Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

В червні 2016 року позивачі звернулись з позовом до відповідача про припинення іпотеки, вказуючи на те, що 20.11.2007 року між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений іпотечний договір №215/26-426-163-1, реєстровий номер 7255, як забезпечення виконання зобовязань ТОВ «АЦЕТЕК» за договором кредиту 215/26-425-163 від 20.11.2007 року. ТОВ «АЦЕТЕК» ліквідовано та вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Оскільки боржника ліквідовано, то право застави є припиненим з моменту його ліквідації. Просили суд припинити іпотеку згідно іпотечного договору №215/26-426-163-1, реєстровий номер 7255 від 20.11.2007 року, вилучити запис про обтяження від 20.11.2007 року за номером 6062588, реєстровий номер 7255 з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. Позивачі в судове засідання не зявились, надіславши на адресу суду лист, в якому просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому проти позовних вимог заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч.1 ст. 609 ЦК України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання. Судом встановлено, що 20.11.2007 року між ТОВ «АЦЕТЕК» в особі [PERSON] та [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №215/26-425-163, в забезпечення виконання якого 20.11.2007 року між сторонами було укладено іпотечний договір 215/26-426-163-1 (а. с. 7-13) Згідно іпотечного договору, відповідачу в іпотеку передано нежиле приміщення площею 240,4 кв. м., розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лавицького, б. 9, прим. 81. Обтяження на вище вказаний предмет іпотеки було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон на відчуження обєктів нерухомого майна за номером 6062588 та в Державному реєстрі іпотек за номером 6062688 (а. с. 14-16) Постановою господарського суду м. Києва №910/11156/13 від 25.09.2013 року ТОВ «АЦЕТЕК» було визнано банкрутом (а. с. 30-32) Ухвалою господарського суду м. Києва №910/11156/13 від 25.03.2015 року ТОВ «АЦЕТЕК» було ліквідоване у зв'язку із банкрутством (а. с. 25-29) Юридична особа ТОВ «АЦЕТЕК» ліквідована та вилучена з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а. с. 17-23). Верховним судом України в постанові у справі №6-52цс13 від 11.09.2013 року зроблено висновок про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст.\~575, п. 1 ч. 1 ст.593, ч. 1 ст.\~609 ЦК України, ч. 1\~ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється. Вище вказаний позов є похідним до тих, що розглядались в справі 6-52цс13, тому згідно п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є обовязковим до виконання та застосування до всіх похідних спірних правовідносин. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів в частині припинення іпотеки, встановленої кредитним договором. З огляду на те, що суд дійшов висновку про те, що іпотечний договір 215/26-426-163-1 від 20.11.2017 року припинив свою дію, то наявні в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек порушують права позивачів, як власників майна, а тому суд вважає за можливе вилучити запис про обтяження від 20.11.2007 року за номером 6062588 та запис про обтяження 6062688 від 20.11.2007 року на нежитлове приміщення площею 240,4 кв. м., розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лавицького, б. 9, прим. 81.

Outcome: approved