Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. 18 травня 2018 року у вказаній справі було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та вирішено змінити розмір аліментів, визначений рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.12.2005 року, та в подальшому стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі у збільшеному розмірі з 185,00 грн. щомісячно до 1860,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто [PERSON], судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 13.07.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення № 482/298/18 від 18.05.2018 року. Ухвалою суду від 13.07.2018 р. клопотання [PERSON] про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 18.05.2018 у справі № 482/298/18 задоволено, йому поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання з розгляду його заяви про перегляд заочного рішення у справі № 482/298/18 від 18.05.2018 р. Ухвалою суду від 02.10.2018 р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було задоволено, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В якості підстави позовних вимог позивач вказала, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.12.2005 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 185,00 гривень, щомісячно, починаючи з 06.12.2005 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір яких у зв'язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, дитина хворіє, потребує додаткових коштів, матеріальних стан позивача погіршився, а відповідач є молодою людиною, працює, має можливість сплачувати аліменти в збільшеному розмірі. Тому позивач просила суд збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В подальшому, позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, якою вона просила суд, з підстав зазначених вище, змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а саме - стягненням з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій змінені позовні вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження визнає, просить справу слухати за його відсутності. Згідно ст.ст.279 ЦПК України судом проводиться розгляд справи у порядку спрощеного провадження На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 16.12.2005 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області по справі № 2-1235/2005 було задоволено позовну заяву [PERSON], стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 185,00 гривень, щомісячно, починаючи з 06.12.2005 року та до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач аліменти на утримання дитини щомісячно не сплачує, позивач несе значні витрати на утримання дитини, її розвитку та здоров'я, оскільки у дитини виявлено алергію, у зв'язку з чим необхідні додаткові витрати на ліки, що підтверджено випискою з медичної картки неповнолітньої [PERSON], майновий стан позивача змінився в сторону погіршення, у зв'язку з чим визначений судом розмір аліментів не достатній для утримання дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягненням ними повноліття, сплачуючи аліменти; способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набранням рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Із змісту наведених положень ст.ст. 181, 192 СК України вбачається, що одержувач аліментів має право звернутись до суду з позовом як про зміну способу стягнення аліментів так і про зміну розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 у справі 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач - платник аліментів, працює, молодий вік, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо утримання доньки, матеріальний стан позивачки та відповідача. Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми на частку від його заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на обох сторін по справі. При цьому, у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, а тому позов є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved