Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення щомісячно аліментів на повнолітню дочку [PERSON], яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1 200 грн. до закінчення нею навчання. Заявлену вимогу позивач обгрунтовує тим, що [PERSON] є дочкою відповідача по справі . Дочка є студентом третього курсу Рогатинського державного аграрного коледжу, денної форми навчання, стипендію не отримує. Позивач працює приватним підприємцем, її місячний дохід становить приблизно 1 500 грн. , але цих коштів недостатньо, щоб самостійно утримувати дочку Їй не відомо, місце праці відповідача та його доходи, оскільки вони розлученні. Просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] щомісячно аліментів в розмірі 1200 грн. до закінчення дочкою навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила стягувати із відповідача, який є пенсіонером аліменти на повнолітню дочку в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов із уточними вимогами визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка (син) продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз'яснень, даних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] народилася [INFO], яка є повнолітньою. Її батьками є відповідач по справі [PERSON] та позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] навчається в Рогатинському державному аграрному коледжі на денній формі навчання, що підтверджується довідкою №1736 від 11 лютого 2015 року . Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З врахуванням обставин справи, суд визначає для відповідача, який є пенсіонером розмір аліментів на повнолітню дочку в частці від заробітку (доходу). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права сторін. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Стягнення аліментів розпочати з дня пред'явлення позову, тобто з 11 березня 2015 року і проводити до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved