Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він та відповідач є користувачами [ADDRESS], яку отримала відповідач на підставі ордеру від 18.11.1981 року, але з 2012 року в квартирі відповідач не проживає, комунальні послуги не сплачує, речі відповідача у квартирі відсутні, місце її перебування не відомо. У добровільному порядку відповідач не припинила свою реєстрацію у квартирі. На цей час у квартирі зареєстровані позивач, відповідач, яка є його мати, та донька позивача [INFO]. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позову та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги позивача, наполягала на задоволенні позову. В наступне судове засідання представник позивача не зявилася, надавши заяву суду заяву про розгляд справи за її відсутність, та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. Представник третьої особи ККП «КК «Західна» у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони спілкуються із позивачем, бувають у його квартирі, але понад два роки відповідача у квартирі не бачили, речі її відсутні, де вона перебуває не відомо. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та обовязки сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 1060, виданого 18.11.1981 року [ADDRESS] було надано відповідачу [PERSON] та її сину [PERSON] Відповідно до особистого рахунку у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини. За довідкою-характреристикою, складеною дільничим інспектором Горелова В.А. до 2013 року проживала на території адміністративної дільниці № 30. Згідно акту, складеного ККП «КК «Західна» 28.12.2015 року , [PERSON] у [ADDRESS] не проживає. Відповідно до вимог ч.2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Та відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приписами ст.61 ЖК УРСР встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частиною 2 ст.61 цього кодексу регламентовано, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За правилами ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або члена його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно дост. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні"\~ Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, покази свідків, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа, що понад два роки без поважних причин не проживає у спірній квартирі, тобто понад шість місяців, відповідач втратила право користування спірною квартирою, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved