Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельні ділянки та визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначила, що 20 травня 2011 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, на майно що складається із земельних ділянок площею 4,07 га (рілля), та 0,24 га (пасовище), власником яких був [PERSON]Ю, згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 927603 та ЯБ № 933451, виданих 21 березня 2008 року. Також за життя її батько прийняв у спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON], яка померла 17 січня 2005 року, на право на земельну частку (пай), на території Української сільської ради в Талалаївському районі Чернігівської області, що належала [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0325965 виданого 21 травня 1997 року. Позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права шляхом оформлення спадщини у нотаріуса, так як втрачені правовстановлюючі документи на земельні ділянки, та на право на земельну частку (пай), що є обєктом спадкування. В звязку з чим [PERSON] просить в судовому порядку визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], право власності на вищевказані земельні ділянки площею 4,07 га (рілля) та 0,24 га (пасовище), власником яких був [PERSON], та визнати право на земельну частку (пай), що належало [PERSON], згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0325965 від 21 травня 1997 року, та успадковане після її смерті [PERSON] В судове засідання [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Представник відповідача Української сільської ради Талалаївського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але сільський голова надав суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечують. Представники третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). За життя [PERSON], як член КСП «Зоря» с. Займище Талалаївського району набула права на земельну частку (пай) розміром 4,00 умовно кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0325965, виданого 21 травня 1997 року, що підтверджується копією даного сертифікату ( а.с18). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10.11.1994 року право на земельну частку (пай) є об'єктом спадкування. Згідно повідомлення завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 29.03.2017 року №687/01-16 після смерті 17 січня 2005 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с.31). Згідно довідки Української сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 14.09.2015 року [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] по вул. братів Вишнівських, буд. 50, до дня смерті 17 січня 2005 року, разом з нею проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON], [INFO]. Заповіт Українською сільською радою від імені померлої не посвідчувався ( а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ЕЛ № 311254 ( а.с.22) Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що [PERSON], відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті 17 січня 2005 року дружини [PERSON], так як проживав разом із спадкодавцем на день її смерті, що підтверджується довідкою Української сільської ради (а.с.11), але спадкових прав нотаріально не оформив. [PERSON] був власником земельних ділянок площею 4,07 га (рілля), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 927603 від 21 березня 2008 року та площею 0,24 га (пасовище), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 933451 від 21 березня 2008 року, які розташовані на території Української сільської ради в Талалаївському районі Чернігівської області (а.с.15-16). 20 травня 2011 року [PERSON], помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Згідно повідомлення завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 29.03.2017 року №688/01-16 після смерті 20 травня 2011 року [PERSON], спадкові справи не заводилися, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися (а.с.32). Згідно довідки Української сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 24.10.2016 року [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] по вул. братів Вишнівських, буд. 50, до дня смерті 20 травня 2011 року разом з ним проживала та була зареєстрована його дочка [PERSON], яка проживає і в даний час (а.с.12). Копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON]. З досліджених доказів, а саме повідомлення завідувача Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 24.04.2015 року вбачається, що [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 20 травня 2011 року батька [PERSON], на спадкове майно в звязку з відсутністю оригіналів державних актів на право на земельні ділянки (а.с.20). Про втрату державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯБ № 927603 та ЯБ № 933451, виданих 21 березня 2008 року [PERSON], поміщено оголошення в газеті «Трибуна Хлібороба» від 29 жовтня 2016 року (а.с.21). Факт втрати сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0325965, виданого 21.05.1997 року на імя [PERSON], підтверджується оголошенням в газеті «Трибуна Хлібороба» від 04 березня 2017 року (а.с.21а). У разі втрати сертифікату про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 4,07 га (рілля), та 0,24 га (пасовище), розташовані на території Української сільської ради Талалаївського району, власником яких був [PERSON] згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 927603 та ЯБ № 933451, виданих 21 березня 2008 року, а також на право на земельну частку (пай) розміром 4, 00 умовно кадастрових гектарів, на території Української сільської ради в Талалаївському районі Чернігівської області, що належала [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0325965 від 21 травня 1997 року, і була успадкована [PERSON] після її смерті. Спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є позивачка, але в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки та на право на земельну частку (пай), позбавлена можливості реалізувати спадкові права шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. Враховуючи, викладене суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, шляхом визнання за нею, в порядку спадкування за законом після смерті 20 травня 2011 року [PERSON], права власності на земельні ділянки площею 4,07 га (рілля), та 0,24 га (пасовище), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Української сільської ради Талалаївського району, що належали [PERSON], згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 927603 та ЯБ № 933451, виданих 21 березня 2008 року, та визнання права на право на земельну частку (пай) розміром 4,00 умовно кадастрових гектарів, на території Української сільської ради в Талалаївському районі Чернігівської області, що належала [PERSON], згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0325965 виданого 21 травня 1997 року, і була успадкована [PERSON] після її смерті 17 січня 2005 року.

Outcome: approved