Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] та її представник адвокат Ліпіцька О.Г. звернулися до Станично-Луганської селищної ВЦА Щастинського району Луганської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Станично-Луганського нотаріального округу Луганської області Лінькова Олена Петрівна, про визнання права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] у віці 70 років помер громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Сорокине Луганської області, Україна, на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 03 лютого 2020 року Виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично- Луганського району Луганської області, яка додається до заяви . [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 12 квітня 1975 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до якого входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги та відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину. Тому вона звернулася до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Лінькової О.П. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] . Однак, приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Ліньковою О.П. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину Позивачу у зв`язку з тим, що згідно Інформаційної довідки на об`єкт нерухомого майна, виданої Комунальним підприємством «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2020 року, померлий [PERSON] володів зазначеним житловим будинком на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Станично-Луганською районною державною адміністрацією 21 лютого 2002 року, однак, власником самовільно побудовано без дозвільних документів: літ «а2» - веранда - 9,9 кв.м., літ. «61» - ґанок, літ. «З» - сарай. На цій підставі 17.12.2020 року Ліньковою О.П., приватним нотаріусом Станично- Луганського районного нотаріального округу винесено Постанову про відмову у видачі Позивачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] .Згідно Довідки-характеристики на об 'єкт нерухомого майна, виданої КП «Станично- Луганське районне бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2020 року та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 05.11.2020 року загальна площа будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 95,7 кв.м., житлова - 45,5 кв.м.; на земельних ділянках площею 0,1500 га., та 0,0699 га. розташовано: А-1 - житловий будинок загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею - 45,5 кв.м.; аі-і - допоміжна прибудова - 27,1 м2; а2 - веранда - 9,9 кв.м., аЗ - ґанок, Б - літня кухня; 61 - ганок; В - гараж, 3 - сарай, Г - сарай, Ж - сарай, П - погріб; Д - навіс; К - навіс, Н - навіс; Р - навіс; Л - душ; У - вбиральна; №3 - колодязь, №4 - колодязь; №7 - огорожа; №8 - ворота; №9 - огорожа; №10 - вигрібна яма; №11 - водопровід; №12 - каналізація; №13 - хвіртка. Побудовано або перепланировано без дозвільних документів: літ. «а2» - веранда площею 9,9 кв.м.; літ. «61» - ганок; ліпи «З» - сарай. Земельні ділянки: площею 0,1500 га, кадастровий номер 4424880500:12:003:0374, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного, вид використання земельної ділянки: Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); площею 0,0699 га, кадастровий номер 4424880500:12:003:0375 цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння, випасання худоби; вид використання земельної ділянки- для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS] та на яких розташовано зазначений об`єкт нерухомості, належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом НМН 215812, виданого 17 грудня 2020 року Ліньковою О.П., приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за №791 (додаток 6) та Свідоцтва про право на спадщину за законом НМН 215813, виданого 17 грудня 2020року Ліньковою О.П., приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за №792. Право власності померлого [PERSON] на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 21 лютого 2002 року №75, копія якого додається до заяви. 22 лютого 2002 року зазначений будинок зареєстрований в Станично-Луганському районному бюро технічної інвентаризації на праві приватної за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №6, за реєстровим №1267. Згідно довідки Валуйської сільської Ради Станично-Луганського району Луганської області від 22 грудня 2020 року №2631, яка додається до заяви, померлий [PERSON] надень смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з померлим, крім позивача, за зазначеною адресою мешкала та була зареєстрована його дружина, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка відповідно до ст.ст. 1241, 1261, 1268 ЦК України також мала право на спадщину. Шлюб підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 24.06.1972 року.Однак, [PERSON] відмовилася від її прийняття, про що приватному нотаріусу Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Ліньковій О.П. нею було надано відповідну заяву. Таким чином, позивач, яка відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON] , є єдиним його спадкоємцем. Тому на підставі наведеного позивач та його представник вимушені звернутись до суду з даним позовом та просят постановити у справі рішення, яким визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 95,7 кв.м., загальною площею 45,5 кв.м. з належними господарськими та побутовими будівлями і спорудами: а1-1 - допоміжна прибудова - 27,1 м2; а2 - веранда - 9,9 кв.м., аЗ - ґанок, Б - літня кухня; б1 - ганок; В - гараж, 3 - сарай, Г - сарай, Ж - сарай, П - погріб; Д - навіс; К -навіс, Н - навіс; Р - навіс; Л - душ; У - вбиральна; №3 - колодязь, №4 - колодязь; №7 - огорожа; №8 - ворота; №9 - огорожа; №10 - вигрібна яма; №11 - водопровід; №12 - каналізація; №13 - хвіртка. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, до суду надали заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Станично-Луганської селищної ВЦА Щастинського району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, вимоги позовної заяви визнали у повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Станично-Луганського нотаріального округу Луганської області Лінькова Олена Петрівна у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 70 років помер громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Сорокине Луганської області, Україна, на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті підтверджується копією Свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 03 лютого 2020 року Виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично- Луганського району Луганської області, яка додається до заяви . [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 12 квітня 1975 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до якого входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги та відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину. Тому вона звернулася до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Лінькової О.П. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] . Однак, приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Ліньковою О.П. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину Позивачу у зв`язку з тим, що згідно Інформаційної довідки на об`єкт нерухомого майна, виданої Комунальним підприємством «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2020 року, померлий [PERSON] володів зазначеним житловим будинком на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Станично-Луганською районною державною адміністрацією 21 лютого 2002 року, однак, власником самовільно побудовано без дозвільних документів: літ «а2» - веранда - 9,9 кв.м., літ. «61» - ґанок, літ. «З» - сарай. На цій підставі 17.12.2020 року Ліньковою О.П., приватним нотаріусом Станично- Луганського районного нотаріального округу винесено Постанову про відмову у видачі Позивачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] .Згідно Довідки-характеристики на об 'єкт нерухомого майна, виданої КП «Станично- Луганське районне бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2020 року та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 05.11.2020 року загальна площа будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 95,7 кв.м., житлова - 45,5 кв.м.; на земельних ділянках площею 0,1500 га., та 0,0699 га. розташовано: А-1 - житловий будинок загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею - 45,5 кв.м.; аі-і - допоміжна прибудова - 27,1 м2; а2 - веранда - 9,9 кв.м., аЗ - ґанок, Б - літня кухня; 61 - ганок; В - гараж, 3 - сарай, Г - сарай, Ж - сарай, П - погріб; Д - навіс; К - навіс, Н - навіс; Р - навіс; Л - душ; У - вбиральна; №3 - колодязь, №4 - колодязь; №7 - огорожа; №8 - ворота; №9 - огорожа; №10 - вигрібна яма; №11 - водопровід; №12 - каналізація; №13 - хвіртка. Побудовано або перепланировано без дозвільних документів: літ. «а2» - веранда площею 9,9 кв.м.; літ. «61» - ганок; ліпи «З» - сарай. Земельні ділянки: площею 0,1500 га, кадастровий номер 4424880500:12:003:0374, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного, вид використання земельної ділянки: Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); площею 0,0699 га, кадастровий номер 4424880500:12:003:0375 цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння, випасання худоби; вид використання земельної ділянки- для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS] та на яких розташовано зазначений об`єкт нерухомості, належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом НМН 215812, виданого 17 грудня 2020 року Ліньковою О.П., приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за №791 (додаток 6) та Свідоцтва про право на спадщину за законом НМН 215813, виданого 17 грудня 2020року Ліньковою О.П., приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за №792. Право власності померлого [PERSON] на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 21 лютого 2002 року №75, копія якого додається до заяви. 22 лютого 2002 року зазначений будинок зареєстрований в Станично-Луганському районному бюро технічної інвентаризації на праві приватної за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №6, за реєстровим №1267. Згідно довідки Валуйської сільської Ради Станично-Луганського району Луганської області від 22 грудня 2020 року №2631, яка додається до заяви, померлий [PERSON] надень смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з померлим, крім позивача, за зазначеною адресою мешкала та була зареєстрована його дружина, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка відповідно до ст.ст. 1241, 1261, 1268 ЦК України також мала право на спадщину. Шлюб підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 24.06.1972 року.Однак, [PERSON] відмовилася від її прийняття, про що приватному нотаріусу Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Ліньковій О.П. нею було надано відповідну заяву. Таким чином, позивач, яка відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON] , є єдиним його спадкоємцем. Вказані встановлені обставини підтверджуються документальними доказами, що перебувають у матеріалах справи. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене кгрухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Померлий [PERSON] , здійснивши самочинне будівництво прибудови, не набув на нього права власності. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від ЗО березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3,5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216,1218 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності в разі відсутності у нього правовстановлюючого документу на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК Y країни власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно зазначене нею у позовній заяві. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved