Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування позову зазначила, що 20 травня 2017 року в Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між сторонами по справі, був зареєстрований шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею, своєю матірю [PERSON]. Спільно з відповідачем вони були лише три місяці, а потім, коли вона була вагітною, він залишив її і став проживати з іншою жінкою.Після народження дитини відповідач надавав дитині матеріальну допомогу лише в перші два місяці, після чого він ним не цікавиться, до них не приходив, грошей не давав. Відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, яка в змозі матеріально підтримувати свою малолітню дитину. Він має офіційне місце роботи в готелі « Ірис», де має постійний заробіток, частину якого він має віддавати своїй дитині.На данний час у звязку з народженням дитини вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому потребує допомоги з боку чоловіка.Оскільки відповідач у добровільному порядку надавати їй матеріальну підтримку не бажає, її прохання відкидає, вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився , про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином ,відповідно до діючого законодавства, про причини не явки суд не повідомив. В судове засідання сторони не зявилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а в разі ухилення від цього обовязку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] за серією І-ВЛ № 510001 виданого виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району, Харківської області, підтверджується, що батьком дитини є [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с.3). Статтею 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні факти, враховуючи те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704.80 грн. в дохід Державної судової адміністрації, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved