Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, відповідач є батьком дітей, однак із ними не спілкується, життям їх не цікавиться, участі у вихованні та утриманні не приймає, тобто самоухилився від виконання батьківських обов'язків. До суду надійшла заява позивача [PERSON] та її представника - адвоката Кучінської І.С. про розгляд справи за їх відсутності, підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та ухвалення у справі рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, ухвалення рішення у справі в інтересах дитини та підтримання позовних вимог в повному обсязі. За згодою позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2009 року. Мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2014 у справі № 641/2347/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 12 серпня 2015 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON]. Як зазначає позивач [PERSON], батько дітей - відповідач [PERSON] ще до народження молодшого сина з початку 2013 року не цікавився своїми дітьми, після народження сина [PERSON] із пологовому будинку її із дитиною не забрав, ліками не забезпечував, участі у вихованні не приймає, не виявляє бажання спілкуватися із дітьми, не піклується про їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує. Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради суду надано висновок від 06.09.2016 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей - [PERSON], 2010 р.н., та [PERSON], 2013 р.н. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимог [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх спільних дітей. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved