Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 62092,91 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 21.02.2018 року в м. Києві за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хьюндай» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , на момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «Хьюндай» д.н.з [NUMBER] та Акціонерним товариством «Страхова компанія «Інго» було укладено Договір добровільного страхування №250544459.17. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Власник транспортного засобу «Хьюндай» д.н.з. [NUMBER] звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 21.02.2018 року. На підставі поданої заяви та наданих потерпілою стороною документів, було складено страховий акт №1688677 від 07 травня 2018 року. На підставі вищезазначеного Страхового акту, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 62092,91 грн. Оскільки цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобі «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП не була застрахована, у позивача виникло право на пред`явлення регресного позову. 29 січня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст.274 ЦПК України. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками, яка направлялась на адресу відповідача отримана ним особисто 15.02.2021 року, станом на дату ухвалення рішення, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, відповідач не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 07 червня 2007 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інго» та ТОВ «Перша лізингова компанія» укладено Генеральний договір страхування №47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків (а. с. 47-52) Згідно Бордеро №20_2017 до Генералдьного договору страхування №27-07 від 07.06.2007 року, за умовами договору, об`єктом страхування є, зокрема, транспортний засіб - автомобіль «Хьюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с. 46) Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. та позбавленням прав керування строком на один рік (а.с. 55) Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: «Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №423004 21.02.2018 о 22 годині 45 хвилин в м. Києві на перехресті з круговим рухом по просп. Г. Сталінграду та вул. Архипенка водій [PERSON] керував т/з марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з т/з марки «HYUNDAI» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій [PERSON] порушив п. 2.3(б) та 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Під час вчинення вищевказаних дій водій [PERSON] керував т/з марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №105135. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager ARNK-0571 у присутності двох свідків. Результат огляду 1.19 проміле. Водій [PERSON] порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху». Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 19 квітня 2018 року ТОВ «Перша Лізингова компанія» звернулась до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» з заявою на виплату страхового відшкодування, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Хьюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с. 80) Згідно страхового акту №1688677 від 07 травня 2018 року, Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ТОВ «Перща лізингова компанія» в розмірі 62092,91 грн. (а.с.81), факт виплати підтверджується платіжним дорученням №5866 від 18 травня 2018 року (а.с. 82). Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» правомірно пред`явило позовні вимоги до [PERSON] про відшкодування шкоди, оскільки, відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 21.02.2018 року, на момент вчинення ДТП, цивільно - правова відповідальність відповідача не була застрахована. На підставі страхового акту, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 62092,91 грн.. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до [PERSON] про відшкодування шкоди є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved