Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вироком встановлено, що [PERSON] 05.12.2015 року о 21.00 годині, рухаючись по автодорозі сполученням Вінниця-Житомир, в напрямку смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, перебуваючи за кермом автомобіля [NUMBER] зеленого кольору із пасажиром [PERSON], не дотримався правил дорожнього руху та, не впоравшись із керуванням, з'їхав із проїзної частини, де допустив зіткнення із деревом, внаслідок чого пасажир [PERSON] був госпіталізований до МКЛ ШМД №2 м. Вінниця з тілесними ушкодженнями у вигляді закритої травми грудної клітки - перелом 7-го ребра зліва, які виникли від дії твердого тупого предмету (предметів) та які згідно висновку судово-медичної експертизи №1963/117 від 09.03.2016 року за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день ) розлад здоров'я. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] з 06.12.2015 року до 18.12.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги, за час його перебування в лікарні установою було витрачено 2783,52 грн. Прокурор просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Вінницької міської ради кошти на відшкодування витрат Міської клінічної лікарні швидкої допомоги на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, в сумі 2783,52 грн., та судовий збір на користь держави. Представник Вінницької міської ради - Чуй В.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Прокурор Лащук В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, заперечував щодо кількості днів перебування потерпілого [PERSON] на лікуванні у Міській клінічної лікарні швидкої допомоги. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого; якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 "Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" (далі - Порядок), визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора; у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб; стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Згідно ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором.Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Міська клінічна лікарня швидкої допомоги є комунальним закладом, а тому з позовом звернувся заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2016 року (справа №128/1955/16-к) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки; відповідно до ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покладено на [PERSON] обов'язки: періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Вироком встановлено, що [PERSON] 05.12.2015 року о 21.00 годині, рухаючись по автодорозі сполученням Вінниця-Житомир, в напрямку смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, перебуваючи за кермом автомобіля [NUMBER] зеленого кольору із пасажиром [PERSON], не дотримався правил дорожнього руху та, не впоравшись із керуванням, з'їхав із проїзної частини, де допустив зіткнення із деревом, внаслідок чого пасажир [PERSON] був госпіталізований до МКЛ ШМД №2 м. Вінниця з тілесними ушкодженнями у вигляді закритої травми грудної клітки - перелом 7-го ребра зліва, які виникли від дії твердого тупого предмету (предметів) та які згідно висновку судово-медичної експертизи №1963/117 від 09.03.2016 року за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день ) розлад здоров'я. [PERSON] з 06.12.2015 року до 18.12.2015 року (12 ліжко - днів) перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги, за час його перебування в лікарні установою було витрачено 2783,52 грн., що підтверджується довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 21.04.2017 року №01-26/501 (відповідно до п. 2 Порядку).. Відповідачем [PERSON] на підтвердження своєї позиції щодо перебування потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги менше 12 днів не було надано жодних належних та допустимих доказів суду, а тому його заперечення судом не беруться до уваги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved