Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі по 850 гривень до досягнення дочкою повноліття. В позовній заяві зазначила, що 05.09.2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] в них народилася дочка [PERSON]. 10.02.2012 року шлюб між сторонами за рішенням районного суду розірвано. Роботою позивачка не забезпечена і засобів на утримання дитини не має. Спільно з відповідачем не проживають з 2005 року і з цього часу останній дочку не утримує без поважних причин. На утримання дитини, [PERSON] змушена просити допомоги у своїх батьків. На її прохання надавати допомогу на утримання дочки відповідач відповів, що він про це ще подумає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухилився від свого батьківського обов'язку і дочку в даний час не утримує без поважних причин. У віповідача стан здоров'я нормальний, має всі можливості постійно працювати та сплачувати аліменти в належному розмірі. Він працює по найму в людей. У зв'язку з цим, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки, стягнення аліментів розпочати з дня подачі заяви до суду та рішення суду звернути до негайного виконання. Також позивачка просить стягнути з відповідача витрати на надання їй юридичної допомоги в сумі 100 грн. В судовому засіданні позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини від доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в її користь. Дану заяву підтримала та просила задоволити. До суду поступило заперечення відповідача, в якому зазначено, що [PERSON] позовні вимоги позивачки визнає тільки частково. На даний час він ніде не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний і одержуючи допомогу у розмірі 544 гривні, не може сплачувати аліменти у розмірі 850 гривень, бо це перевищує його доходи. Більш ніж 300 гривень сплачувати не зможе, оскільки перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі. З своєю дочкою спілкується і по можливості надає їй матеріальну допомогу. У судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги позивачки визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в частці від доходу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого 17.04.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3 від 10.02.2012 року. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище «[PERSON]». Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 03.03.2015 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 141, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved