Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON], спадкоємцем після смерті якої є позивач, згідно заповіту від 14 червня 2006 року. Після її смерті [PERSON] звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна. Спадковим майно є земельна ділянка, площею 5,4865 га, яка знаходиться на території Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 № 756552, виданий 25 березня 2002 року. При перевірці документів, необхідних для оформлення спадкового майна, виявилося, що в правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю серія Р2 № 756552 існують розбіжності, а саме: у державному акті указаний кадастровий № 6320883500:04:00:077, тоді як насправді присвоєним кадастровим номером є № 6320883500:04:000:0077, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру. Причина, з якої сталися розбіжності є те, що на момент присвоєння кадастрового номеру 6320883500:04:00:077 визначення та присвоєння кадастрового номера на земельну ділянку проводилося іншим способом без державної реєстрації. Після внесення відомостей про вищезазначену земельну ділянку до Державного земельного кадастру було присвоєно інший кадастровий номер № 6320883500:04:000:0077, який і є на даний момент дійсним. Таким чином, дані розбіжності сталися в зв'язку з зміною в законодавстві. В судове засідання позивач та представник позивач не з'явились, надали заяву про слухання справи за їх відсутності. Позов просив задовольнити з наявних в матеріалах справи доказів в попередньому судовому засіданні. Представник відповідача та третьої особи до суду не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно, надали заяви про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Представник відповідача згодний з позовними вимогами. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про смерть від 19.03.2011 року серії [NUMBER], виданого Відділом ДРАЦС Богодухівського РУЮ Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років у м. Богодухів Харківської області. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 756552, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Шийчинської сільської ради №16 від 13 березня 2002 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 5.4865 га, розташована на території Івано-Шийчинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6320883500:04:00:077. Відповідно до заповіту, посвідченого 14 червня 2006 року державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON], на випадок своєї смерті земельну ділянку, площею 5.4865 га., що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності серія Р2 № 756552, виданого Івано-Шийчинською сільською радою 25 березня 2002 року, вона заповідає [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.08.2013 року, земельна ділянка площею 5,4865 га ріллі, кадастровий №6320883500:04:000:0077, розташована на території Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, на підставі державного акту державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №756552 належить [PERSON]. Відповідно до листа №1339/02-17 від 29.08.2013 року Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо видати в зв'язку з тим, що є розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки, що успадковується (кадастровий номер в державному акті, не співпадає з кадастровим номером, зазначеним в витязі з Державного земельного кадастру), а виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Відповідно до довідки відділу Держземагенства у Богодухівському районі Харківської області від 08.04.2014 року, кадастровий номер 6320883500:04:00:077 на земельну ділянку, який вказано у державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 756552 від 25 березня 2002 року змінений на кадастровий номер 6320883500:04:000:077 в зв'язку з введенням нової системи реєстрації земельних ділянок. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Ст. 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). В зв'язку з тим, що існують розбіжності в кадастровому номері спадкової земельної ділянки, і ці розбіжності виникли в зв'язку з введенням нової системи реєстрації земельних ділянок, а виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, спадкоємець позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, крім того, належність спадкодавцю земельної ділянки підтверджується наданими доказами, відповідач та третя особа позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved