Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 26.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №3750. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. Позивач не має можливості самостійно утримувати сина, тому звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 26.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №3750. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Син, [PERSON], [INFO], залишається проживати разом із матір'ю, позивачем в справі. Відповідач зобов'язаний брати участь у матеріальному забезпеченні сина. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Позовні вимоги про стягнення аліментів суд вважає доведеними, і ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття.

Outcome: approved