Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що в 1992 році вона уклала шлюб з відповідачем, вони мешкали в гуртожитку за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дніпропетровська, буд. 9, кімната № 65. Власником гуртожитка станом на теперішній час є Краматорська міська рада. В 2011 році вони припинили сумісне сімейне життя. В лютому 2016 році відповідач виїхав з місця проживання в інше місце в м. Краматорську де і мешкає по сьогоднішній день з іншою жінкою. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 26.06.2017 їх шлюб розірвано. Станом на теперішній час вона змушена самостійно сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб в кімнаті, крім того, наявність реєстрації відповідача в цьому помешканні позбавляє її можливості оформити субсидію. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування кімнатою в гуртожитку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час, та місце розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою направленою рекомендованою поштою з повідомленням. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило. За таких обставин судом на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Представник Краматорської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши позивача та представника третьої особи Краматорської міської ради, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно із ст. ст. 6, 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання встановлюється Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208. Враховуючи подібність за змістом правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються нормами ст. ст. 71, 72 ЖК України щодо тимчасової відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, у разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа, понад шість місяців без поважних причин, за відсутності підстав для виселення, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилою площею у гуртожитку. Початок відліку часу відсутності особи визначається від дня, коли вона залишила жиле приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Причина відсутності особи у жилому приміщенні значення не має, якщо відсутність особи не перевищує шість місяців. Виходячи з наведеного, для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України необхідно встановити, що ця особа була відсутньою у жилому приміщенні понад шість місяців підряд без поважних причин. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ордеру на житлову площу в гуртожитку № 294, [PERSON] була надана кімната № 65 розміром 12,0 кв.м в гуртожитку за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дніпропетровська, буд. 9 (а.с.7). Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» від 28.08.2017 року, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований у кімнаті № 65 будинку №9 (гуртожитку) по вул. Дніпропетровська у м. Краматорську Донецької області. (а.с.8). Згідно акту про не проживання від 08.08.2017 року, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований але не мешкає у кімнаті № 65 будинку №9 (гуртожитку) по вул. Дніпропетровська у м. Краматорську Донецької області, з лютого 2016 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені законом строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача. (а.с.6). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з лютого 2016 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні у кімнаті № 65 будинку №9 (гуртожитку) по вул. Дніпропетровська у м. Краматорську Донецької області, відповідач до позивача не звертався. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує кімнату та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в кімнаті, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення приміщення. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з лютого 2016 року у зазначеній кімнаті, поважні причини відсутності відповідача у кімнаті понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цією кімнатою позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Outcome: approved