Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій прохав суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла в м. Донецьк [INFO] . В обґрунтування своїх заявлених вимог вказав, що [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю, та померла [INFO] у м. Донецьку, де перебувала на лікуванні, від тяжкої хвороби. Документами, які підтверджують факт її смерті, є довідка про причину смерті № [NUMBER] від 30.04.2019 року. Він звернувся до Шевченківського районного у м. Полтаві відділу ДРАЦС ГТ УЮ в Полтавській області з метою реєстрації смерті матері, однак у вчиненні вказаної дії йому відмовили, оскільки свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 30.04.2019 року видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті матері потрібно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть з метою реалізації своїх спадкових прав. З цих підстав? звернувся до суду із вказаною заявою в порядку ст. 317 ЦПК України.. Заявник у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до наявних у справі документів, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Донецьк, на підтвердження факту смерті [PERSON] надано свідоцтво про смерть [NUMBER] видане (мовою оригіналу) «Калининский отдел записи актов гражданского состояния г [PERSON] Донецка Государственной Регистрационной Палаты Министерства юстиции Донецкой народной республики » (а.с.8). Заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.11.1984 року виданим Заводським відділом РАГС м. Кременчука (а.с.6). Шевченківський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТ УЮ в Полтавській області листом за вих. № 1822/16.22-05.05.-60 від 25.09.2019 року відмовив заявнику у реєстрації смерті [PERSON] , оскільки на підтвердження факту смерті [PERSON] надано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно зі ст.317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1 - ч.3 ст.9 Закону). Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 17.11.2014 року м. Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи те, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації факту смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, неможливе, а також, оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть матері, з метою подальшої реєстрації факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла в м. Донецьк 30.04.2019 року , підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved