Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулися позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності. В обґрунтування позову посилаються на те, що їм разом з відповідачем на праві спільної часткової власності (по ? частці) належить квартира [ADDRESS]. Відповідач - [PERSON] доводиться позивачці [PERSON] колишнім чоловіком. Після розірвання шлюбу [PERSON] пропонувала відповідачу придбати його ? частку квартири [ADDRESS], оскільки спільне проживання з відповідачем э неможливим: він постійно свариться з позивачками, не може знайти спільної мови ні з позивачкою [PERSON], ні зі своїми дітьми, але в добровільному порядку відмовляється відступити свою частку, що змушує позивачів звернутися до суду. Позивачі просять суд припинити право власності [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS], визнати за кожною позивачкою право власності на 1/12 частку у квартирі, стягнути з позивачок [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь відповідача грошову компенсацію за 1/12 частку квартири, що складає по 11 728,92 грн., з кожної. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем вони розлучилися у 2010 році. Мешкають в одній квартирі. Крім цього у квартирі мешкають їх 5 дітей та 2 онуків. Позивачки [PERSON] та [PERSON] є її доньками. Між ними та відповідачем склалися неприязні стосунки, спільне проживання є неможливим. Відповідач постійно свариться з ними, кричить, на них скаржаться сусіди. Декілька разів доходило до бійки, діти боялися та викликали міліцію. Вона неодноразово пропонувала відповідачу купити його частку, але відповідач відмовився. Просила задовольнити позовні вимоги. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що відповідач є її вітчимом. Мати з вітчимом розлучилися ще у 2010 році. Відповідач постійно провокує сварки, кричить, ображає її мати. Доходило до бійок. Декілька разів вони викликали міліцію. Все це негативно впливає на маленьких дітей, які також живуть у квартирі. Вважає, що спільне мешкання з відповідачем неможливо, а добровільно він не бажає відступити свою частку у квартирі. Просила задовольнити позовні вимоги. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що відповідач є її рідним батьком. Позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що між ними та відповідачем склалися неприязні стосунки, тому спільно вони мешкати не можуть. Мати декілька разів пропонувала відповідачу продати його частку у квартирі, але він не бажає цього робити. Просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що хоча він та позивачка [PERSON] розірвали шлюб, він все одно вважає її дружиною перед богом та намагається наставити її та дітей на істинний путь. Він сподівається, що дружина та діти повернуться до церкви. Гроші за частину квартири він не бажає брати, оскільки у його дружини та доньок своїх грошей немає, а ці гроші його дружині дав інший чоловік. Якщо б ці кошти були саме позивачок, він би погодився їх прийняти. У задоволенні позову просив відмовити. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухав пояснення сторін, перевірив надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно з вимогами частин 4 та 5 статті 319 ЦК власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 16 жовтня 1996 року органом приватизації міськвиконкома, квартира [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності по 1/4 частки кожному: позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачу [PERSON] (а.с.14-15, 34). Сторони зареєстровані та мешкають у спірній квартирі, що підтверджується матеріалами справи. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02.12.2010 року (а.с.17-18). Між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] склалися неприязні стосунки, що підтверджується неодноразовими зверненнями позивачки [PERSON] до правоохоронних органів (а.с.19-23). Відповідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За відсутності згоди співвласника про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, а також попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду Верховний Суд України неодноразово висловлював свою позицію із зазначеного питання, а саме те, що із змісту норми ст. 365 ЦК випливає, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (ухвала Верховного Суду України від 23 червня 2010 р. у справі № 6-22505св09; постанова від 16 січня 2012 р. у справі № 6-81цс11). Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 (з відповідними змінами та доповненнями) роз'яснив, що розмір грошової компенсації за неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Невиконання позивачем цієї умови є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до звіту експерта-оцінювача з оцінки майна від 12.12.2013 року, вартість квартири [ADDRESS] складає 17609 доларів США, що еквівалентно 140747 гривень (а.с.43-78). У судовому засіданні відповідач [PERSON] погодився з оціночною вартістю квартири. Таким чином, вартість ? частки квартири складає 35186,75 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] внесли на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області по 11728 грн. 92 коп. кожна, про що свідчить квитанції №43 від 10 лютого 2014 року, №45 від 10 лютого 2014 року, №47 від 10 лютого 2014 року ( а.с.30-32), що загалом складає 35186 грн. 75 коп. Враховуючи те, що спільна квартира є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, оскільки сторони доброзичливих відносин не підтримують, між ними продовж тривалого періоду існують неприязні стосунки, суд приходить до висновку про необхідність припинення права [PERSON] на частку у спільному майні. При цьому таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім'ї, оскільки попереднє депонування суми відшкодування належної йому частки у спільному сумісному майні виключає настання негативних економічних наслідків для [PERSON] Суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, припинивши право власності [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] з виплатою на користь останнього з депозитного рахунку внесеної суми та визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 1/12 частку квартири [ADDRESS] за кожною.

Outcome: approved