Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 жовтня 1992 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1350. Від даного шлюбу у них народилась двоє дітей повнолітній син [PERSON], [INFO], та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Зазначає, що фактично не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, суду вказав, що розірвання шлюбу суперечить інтересам їхньої неповнолітньої дитини, крім того, зазначив, що не погоджується з підставами розірвання шлюбу зазначеними позивачем в позовній заяві. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 жовтня 1992 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1350 (а.с. 9). Від даного шлюбу у сторін народилась двоє дітей повнолітній син [PERSON], [INFO], та неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 " Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю " встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved