Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заяву [PERSON] мотивувала тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок [ADDRESS]. Так, заявником та її батьком [PERSON] було прийнято та одержано свідоцтво про право на спадщину. Однак, зазначене її прізвище в даному свідоцтві не відповідає прізвищу, зазначеному в її паспорті. В 1968 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON], в зв'язку з чим отримала новий паспорт, де її прізвище українською мовою зазначено «[PERSON]», а російською мовою «[PERSON]». Оскільки від невірного написання у правовстановлюючому документі прізвища заявника, порушується її право власності на ? житлового будинку з погосподарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить встановити факт належності [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? цілого жилого будинку з погосподарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], від 03.05.1993 року, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 7-1372. В судовому засіданні заявник та її представники [PERSON], [PERSON] заяву підтримали, надала пояснення аналогічні тим, які викладені в ній. Просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Першої вінницької державної нотаріальної контори у Вінницькій області в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав та не заперечив проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення заявника, її представників [PERSON], [PERSON], заінтересованої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З посвідки про народження заявника [PERSON], [INFO] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.05.1968 року, виданого міським бюро ЗАГС м. Вінниці, судом встановлено, що 11.05.1968 року між «[PERSON]» та «[PERSON]» зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 612. Після одруження «[PERSON].» прийняла прізвище чоловіка - «[PERSON]». Свідоцтво видано на російській мові (а.с. 12). 28 жовтня 1980 року заявник отримала паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER], де її прізвище українською мовою записано як «[PERSON]», а російською - «[PERSON]» (а.с. 14-15). В зв?язку з вищевстановленим, суд вбачає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.05.1993 року, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, спадкоємцями, зазначеного в заповіті, майна [PERSON], померлої [INFO], в рівних частинах є дочка [PERSON], що проживає в [ADDRESS] та син [PERSON], що проживає в [ADDRESS] (а.с. 8). 17 лютого 2000 року заявником було отримано паспорт серії [NUMBER], в якому її прізвище українською мовою записано як «[PERSON]» (а.с. 6). Аналогічний запис міститься і в свідоцтві про загальнообов?язкове державне соціальне страхування (а.с. 13). З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що прізвище чоловіка зявника на українській мові записано, як [PERSON] (а.с. 10, 11). Відповідно до відповіді Першої вінницької державної нотаріальної контори на запит [PERSON], суд вбачає, що архів документів по 2004 рік було передано на зберігання до Державного нотаріального архіву Вінницької області, тому немає можливості ознайомитися з документами, які були надані для оформлення спадщини та виправлення помилок (а.с. 32). Разом з тим, в листі Державного нотаріального архіву Вінницької області вбачається, що внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 03.05.1993 року за реєстровим № 7-1372, а саме зміни прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]» нотаріуси Державного нотаріального архуіву Вінницької області не вправі так, як видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається (а.с. 34). З огляду на вищевказані письмові документи, суд приходить до висновку, що помилка в зазначені прізвища заявника була зроблена в паспорті громадянина СРСР, в результаті чого згодом і в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, в інших документах - записано вірно. Дана помилка, на думку суду, допущена при перекладі з російської на українську мову. Вказані розбіжності призводять до того, що прізвище заявника, яке зазначено у паспорті громадянина України, не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з чим суд вважає за можливе встановити факт належності їй правоустановлюючого документу. Тому, суд вважає, що описка, допущена у свідоцтво про право на спадщину за заповітом позбавляє заявника можливості розпорядитись власним майном. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? цілого жилого будинку з погосподарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], від 03.05.1993 року, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в Реєстрі за № 7-1372, оскільки він знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 7 статті 235 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved