Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 14 червня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Боблівській сільській раді Турійського району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5. Від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Вона з відповідачем мають протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З вересня 2016 року між нею та відповідачем шлюбні відносини припинено, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує лише формально, сумісне життя та збереження сім»ї неможливе. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. За час окремого проживання, відповідачем кошти на утримання дітей не надавалися. Вказує, що їх діти навчаються в школі, крім того, [PERSON] та [PERSON] ще навчаються в музичній школі. Зазначає, що дочки [PERSON] та [PERSON] часто хворіють і потребують постійного лікування. У зв'язку з цим їй доводиться нести додаткові витрати на придбання шкільного приладдя, одягу і взуття, здавати кошти на ремонт шкільних класів, відвідування екскурсій, купівлю ліків тощо. Вона з відповідачем не змогла досягла домовленості в добровільному порядку щодо сплати аліментів на дітей та його участі в додаткових витратах. Відповідач має задовільний стан здоров'я, є працездатним, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших осіб на його утриманні не має. Просить суд розірвати шлюб; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі по 1 200 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Представником позивача - адвокатом Глотовим М.С. в судовому засіданні було подано заяву про збільшення позовних вимог. В обґрунтування даної заяви вказав, що у зв'язку із внесеними змінами до Сімейного кодексу України розмір аліментів на кожну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позовні вимоги викладені в позовній заяві в заяві про збільшення позовних вимог підтримав повністю. Просить їх задоволити. Позивачка у судове засідання не з'являлася, повідомлялася належним чином. 06.12.2017 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Представник відповідача - адвокат Турович О.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Просить розірвати шлюбу між позивачкою відповідачем. В частині стягнення аліментів просить стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, вказала, що відповідач ніде не працює, а позивачка на даний час проживає з іншим чоловіком - батьком її новонародженої в жовтні 2017 року дитини, який і має забезпечувати сім'ю. В частині стягнення додаткових витрат просить суд відмовити. Заслухавши думку представника позивача - адвоката Глотова М.С. та представника відповідача - адвоката Турович О.М., дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 червня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області. Сторони від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. На даний час діти перебувають на утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положенням ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років на дату звернення позивачкою до суду з позовною заявою складав 1 777 гривень 00 копійок. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] має відмінний стан здоров»я, офіційно не працює та має нестабільний заробіток, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом встановлено, що діти сторін - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] навчаються у школі (а.с. 16, 17). Крім того, син [PERSON] та донька [PERSON] відвідують музичну школу (а.с. 20, 21). [PERSON] є дитиною-інвалідом (а.с. 19, 24), а донька - [PERSON] постійно проходить курс лікування лівого ока (23), у зв»язку з цим позивачка несе додаткові витрати, а саме: купівля шкільного приладдя для дітей, ліків тощо, що підтверджується квитанціями (а.с. 38, 39, 40, 42,43). Оскільки [PERSON] офіційно не працює та має нестабільний заробіток, з урахуванням його матеріального становища розмір додаткових витрат на дітей має бути співмірним з його можливостями сплачувати аліменти та додаткові витрати, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути додаткові витрати на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 110, 141, 180-183, 185, 191 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved