Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.11.2014 року сторони розірвали шлюб. Під час шлюбу у сторін народилися [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу проживають із позивачкою. Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо і ухиляється від матеріального і фінансового утримання своїх дітей. Просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі по 500 гривень на кожну дитину. Позивачка - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову. Пояснив, що він не має необхідних коштів. Вислухавши сторони і вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що у шлюбі у сторін, який розірвано відповідно до рішення Косівського районного суду від 11.11.2014 року, народилася дочка [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] і [NUMBER]. Відповідно до довідки № 2412 від 11.11.2014 р., до складу сім'ї зареєстрованих за адресою [INFO], входять [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 367 від 17.11.2014 року, суд встановив, що сім'я проживає в незадовільних умовах. Як позивачка, так і відповідач тимчасово безробітні. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 492 від 23.12.2014 року, відповідач працює по найму без реєстрації в податковій службі. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Статтею 183 СК України передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, згідно з якою якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Відповідно до ч.ч. 7-8 ст. 7 СК України дитині має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому аліменти слід присудити з 09 грудня 2014 року. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» для дітей віком до шести років установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1032 гривні, для дітей віком від шести років до вісімнадцяти років у розмірі 1286 гривень. Враховуючи наведене і те, що батьки мають рівні обов'язки щодо своїх дітей, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного ст.ст. 180, 182-184 СК України,

Outcome: approved