Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просить: - встановити, що гр. [PERSON] , [INFO] , уродженець села Кучук-Алкали Джанкойського району Автономної Республіки Крим, українець, громадянин України, житель села Березівка Любарського району (надалі по тексу також - відповідач), є батьком [PERSON] , який народився [INFO] в селі Велика Волиця Любарського району у гр. [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису № 4, складеного 25 квітня 2014 року виконавчим комітетом Великоволицької сільської ради Любарського району, про народження [PERSON] , записавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця села Кучук-Алкали Джанкойського району Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, жителя села Березівка Любарського району Житомирської області; - ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що з липня 2013 року до лютого 2016 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] , з яким в цей період проживали разом та були пов`язані спільним побутом. [INFO] у них народився син - [PERSON] , народження якого зареєстровано виконавчим комітетом Великоволицької сільської ради Любарського району Житомирської області 25 квітня 2014 року, актовий запис №4. Запис про батька дитини зроблено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що стверджується витягом № 00025284725 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 21.01.2020. Відповідач є батьком вказаної дитини, однак відмовляється подати в органи державної реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію свого батьківства, що спонукало позивача звернутися з даною заявою до суду. Ухвалою судді від 01.10.2020 по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.11.2020 призначено судово-медичну експертизу з використанням ДНК, на вирішення якої поставлено питання щодо встановлення того, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 05.04.2021 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30.04.2021 повторно призначено судово-медичну експертизу з використанням ДНК, на вирішення якої поставлено питання щодо встановлення того, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 20.07.2021 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК порядку, причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, тому суд дійшов висновку, що справу слід розглядати у порядку заочного провадження у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Любарської селищної ради - Матійчук О.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] . Представник Любарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання на розгляд справи не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши позивача та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] . Відповідно до актового запису про народження від 25 квітня 2014 року батьком зазначено: [PERSON] , запис про батька зроблено на підставі заяви матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Як пояснила [PERSON] в судовому засіданні, фактично батьком дитини у свідоцтві про народження вона вказала відповідача по справі, зазначивши його ім`я та по батькові, проте прізвище своє - " [PERSON] ", оскільки на той момент у відповідача був відсутній паспорт. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її донька [PERSON] та відповідач - [PERSON] з червня 2013 року по лютий місяць 2016 року проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство. В період спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , який був записаний за прізвищем матері. Свідок [PERSON] вказала, що в момент народження [PERSON] позивач проходила навчання у місті Вінниці де і проживала з відповідачем. Після народження сина, [PERSON] разом з нею та [PERSON] забрав [PERSON] з полового будинку, оскільки визнавав його своїм сином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що [PERSON] та [PERSON] з червня 2013 року по лютий місяць 2016 року проживали разом. В період спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON] , який був записаний за прізвищем матері. Шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану не реєстрували через те, що обоє не досягли шлюбного віку, а відповідач ще й не мав паспорта громадянина України. Свідок також повідомив про те, що [PERSON] забирав [PERSON] з пологового будинку разом з дитиною та за період проживання із [PERSON] відносився до [PERSON] як до сина. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] та [PERSON] з червня 2013 року по лютий місяць 2016 року проживали разом та в період спільного проживання у них [INFO] народився син, [PERSON] , який був записаний за прізвищем матері. Свідок також вказав, що відповідач за час спільного проживання з [PERSON] піклувався про [PERSON] та ставився до нього як до сина. Свідок [PERSON] вказала, що працювала на посаді секретаря Великоволицької сільської ради Любарського району. Так, свідок вказала, що десь з липня 2013 року разом з [PERSON] в будинку її батьків без реєстрації почав проживати відповідач - [PERSON] . У період їх спільного проживання у [PERSON] народився син - [PERSON] , однак до сільської ради для реєстрації його народження завітала лише позивач - [PERSON] . Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved