Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Заявник [PERSON] 11.05.2021 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з заявою про видачу обмежувального припису. У своїй заяві посилалась на те, що вона та [PERSON] разом з 2 спільними дітьми проживають у приватному будинку [ADDRESS] . Зазначила, що протягом 20 років [PERSON] систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство. Насилля проявляється в тому, що він вчиняє відносно заявниці фізичну та психологічну розправу, умисно та систематично, безпідставно кидається у бійку, часто б`є її кулаками по голові та по всьому тілу, штовхає, кидає у неї різні предмети, розкидає із шафи речі [PERSON] , викидає їжу з морозилки та холодильника. Принижує, ображає, насміхається, нецензурно лається, залякує, погрожує фізичною розправою, маніпулює, шантажує, мордує. Із за постійного, фізичного та психологічного насилля зі сторони [PERSON] заявник почуває себе пригніченою, а її хронічні захворювання переходять в стан загострення, що у свою чергу потребують лікування. Посилалась на те, що під час спільного проживання з [PERSON] останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесні ушкодження, а тому вона неодноразово викликала поліцію. Постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою притягнення його до адміністративної, а у подальшому до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства у сім`ї. Просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити перебувати в місці спільного проживання ( перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 14.05.2021 р. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.05.2021 року заяву [PERSON] в частині вимог щодо видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1) заборонити перебувати в місці спільного проживання ( перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] залишено без розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави відмовлено в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи [PERSON] про закриття провадження. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] та його представник щодо задоволення заяви заперечували. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 04.05.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Полтавського апеляційного суду від 31.07.2020 року постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 04.05.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишено без змін. Як вбачається із постанови Полтавського апеляційного суду [PERSON] за місцем проживання в [ADDRESS] , 25.02.2020 року, близько 19.15 год. виражався нецензурною лайкою на адресу своєї дружини [PERSON] , погрожував фізичною розправою та 03.03.2020 року близько 07.00 год, також виражався нецензурною лайкою на адресу своєї дружини [PERSON] , погрожував фізичною розправою та застосував фізичну силу, в наслідок чого могла б бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю [PERSON] , чим вчинив насильство в сім`ї. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій [PERSON] .. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьків (мати, батько) і дитину (дітей). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. «Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису. Судом встановлено, що згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України. Запобіжний захід відносно [PERSON] до набрання вироком законної сили обрано у виді цілодобового домашнього арешту, покладено на [PERSON] обов`язки, у тому числі не залишати своє місце проживання: [ADDRESS] . Вирок не набрав законної сили. Отже, за результатами оцінки наданих доказів, суд дійшов до переконання, що через систематичний психологічний та фізичний тиск, який проявляється у нанесені побоїв, застосуванні словесних образах, погрозах і залякуваннях, що чинить [PERSON] відносно [PERSON] , заявник як особа, що постраждала від домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом № 2229-VIII, а відтак, суд вбачає підстави для видачі обмежувального припису з покладенням на заінтересовану особу заборони ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. На думку суду, видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертв домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на спілкування з заявником . Також, суд зауважує, що не приймає до уваги диск з записом розмов, наданих в судовому засіданні представником заявника, оскільки не є можливим встановити достовірно в який період часу відбувались розмови та чи дійсно розмови відбувались між заявником та заінтересованою особою. На підставі ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved