Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до публічного акціонерного товариства «Хмельницькгаз», товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаззбут" про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок оплати за надані послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона проживає у власній квартирі № [ADDRESS]. Квартира забезпечена комунальною послугою газопостачання з режимом використання газу - для приготування їжі. Ураховуючи, що в квартирі зареєстровано 2 особи, постачання газу повинно здійснюватися, виходячи з норми споживання 4,4 м. куб. на одну особу в місяць та 8,8 м. куб. разом. На позивача оформлений у відповідачів особовий рахунок - № [NUMBER] . Індивідуальний лічильник газу в квартирі не встановлений. З січня місяця 2017 р. відповідачі почали здійснювати облік спожитого газу за її особовим рахунком, не за передбаченими законодавством нормами споживання, а за показниками лічильника, встановленого ПАТ «Хмельницькгаз» з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок. Про це їй стало відомо при оплаті комунальних платежів, з квитанцій слідує, що нібито вони з донькою споживають кожен від 19 і більше кубометрів газу в місяць, що перевищує встановлену норму споживання майже в п'ять раз. Позивач вважає дані дії відповідачів щодо нарахування плати за спожитий газ за показами загально будинкового газового лічильника такими, що порушують її права як споживача, ставлять її в нерівні умови в порівнянні із іншими споживачами. Позивач вказує, що ПАТ «Хмельницькгаз» проігнорував вимоги діючого законодасвта встановивши з власної ініціативи та без погодження з мешканцями будинковий вузол обліку, представників мешканців будинків для фіксування показників при встановленні лічильника та за результатами споживання щомісяця не залучав. За таких умов, обсяг газу та розмір оплати, що ПАТ «Хмельницькгаз» та ТОВ «Хмельницькгаз збут», які пред'являють їй до оплати на підставі даних загальнобудинкового лічильника, є безпідставними та необгрунтованими. Оскільки лічильник в її квартирі відсутній тому на неї поширюються передбачені законодавством [PERSON] споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203. Згідно даної Постанови, норма споживання одного помешкання становить 4.4 кубометра газу на одну людину в місяць. ПАТ «Хмельницькгаз» був зобов'язаний згідно закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановити в її квартирі безкоштовно квартирний лічильник газу до 01 січня 2018 р. однак цього не зробив. Натомість, ігноруючи вимоги Закону та порушуючи права позивача як споживача на безкоштовне встановлення приладу обліку газу в її помешканні, ПАТ «Хмельницькгаз» відмовився від встановлення квартирних засобів обліку і встановив один загальнобудинковий лічильник. Позивач поставлена в нерівні умови в порівнянні з іншими споживачами, які мають квартирні лічильники газу оскільки: а) як споживач поставлена в умови колективної відповідальності за спожитий газ, у той час коли інші споживачі відповідають за споживання індивідуально; б) позбавлена можливості контролювати і перевіряти споживання газу, достовірність виставлених рахунків за спожитий газ; в) на неї фактично перекладено ризики по втратам газу (внаслідок витоку, поломки, несанкціонованого під'єднання до системи і т.п.) і, відповідно перекладається плата за такі втрати. При цьому, інша категорія споживачів таких ризиків не має; г) не володіє ні правами, ні можливостями щодо виявлення та усунення таких втрат, у той час як постачальник газу має передбачені законодавством повноваження для здійснення контролю за втратами газу та має технічні можливості для їх виявлення і усунення. Намагалась врегулювати спір у досудовому порядку, проте жодних бажаних результатів не отримала. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати незаконними, вчинені протягом періоду з січня 2017 року до дати подання даного позову, дії відповідачів щодо нарахування їй обсягу та плати за спожитий газ у квартирі № [ADDRESS] за показниками загально будинкового газового лічильника; зобов'язати відповідачів здійснити їй за її особовим рахунком № [NUMBER] повний перерахунок плати за газ за період з січня місяця 2017 року до дати подання даного позову, виходячи із діючих протягом вказаного періоду нормам споживання газу для громадян, в квартирах яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. Під час розгляду справи в суді позивач позовні вимоги уточнила, просить суд винести рішення яким: визнати протиправними дії відповідачів щодо нарахування їй обсягу та плати за спожитий газ у квартирі № [ADDRESS] за показниками загальнобудинкового газового лічильника; зобовязативідповідачів здійснити їй за її особовим рахунком № [NUMBER] перерахунок плати за газ за період з січня 2017 року по день винесення рішення виходячи із діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян, в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники. В суді позивач уточнені позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Суду позивач пояснила, що в квартирі проживає із донькою, міською радою було прийнято рішення про заборону встановлення загально будинкових лічильників обліку газу без згоди мешканців, у них на будинку лічильник встановили без згоди мешканців, просить суд врахувати зміни в законі «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Представник відповідачів в суді позов не визнав, просить відмовити в їх задоволенні. Суду представник пояснив, що дійсно в тарифах які були встановлені постановою НКРЕКП в 2016 р. було закладено однією із складових тарифів виділення коштів на встановлення будинкових приладів обліку, іншою постановою НКРЕКП в 2016 р. було затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Хмельницькгаз» на 2016-2025 роки в якій було передбачено встановлення загальнобудинкового лічильника в будинку в якому проживає позивач. Між ПАТ «Хмельницькгаз» та КП «Житловик» листом від 27.12.2016 р. було погоджено дистанційне зняття показників загальнобудинкових лічильників, що встановлені на будинках, в т.ч. і на будинку № 45 по вул..Князів Коріатовичів. Позивачу нарахування здійснювалися відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу(будинкових або на групу будинків). Крім цього представник відповідачів просить врахувати, що встановлення індивідуального лічильника споживачу не є тільки їх обовязком. Заслухавши усасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач зареєстрована та проживає у квартирі №7 багатоквартирного житлового будинку по вул.Князів Коріатовичів, 45 у місті Камянці-Подільському, є побутовим споживачем природного газу. В квартирі позивач проживає разом із донькою [PERSON] На імя позивача оформлено особовий рахунок №[NUMBER]. Індивідуальний лічильник газу в квартирі не встановлено. Будинок за адресою вул.Князів Коріатовичів, 45 у м. Камянці-Подільському знаходиться в управлінні комунального підприємства «Житловик» Камянець-Подільської міської ради. 27.12.2016 р. між ПАТ «Хмельницькгаз» та директором балансоутримувача Камянець-Подільського комунального підприємства «Житловик» було підписано акт № 218 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператом ГРМ та споживачем в якому узгоджено місце встановлення загально будинкового вузла обліку газу який і встановлено того ж дня на будинку. Договір про зняття показань будинкового вузла обліку природного газу та лічильника газу, монтажу та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку між сторонами не укладався. З січня 2017 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» почало здійснювати облік спожитого газу споживачам у яких в квартирах відсутні індивідуальні лічильники, за показниками загальнобудинкового лічильника, встановленого самим постачальником газу з власної ініціативи на весь багатоквартирний будинок. Про це позивачу стало відомо при оплаті комунальних платежів за січень 2017 року. Зазначені обставини визнаються сторонами в судовому засіданні та підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. За змістом статті 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» споживачі природного газу - фізичні особи (населення), фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину. Відповідно до приписів ст.6 цього ж Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.5.4 глава 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 (в редакції, чинній на момент виникнення спору) за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення обєму спожитого природного газу мешканцями зазначених обєктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620. Відповідно до п.5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620 (в редакції чинній на момент виникнення спору) встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобовязані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розрахуватися за спожитий газ за показниками будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Як вбачається із матеріалів справи загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлений за ініціативою ПАТ «Хмельницькгаз», однак договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі-квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку не врегульовані між балансоутримувачем будинку КП «Житловик» та відповідачем ПАТ «Хмельницькгаз». Посилання представника відповідача на лист КП «Житловик» від 27.12.2016 р., копію якого суду не надано, суд оцінює критично. Договори між окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) та відповідачами, зокрема щодо встановлення загальнобудинкового лічильника та проведення оплати за показниками такого лічильника, також не укладалися. Визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу по обєкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу та договору (глава 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем). Зважаючи на зазначене, обсяг газу та розмір оплати, які відповідачі предявили для оплати позивачці на підставі даних загальнобудинкового лічильника є безпідставними та необґрунтованими. Крім цього, встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в процесі споживання газу не відображає фактичного споживання газу кожним споживачем багатоквартирного будинку окремо, що породжує нарахування сум за споживання газу, який насправді не використовується споживачем. Отже, якщо у побутового споживача не встановлено індивідуального лічильника, то в даному випадку відбувається математичний розрахунок спожитого газу оператором газорозподільної системи між споживачами у яких є квартирні лічильники газу та у яких немає таких лічильників, а отже неможливо встановити та перевірити правильність такого розрахунку. Відповідно до чинного законодавства оплата за спожитий газ в такому випадку здійснюється відповідно до норми споживання, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, в розмірі 4,4 кубометрів газу на одну зареєстровану особу(Плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання на 1 людину). Постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 р. № 609 норму споживання зменшено до 3,3 кубометрів газу на одну зареєстровану особу. Відповідно до п.п.3, 4, 7 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та повязаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги навязує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. З матеріалів справи та норм права вбачається, що в даному випадку порушуються права позивача та призводять до невідповідності умов договору на постачання природного газу між побутовими споживачами та газорозподільною компанією, яким передбачається, що кошти сплачуються споживачем тільки за той газ, який він дійсно спожив. Доводи представника відповідачів щодо відсутності у відповідного субєкта господарювання газорозподільної організації обовязку за власний рахунок встановити лічильники для такої категорії споживачів природного газу як населення не ґрунтується на вимогах закону, оскільки згідно зі ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин сторін) встановлено, що субєкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та житлових будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року. Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що споживачами природного газу є фізичні особи (населення), фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину. Зі змісту цього Закону вбачається обовязок встановлення відповідними субєктами господарювання газорозподільними організаціями за власний рахунок лічильників для такої категорії споживачів природного газу як населення саме у вигляді таких приладів обліку природного газу, що дозволяють визначення обсягів споживання кожним окремим споживачем. Зазначену позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 р. по справі № 908/1312/17. З врахуванням наведеного,

Outcome: approved