Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до Олександрійської районної державної адміністрації про визнання права на земельні частки (паї), що належали спадкодавцеві на підставі сертифікатів, що втрачені, в порядку спадкування за заповітом. Під час судового розгляду справи до участі у справі як співвідповідача залучено Новопразьку селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області як орган територіальної громади. Мотивуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що [INFO] р. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка перебувала у власності КСП «Хлібороб» розміром 5,02 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку(пай), виданого 8 вересня 1997 р. Олександрійською районною державною адміністрацією на ім'я спадкодавця. Спадщину прийняла його дружина - [PERSON], якій 13 червня 2003 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак за свого життя вона не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та виготовити свідоцтво про право власності на своє ім'я - [INFO] р. вона померла. [PERSON] залишила заповіт на її, позивачки , користь. До спадщини належать земельні частки (паї) , які успадкувала [PERSON] від чоловіка та, власне, пай, на який 8 вересня 1997 р. Олександрійською районною державною адміністрацією видано сертифікат на її ім'я КР № [NUMBER]. В травні 2014 р. вона, [PERSON], звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовив у їх видачі з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Два сертифікати були загублені відразу після смерті [PERSON], про що було зроблено оголошення до районної газети «Сільський вісник». Вона, позивачка, прийняла спадщину, бо постійно проживала із [PERSON] до дня відкриття спадщини. Видача дублікатів сертифікатів законодавством не передбачено. Позивачка вважає, що відповідно до ст.1218 ЦК України, що права та обов'язки спадкодавця на земельні частки (паї) перейшли до неї. До закінчення судового розгляду позивачка уточнила свої вимоги: просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку(пай) розміром 5,02 в умовних кадастрових гектарах, посвідченому сертифікатом на право на земельну частку(пай) серії КР № [NUMBER], виданого [PERSON] 8 вересня 1997 р. Олександрійською районною державною адміністрацією, та на земельну частку (пай) розміром 5,02 га в умовних кадастрових гектарах, отриманого [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 червня 2003 р. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з наведених вище підстав. Представник відповідача - Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, однак від відповідача надійшла заява з проханням провадити розгляд справи за відсутності представника територіальної громади. Представник Олександрійської державної районної адміністрації Єрух А.О. позов визнав, вважаючи, що існують підстави для визнання права на земельні частки в порядку спадкування. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], представника відповідача - Олександрійської районної державної адміністрації - Єруха А.О, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги до Новопразької селищної ради підлягають задоволенню, а в позові до Олександрійської районної державної адміністрації необхідно відмовити. Суд встановив, що позивачка є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] р., і прийняла спадщину , оскільки проживала зі спадкодавцем [PERSON] на день смерті останньої. Інших спадкоємців немає. Спадкова справа не заведена. При зверненні позивачки до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні частки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом, оскільки відсутні документи, які б мали посвідчувати право спадкодавця на земельні частки (паї) - сертифікати. Позивачка не має змоги надати сертифікат, що посвідчує право спадкодавця [PERSON] на земельну часку, бо його оригінал втрачено, а право на земельну частку, що перейшло останній від чоловіка на підставі свідоцтва про право на спадщину, не зареєстровано. Відповідно до ст.23 ЗК України 1991 р., який діяв на час виникнення земельних правовідносин, учасниками яких являються [PERSON] та [PERSON], право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. В п. 17 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 р. передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як роз'яснено в постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 р., у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Як свідчить довідка управління Держземагенства в Олександрійському районі Кіровоградської області від 12 березня 2015 р. на ім'я [PERSON] Олександрійською державною районною адміністрацією виготовлено та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № [NUMBER] від 8 вересня 1997 р. площею 5,02 в умовних кадастрових гектарах . Також 13 червня 2003 р. в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) по КСП «Хлібороб» здійснено відмітку про перехід права на земельну частку(пай) від [PERSON] до [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. На ім'я [PERSON] Олександрійською районною державною адміністрацією було виготовлено та видано сертифікат на право на земельну частку(пай) серії КР № [NUMBER] від 8 вересня 1997 р. Правовідносини з приводу спадщини, що виникли в зв'язку із смертю [PERSON], регулюються ЦК України , який набрав чинності 1 січня 2004 р. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець має прийняти спадщину в порядку та строки, передбачені ст.1269, ст. 1270 ЦК України. Отже, до позивачки перейшли усі права та обов'язки, які належали [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті останньої. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що існують підстави, передбачені законом, для визнання права на земельні частки за позивачкою в порядку спадкування за заповітом, оскільки іншого способу захисту своїх прав у спадкоємця [PERSON] немає. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. Належним відповідачем у даній справі є Новопразька селищна рада. Наразі вимоги до Олександрійської районної державної адміністрації безпідставні. Оскільки на стягненні судових витрат з відповідача позивачка не наполягає, вони їй не компенсуються.

Outcome: approved