Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований наступним. Від спільного проживання з відповідачем в цивільному шлюбі позивач [INFO] року народила доньку - [PERSON], в свідоцтві про народження якої батьком зазначено [PERSON]. До трьохрічного віку відповідач чотири рази навідував дочку та два рази надавав матеріальну допомогу (продукти харчування). В подальшому, з донькою не спілкувався, її вихованням та оздоровленням не займається, не утримує її, навіть не вітає на дні народження. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Отже позивач стверджує, що відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо доньки. Натомість вихованням, утриманням та матеріальним забезпеченням доньки займається позивач. Свої доводи позивач обґрунтовує з посиланням на відповідні довідки з навчальних закладів які відвідувала та відвідує донька, що підтверджують те, що відповідач не цікавиться своєю донькою. Враховуючи це позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків та просить позбавити його батьківських прав щодо [PERSON]. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовну заяву з наведених в ній підстав, також позивач додала, що у 2009 році позивач мала намір поїхати з донькою за кордон на відпочинок, однак відповідач без причини не надав дозволу на виїзд. Відповідач не вітає доньку на день народження, і останній раз спілкувався з дитиною ще у 2008 році, тому навіть не знає як виглядає його донька. Відповідач не має постійного місця роботи, є особою працездатного віку, не має постійного доходу, а тому з нього підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з'являвся, заяв про відкладення розгляду справи не надав. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Про час і місце судового розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала, зазначила про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідним свідоцтвом про народження (а.с.10) підтверджено, що батьками [PERSON] є батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Довідкою КП «Хмільниккомунсервіс» № 734 від 10.06.2016 року про склад сім'ї (а.с.11) підтверджено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з нею зареєстровані мати - [PERSON], донька - [PERSON]. Довідкою голови вуличного комітету від 21.06.2016 року підтверджено, що [PERSON] займається вихованням та утриманням своєї неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], Батько дитини [PERSON] до дитини з 2009 року і по даний час не навідується, вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності до довідки Хмільницького РМЦ за станом здоров'я [PERSON] здорова (а.с. 15). Довідкою КЗ Дошкільний навчальний заклад ясла-садочок «Вишенька» № 38 від 14.06.2016 року підтверджено, що [PERSON] відвідувала даний дошкільний заклад з 2009 по 2012 роки. Батько вихованням дитини не займався, батьківські збори не відвідував, дитину до закладу не приводив та не забирав. Дитиною опікувалась мати та бабуся (а.с.13). Відповідно до довідки ЗОШ № 4 м. Хмільник № 217 від 10.05.2016 року, за період навчання [PERSON] з 01.09.2012 року і по даний час її батько не бере участі у вихованні дитини, жодного разу не з'являвся в школі, вихованням доньки займається мати (а.с.14). Позивач позитивно характеризується як по місцю роботи, де має постійний дохід, так і по місцю проживання, у власності має частину житлового будинку, де створені необхідні умови для проживання та розвитку дитини (а.с. 16-18, 19, 20-21, 22-24, 25-26, 27). Те, що відповідач не цікавиться розвитком дитини, не займається вихованням та утримання доньки та не спілкується з нею впродовж тривалого часу підтверджується також показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням виконкому Хмільницької міської ради як органу опіки та піклування від 05.09.2016 року № 378, вирішено надати до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 83). Згідно висновку, який є додатком до даного рішення, відповідача доцільно позбавити батьківських прав. При наданні даного висновку було враховано також висновок Ружинської районної державної адміністрації № 02-26/2595 від 19.08.2016 року про можливість позбавлення батьківських прав жителя [ADDRESS], [PERSON], відносно доньки [PERSON], [INFO] Також згідно даного висновку було перевірено умови по місцю проживання відповідача, встановлено що відповідач не працює, зловживає спиртними напоями. Батько дитини матеріально не допомагає, не сплачує аліменти, не цікавиться життям і здоров'ям доньки (а.с. 86). При вирішенні справи суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В абзаці 2 п. 16 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено судом з досліджених доказів, пояснень представника позивача та показів свідків, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої доньки, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини знайшов своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] При цьому, відповідно до ст. 169 СК України, відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Також підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, оскільки відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Оскільки відповідач не має постійного доходу, є особою працездатного віку, а також з огляду на прожитковий мінімум для дитини, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved