Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . З 19.04.2014 року вони разом з відповідачем не мешкають. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області смт Приазовське від 17.12.2014 року шлюб розірвано. До шлюбу постійно проживала в селі Самсонове Новоазовського району. На даний час вона має намір вивезти малолітнього сина до села Самсонове Новоазовського району, де мешкають її батьки, вважає що дитина бажає спілкуватися та проводити більше часу з бабусею та дідусем, що піде на користь моральному та духовному вихованню дитини. Виїзд дитини за кордон не пов`язаний із виїздом на постійне місце проживання або на довге перебування за межами України. Вона позбавлена можливості отримати згоду відповідача на тимчасовий вивіз дитини за кордон без його згоди і супроводу. Просить суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , за межі України без згоди і супроводу його батька [PERSON] , до села Самсонове Новоазовського району з дати набрання рішенням суду законної сили та до 31.08.2010 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, але з участю іі представника [PERSON] , позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився надавши заяву з проханням розглянути справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника служби. Заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Згідно рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 10 листопада 2014 року і до його повноліття. Згідно довідки № 22433 від 07 березня 2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] перемістились з села Самсонове Новоазовського району Донецької області до міста Маріуполя Донецької області. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Частиною 4 статті 4 даного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого Постановою КМУ № 367 від 04.06.2015 року, в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Згідно п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі, зокрема, пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За правилами ст. 3 Конвенції про права дитини (прийнята Генасамблеєю ООН 20 листопада 1989 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. За правилами, передбаченими пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (далі - Правила), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: - за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; - без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини за кордон, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим надати дозвіл на виїзд її сина в її супроводі без згоди його батька на період з дати набрання рішенням суду законної сили та до 31.08.2010 року до села Самсонове Новоазовського району.

Outcome: approved