Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області 6 квітня 2016 року звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі позивачі) з позовом до Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у порядку спадкування, посилаючись на те, що 17 травня 2013 року померла їх матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по вул. Жукова, 21, с. Малий Букрин, Миронівського району, Київської області. Однак, будучи спадкоємцями за законом після смерті матері, позивачі не мають змоги оформити право власності на майно, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на вищевказаний будинок. У звязку з цим позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позов визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що 17 травня 2013 року в с. Малий Букрин, Миронівського району, Київської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №271806, виданим Виконавчим комітетом Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області 18 травня 2013 року /а.с. 22/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по вул. Жукова, 21, с. Малий Букрин, Миронівського району, Київської області /а.с. 26-32/. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або законом. За правилами частини першої\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217\~ЦПК України. Відповідно до частини першої\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із\~ст. 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої\~ст. 1268 ЦК\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Позивачі, будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері, в установлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак у одержанні свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок їм було відмовлено у звязку із відсутністю права власності на вищезазначений житловий будинок (а.с. 35). Той факт, що позивачі є дітьми померлої [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-АВ №130386 від 17.11.1969 року (а.с. 23), свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЯК №245809 від 20.07.1967 року (а.с. 23), свідоцтвом про народження [PERSON] серії МГ №412159 від 28.12.1961 року (а.с.24), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії ІІІ-БК №446314 від 24.09.1988 року (а.с.25). Окрім позивачів інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується копією спадкової справи №77/2013 (а.с. 53-65). Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні\~не відносяться до категорії самовільних. Відповідно до розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Судом встановлено, що будинок під номером, 21, розташований по вулиці Жукова в селі Малий Букрин, Миронівського району, Київської області, був побудований у 1946 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд. Будинок має затверджений КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі (а.с. 26-32). Згідно довідки, виданої виконкомом Малобукринської сільської ради, Миронівського району, Київської області №60 від 29.03.2016 року, згідно записів погосподарської книги №1, 2011-2015 років, [PERSON], [INFO], на день своєї смерті 17.05.2013 року була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [INFO] (а.с.36). Згідно довідки,виданої виконкомом Малобукринської сільської ради, Миронівського району, Київської області № 71 від 29.03.2016 року, згідно записів погосподарських книгах виконкому сільської ради з 1970 року по день смерті 18 травня 2013 року, головою домогосподарства за адресою: с. Малий Букрин, вул. Жукова, 21, була [PERSON], [INFO] (а.с. 67). Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Зідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затвердженого ЦСУ СССР 13 квітня 1979 року №112/5 документами погосподарського обліку є (форми первісного обліку для сільських рад народних депутатів форма №1)«Погосподарська книга». Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності на вказаний житловий будинок, погосподарських будівель і споруд в БТІ не зареєструвала (а.с. 33). Запис померлої [PERSON] в книзі погосподарського обліку в якості голови двору підтверджує факт належності будинку під номером 21 по вул. Жукова, в с. Малий Букрин, Миронівського району, Київської області саме їй. Даним будинком померла користувалася та володіла на праві власності. Після смерті [PERSON] право на належне їй спадкове майно набули в порядку спадкування за заповітом позивачі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, статтей\~328,\~1216,\~1218,\~1233,\~1268,\~1270,\~1296,\~1297 ЦК України,

Outcome: approved