Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на житловий будинок №91, розташований по вул. Івана Франка в смт. Черняхів Житомирської області, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 06.06.2006 року в смт. Черняхів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з [PERSON] селищної ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. В звязку з визнанням позову відповідачами, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 06.06.2000 року в смт. Черняхів помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок №91, розташований по вул. Івана Франка в смт. Черняхові Житомирської області, який побудований у 1991 році. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, шляхом фактичного вступу у користування та володіння спадковим майном, що стверджується довідкою [PERSON] селищної ради № 4251 від 29.06.2016 року (а.с.14). Спадковий будинок належав спадкодавцю [PERSON], що також стверджується довідкою [PERSON] селищної ради № 4251 від 29.06.2016 року (а.с.14). Однак, за життя [PERSON] не встиг зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на належний йому житловий будинок. У відповідності до постанови нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори, спадкову справу щодо майна спадкодавця не заведено, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця немає (а.с.4). Оформлення права на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку неможливо тому що, із довідки БТІ №348 від 08.06.2016 року вбачається, що за [PERSON] право власності на спірний будинок не зареєстровано (а.с. 5). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Спірний будинок не є самовільною забудовою. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] за свого життя та на час відкриття спадщини володів на праві власності житловим будинком № 91, розташованим по вул. Івана Франка в смт. Черняхові Житомирської області. В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначено, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до абз.2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкодавців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом Оскільки спадщина після смерті [PERSON], який помер 06.06.2000 року, відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України (ред. 1963 р.) та Закону України «Про власність». Із ч. 1ст. 12 ЗУ «Про власність» вбачається, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. У відповідності із ч. 1 ст. 13 цього Закону, вважається, що обєктами права приватної власності є жилі будинки. Згідно і з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 4 жовтня 1991 року N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (назву змінено згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 р. N 15) із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, 4 , відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність" у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці. Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст.548 ЦК України (ред. 1963 року). Згідно із ч.2. ст. 548 ЦК України (ред. 1963 року), незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В звязку з цим, спірний житловий будинок належить позивачці як спадкоємиці першої черги за законом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В звязку з цим, та оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємиці у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачкою - [PERSON] право власності на спірний будинок як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved