Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона з 24.01.2013 перебуває у шлюбі з [PERSON] .. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вона звернулась в суд з заявою про розірвання шлюбу з відповідачем. Неповнолітні діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає. Їй не відомо чи відповідач працює та має постійний дохід, тому вона просить стягнути аліменти в частці від його доходу. Тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, змінені позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу на двох дітей визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що змінені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд встановив що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує наявні дані про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів та відсутність заперечень проти позову, і приходить до висновку, що відповідач [PERSON] є працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власних дітей і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved