Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 12.12.2017р., 26.12.2017 р., 05.03.2018р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Позивач, його представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили справу розглянути без їхньої участі. Треті особи - [PERSON], Ренійський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо позову додаткових заяв та заперечень не мали, просили розглянути справу без їхньої участі. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком якого записаний [PERSON]; копія посвідчення батьків багатодітної сім'ї; копія довідки про склад сім'ї позивача; копія рішення Ренійського районного суду від 04.08.2010р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся із позовом до суду та просить визнати батьківство щодо свого сина [PERSON], [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши, що протягом тривалого часу він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Весь цей час вони проживали разом, однією родиною, вели спільне господарство. Під час перебування в фактичних шлюбних відносинах, [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Третя особа - [PERSON] із відповідачем з 2008р. не мешкали разом, не вели спільне господарство, однак шлюб між ними офіційно було розірвано лише 04.08.2010 року рішенням Ренійського районного суду Одеської області. Рішення суду набрало законної сили 14.08.2010 року. Від спільного життя у позивача та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON]. 13.12.2010р. позивач зареєстрував із [PERSON] шлюб. При реєстрації народження сина [PERSON] в органах РАЦС в актовому записі про його народження за № 31 від 02.02.2010 року батьком дитини був записаний відповідач [PERSON], оскільки дитина народилася в період перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Відповідач [PERSON] обізнаний про те, що він ніякого відношення, пов'язаного з народженням сина [PERSON], не має і ніяких дій, спрямованих на підтвердження свого батьківства щодо [PERSON], не здійснював. З моменту народження син [PERSON] проживає із позивачкою та з її чоловіком - позивачем у справі, сприймає саме їх, як рідних батьків, однак в свідоцтві про його народження позивач не зазначений батьком, у зв'язку з чим він фактично позбавлений можливості реалізовувати свої батьківські права у повному обсязі. Виходячи із цих обставин, а також беручи до уваги той факт, що рідний батько [PERSON] - [PERSON] визнає своє батьківство щодо народженого сина, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить його задовольнити. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] Оскільки їхнє сімейне життя не склалося, вони у 2008 році розійшлися, розірвання шлюбу оформили лише 04.08.2010 року. До розірвання шлюбу в судовому порядку [PERSON] підтримувала фактичні шлюбні відносини із [PERSON], мешкала разом із ним, вела спільне господарство та сімейний побут. У цей період у них і народився син [PERSON], [INFO] При реєстрації народження [PERSON] в органах РАЦС в актовому запису про його народження № 31 від 02.02.2010 року батьком дитини був записаний відповідач, оскільки дитина народилася під час перебування [PERSON] у шлюбі із іншим чоловіком. З 13.12.2010р. [PERSON] перебуває у шлюбі із позивачем. Згідно ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до положень ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. На момент народження сина позивач знав, що його батьком записаний відповідач, тому строк позовної давності в один рік розпочався [INFO] Згідно ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч.2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У відповідності до ч.ч. 2 та 3 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи викладене, сплив позовної давності не є перепоною для розгляду справи. Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: п. 2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; Згідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни згідно п. 2.18. зазначених вище Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Враховуючи зазначене та з урахуванням встановлених обставин, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved