Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 24 червня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. У них двоє спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них не складається через різні погляди на спосіб життя, місце роботи, ведення спільного господарства, тощо. Внаслідок розходжень між ними, вдома постійно виникали сварки, що негативно впливало на її стан та стан дітей. У зв`язку з цим вони з відповідачем разом не проживають та ніяких шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб вони розривають вперше. Їх діти [PERSON] та [PERSON] залишаються гроживати з нею. Спору щодо поділу спільного майна між ними немає. Просить розірвати шлюб та стягнути судові витрати. Прізвище після розірвання шлюбу бажає повернути дівоче « [PERSON] » В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зазначила, що вони з відповідачем дев`ять місяців разом не проживають, також уточнила вимоги - просить залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області № 13/11540 від 13.07.2020 року, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на 18.09.2020 року, який направлений за місцем його реєстрації. Відзиву на позов, заяв про відкладення судового розгляду суду не подано. Заяв про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. 24 червня 2012 року виконавчим комітетом Краснянківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 2. [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] народилась дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 9, 10). Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved