Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони проживали у зареєстрованому шлюбі, який 17.02.1999 року між ними розірвано. За час спільного проживання в них народилася одна дитина: син [PERSON] - [INFO], який знаходиться на її утриманні, а відповідач згідно рішення суду сплачував аліменти на його утримання, до досягнення сином повноліття. У 2014 році син [PERSON] зарахований студентом до Львівського державного університету внутрішніх справ і зараз навчається там на 2-му курсі факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції, де навчається на денній формі навчання. зважаючи на те, що син [PERSON] знаходиться на її утриманні, вона несе різного виду витрати на проїзд, харчування, одяг, книги, зошити, проживання, тощо, та нею витрачаються значні кошти, просить суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON], на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON], в твердій грошовій сумі по 1000 гривень, до закінчення ним навчання. Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні змінила позовні вимоги, та просить стягувати з відповідача аліменти, на утримання сина [PERSON], по 700 гривень, на період його навчання. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі зазначеному позивачкою по 700 гривень, на період навчання сина. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 17 лютого 1999 року між ними розірвано. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. За час спільного проживання у сторін народилася одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2000 року [PERSON], зобов`язано сплачувати, аліменти, на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, доходу, починаючи з 15 лютого 2000 року, до досягнення сином повноліття. Відповідно до довідки Львівського державного універститету внутрішніх справ №10/1520 від 02.09.2014 року [PERSON], на даний час навчається на 1-му курсі факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції на денній формі навчання. Стаття 199 Сімейного Кодексу України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати сину [PERSON] утримання, достатнє для задоволення його розумних потреб під час навчання, виходячи зі стану здоров'я дитини, його матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання сина, а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та сталого доходуд, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, на період навчання, у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що він навчається на денній формі навчання, не має доходу та через навчання не взмозі працювати, і матеріальне становище відповідача, який змінені позовні вимоги визнав, є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання сина: [PERSON] - [INFO], у твердій грошовій сумі, по 700 гривень щомісячно, до закінчення ним навчання. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 25.02.2016 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 551.20 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved