Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2015 року. Від даного шлюбу в них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Вони з відповідачем вже кілька років проживають окремо, а неповнолітня дитина перебуває на її утриманні. Так як вона самостійно не має можливості належним чином матеріально забезпечити дитину, а відповідач свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини не виконує, то змушена була звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та просила позов задоволити. При цьому додатково пояснила, що відповідач добровільно будь-яких коштів на утримання дитини не надає і нею зовсім не цікавиться. Він має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки є здоровим, працездатним і інших утриманців не має. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що він навчається на денній формі навчання у ДНЗ "Войнилівський професійний ліцей» з 01.09.2016 року, де отримує тільки стипендію у розмірі менше 500,00 грн. і інших доходів не має. Крім цього, на його утриманні перебуває хворий батько, який є інвалідом 3 групи та сестра, яка є дитиною-інвалідом. З урахуванням викладеного вважає, що зможе сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] року народження, у мінімальному розмірі, визначеному чинним законодавством, тому просив позов задоволити частково. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07 грудня 2015 року, що підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2015 року в справі № 343/2239/15-ц (а.с. 10). Про те, що від даного шлюбу в них [INFO] року народилася дочка [PERSON] свідчить свідоцтво про її народження, видане виконкомом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області серії [NUMBER] від 25.01.2011 року (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю, позивачкою [PERSON], яка самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 21.02.2018 року, складеним депутатом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано_Франківської області та довідкою про склад сім»ї № 236 від 20.02.2018 року, виданою цією сільською радою (а.с. 6,8). Як вбачається з довідки № 164, виданої ДНЗ «Войнилівський ПЛ» 26.03.2018 року (а.с. 23), відповідач дійсно навчається в даному закладі на денній формі навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року. Видана вказаним навчальним закладом довідка про доходи № 163 від 26.03.2018 року (а.с. 24) підтверджує, що відповідач отримує стипендію в розмірі 490,00 грн. Проаналізувавши наведенні докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, оскільки він є здоровим та працездатним і інших утриманців не має. За таких обставин, враховуючи також той факт, що відповідач навчається в ДНЗ "Войнилівський професійний ліцей» з 01.09.2016 року, де отримує тільки стипендію у розмірі менше 500,00 грн. і інших доходів не має, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде законним та справедливим, оскільки при цьому враховано стан здоров'я й матеріальне становище як стягувача, так і платника аліментів, а також всі інші обставини, досліджені в судовому засіданні, що мають істотне значення для даного спору. При цьому суд критично оцінює твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває хворий батько, який є інвалідом 3 групи та сестра, яка є дитиною-інвалідом, оскільки, як він сам ствердив в судовому засіданні, інших доходів крім стипендії вні не має, а отже і не має можливості утримувати батька та сестру, які, крім того, самі отримують соціальну допомогу, є інвалідами 3 групи, а отже і не позбавлені за станом здоров»я можливості працювати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved