Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про зняття арешту з житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що у березні 2021 року вона звернулась до нотаріуса для оформлення документів на Ѕ частину житлового будинку, яка залишилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В ході перевірки за електронним базами заборон на відчуження майна виявлено, що на даний житловий будинок накладено арешт. Знам`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), позивачу надано відповідь, що 31.12.1998 відкрито виконавче провадження №6955134 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21.12.1998 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області, на підставі якого накладено арешт на все рухоме майно, яке належить [PERSON] . У зв`язку з цим позивачка змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але її представник - адвокат Урсаленко О.М. надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також просив розгляд справи проводити без його та позивачки участі. Представник відповідача - Знам`янської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати без участі представника відповідача, а вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Знам`янської Другої селищної ради, актовий запис №42 (а.с.5). Згідно з договором дарування від 30.06.1998, [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно з інформацією від 04.03.2021 №5726, наданою Знам`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вбачається, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , виявлено обтяження: №6955134, яке зареєстроване 04.04.2008на підставі листа 4334, виданого 21.12.1998 Знам`янським міським судом Кіровоградської області. Згідно моніторингу Автоматичної системи викоконавчих проваджень не виявлено виконавче провадження на підставі якого накладено обтяження на все нерухоме майно за №6955134 від 04.04.2008. На даний час паперовий примірник виконавчого провадження знищено, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Станом на 03.03.2021 відповідно до ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини відсутні (а.с.7). В роз`ясненні приватного нотаріуса Гріцик Н.М. від 31.05.2021 №249/01-16 зазначено, що оскільки на нерухоме майно [PERSON] накладено заборону, а в інформації з Реєстру про обтяження відсутні інформація про кредитора (стягувача) видача свідоцтва про право на спадщину затримується до припинення обтяження або для встановлення особи кредитора (стягувача). (а.с.38). Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Гріцик Н.М. заведено спадкову справу №41/2020 від 28.08.2020. [PERSON] 28.08.2020 звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), 11.09.1998 Знам`янською районною державною нотаріальною конторою посвідчено заповіт від імені [PERSON] . Відповідно до заповіту від 11.09.1998 [PERSON] , зробила розпорядження на випадок своєї смерті, яким заповіла все своє майно [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №2. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано тип обтяжень: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер: 6955134; зареєстровано: 04.04.2008 за №6955134 реєстратором: Знам`янська міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: лист, 4334, 21.12.1998, Знам`янський міський суд Кіровоградської області; об`єкт обтяженя: будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; додаткові данні: архівний запис №22 від 31.12.1998; заявник: Знам`янська міська державна нотаріальна контора Кіровоградської області. [PERSON] після смерті матері [PERSON] 09.02.2021 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с.61-100). Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України. Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З абзацу 1 частини 2 цієї статті вбачається, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивач є беспірною спадкоємицею після смерті [PERSON] , але з причин наявності арешту на майно спадкодавця не може реалізувати своє законне право на прийняття спадщини, те, що на примусовому виконанні в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) стосовно [PERSON] не перебуває жодних відкритих виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту майна останньої, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved