільну доньку [PERSON]. Починаючи з 19 липня 1988 року, після закінчення будівництва будинку, ремонту квартири та відповідно до картки про прописку вона, [PERSON] та їхня донька [PERSON] прописалися в квартирі розпочали спільне проживання і по даний час там проживають, крім доньки, яка [INFO] Пайові внески за кооперативну квартиру були внесені повністю.Однак свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру та державну реєстрацію цього права вона не здійснювала у зв'язку з тим, що відповідно до раніше діючого законодавства, а саме ст.15 Закону України «Про власність», який діяв на момент перебування її в правових відносинах з ЖБК-4 «Весна» право власності на квартиру виникало з моменту повної виплати пайових внесків за цю квартиру. На даний час вона розпорядитися своїм житлом: продати, подарувати, передати в управління або іпотеку, не має можливості, бо відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації. В зв'язку з змінами в законодавстві вона вирішила зареєструвати право власності на квартиру, а тому звернулась до державного реєстратора виконавчого комітету Звенигородської міської ради про реєстрацію права власності. За результатом розгляду її заяви вона отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав від 14 серпня 2018 року №42524581. Підставою для відмови у реєстрації стала невідповідність поданих нею документів вимогам законодавства, що регулюють питання реєстрації нерухомого майна, а саме: Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. Серед поданих нею документів, відсутні документи, визначені в статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", які можуть бути підставою для реєстрації права власності, тому реєстратором застосовано пункт 14 частини першої статті 27, де зазначено « інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно». Підстави для реєстрації права власності в цьому випадку визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 де пунктами 77-81 визначено перелік документів, необхідних для реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово- будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу. Заявнику необхідно подати документи, визначені в пункті 80, а саме: для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об'єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу подаються: - довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). Крім цього, відповідно до статті 19 Закону України «Про кооперацію», кооператив є власником будівель, споруд та іншого майна. Таким чином для реєстрації права власності на квартиру, розташовану в кооперативному будинку, необхідно підтвердити правоздатність юридичної особи, повноваження посадової особи та власність житлово-будівельного кооперативу №4 «Весна»» на будинок [ADDRESS] В інформації, отриманої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомостей про реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS] Відповідно до інформації, отриманої в результаті пошуку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, житлово-будівельний кооператив №4 «Весна», як юридична особа не зареєстровано. В зв'язку з відсутністю відомостей про власника будинку, неможливо встановити суб'єкта, який має юридичне право на розпорядження майном кооперативу, та має повноваження видати довідку члену кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Довідка, пред'явлена замовником, не може вважатися належним документом, так як вона видана незареєстрованою юридичною особою, підписана особою, повноваження якої нічим не підтверджені, не має реєстраційного номера, передбаченого для такого виду документів, має кутовий штамп та завірений печаткою кооперативу, який діяв за часів Української Радянської Соціалістичної Республіки, але з того часу в Україні не зареєстровано і тому відповідно до статей 80,87,89,91,92 ЦК України, не має цивільної правоздатності та дієздатності, як юридична особа і є таким, що припинив свою діяльність та не діє. В зв'язку з цим та відсутність документів, що посвідчують у заявника права власності на нерухоме майно, унеможливлюють визнання державою права власності на квартину за заявником шляхом проведення державної реєстрації заявленого права. В зв'язку з вищевикладеними обставинами вона змушена звернутися до суду за захистом свого права. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представники відповідача та третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог не з'явились в підготовче судове засідання. Подали через канцелярію суду заяви, в яких зазначили що при вирішенні питання щодо задоволення позову або відмови в ньому покладаються на розсуд суду. Також просили розглянути справу без їх участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що представником відповідача та третьою особою не надано заперечень проти задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом власності, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно проведення жеребкування [PERSON] отримав двухкімнатну квартиру в під'їзді №6 на четвертому поверсі, під номером [ADDRESS]. На підставі протоколу загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу №4 «Весна» №12 від 24 квітня 1986 року, затвердженого виконавчим комітетом Звенигородської міської ради народних депутатів 21 червня 1986 року, отримали ордер за номером 128, виданий 03 липня 1986 року, який надавав право на заселення в квартиру [ADDRESS] ( а.с.10- 11). Відповідно до довідки виданої головою ЖБК-4 «Весна» [PERSON]. дійсно являється уповноваженим власником ЖБК-4 «Весна» і до складу її сім'ї входить чоловік [PERSON], які прописані за адресою : [ADDRESS] (а.с.15). Заборгованості [PERSON] перед ЖБК -4 «Весна» немає, що підтверджується довідкою головою ЖБК-4 «Весна «(а.с.16). Як вбачається з довідки директора КП «ЧООБТІ» Т.А. Філінської 5-ти поверховий будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS] є кооперативного характеру будівництва, тому визнання права власності на той час за усією будівлею не визнане. Після передачі квартир в користування власникам, кожен бажаючий з довідкою від голови кооперативу спеціального зразка звертався в органи місцевої влади про визнання права власності на квартиру яку він сам собі побудував. Так право власності на квартиру [ADDRESS] де проживає [PERSON] не зареєстровано. (а.с. 17-18). З довідки виданої міським головою Звенигородської міської ради Саєнком О.Я. вбачається, що кооперативний будинок ЖБК-4 «Весна» за адресою [ADDRESS] не перебуває у міській комунальній власності( а.с.19) Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень , що для реєстрації права власності на квартиру, розташовану в кооперативному будинку, необхідно підтвердити власність «ЖБК №4-«Весна» на будинок [ADDRESS] Відповідно до інформація отриманої в результаті пошуку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомостей про реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS] не виявлено, також не виявлено запису про реєстрацію права власності на квартиру 66. Відповідно до інформації отриманої в результаті пошуку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ЖБК№4-Весна», як юридична особа не зареєстровано. В зв'язку з відсутністю відомостей про власника, неможливо встановити суб'єкта, який має юридичне право на розпорядження майном кооперативу, та має повноваження видати довідку члену кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. (а.с. 23). Довідка, пред'явлена замовником, не може вважатися належним документом, так як вона видана незареєстрованою юридичною особою, підписана особою, повноваження якої нічим не підтверджені, не має реєстраційного номера, передбаченого для такого виду документів, має кутовий штамп та завірений печаткою кооперативу, який діяв за часів Української Радянської Соціалістичної Республіки, але з того часу в Україні не зареєстровано і тому відповідно до статей 80,87,89,91,92 ЦК України, не має цивільної правоздатності та дієздатності, як юридична особа і є таким, що припинив свою діяльність та не діє. В зв'язку з цим та відсутність документів, що посвідчують у заявника права власності на нерухоме майно, унеможливлюють визнання державою права власності на квартину за заявником шляхом проведення державної реєстрації заявленого права. До частини 4 статті 91 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення підприємства. В зв'язку з припиненням цивільної правоздатності власника будинку неможливо встановити суб'єкта, який має юридичне право на розпорядження майном кооперативу, що залишилось після його ліквідації та право видати довідку члену кооперативу про членство особи в кооперативі та про внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Частиною 3 статті 384 Цивільного кодексу України - « у разі викупу квартири, член житлово- будівельного кооперативу стає її власником», та абзацом 2 статі 19-1 Закону України «Про кооперацію» - «у разі викупу квартири, член житлово- будівельного, кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону». Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме статтею 3 передбачає обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. В зв'язку з вищевикладеними обставинами позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого права. Відповідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (п. 6) зазначено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, які набрали законної сили Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з приписами ч.3 п. 10 ст.175 ЦПК України підтверджую, що мною не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самими предметом та з тих самих підстав. Враховуючи те, що позивач [PERSON] набула законного права на проживання в квартирі на підставі ордеру виданого виконавчим комітетом Звенигородської міської ради на право вселення в квартиру [ADDRESS], набула права власності на квартиру у відповідності до закону, в повному обсязі сплатила всі внески, в тому числі пайові та кредитні. Відсутність власника будинку [ADDRESS] Відсутність зареєстрованих прав на квартиру [ADDRESS] однак не може отримати право власності на дану квартиру в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити її право шляхом визнання права власності за законом на квартиру [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved