Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває що 03 березня 2015 року у виконкомі Новоселицької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №1, від якого у них є троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які, на даний час, проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка зазначає, що за рішенням Снятинського районного суду від 08.07.2020 із відповідача в її користь стягуються аліменти на двох дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, однак з часу постановлення вказаного рішення у сторін [INFO] народилася третя дитина [PERSON] , який також проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні, однак аліменти на його утримання відповідач не платить. На підставі наведеного позивачка просить стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 25.08.2021 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, з наданням сторонам строку для подання письмових заяв по суті спору та вчинення процесуальних дій. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду письмову заяву по суті спору та відзив на позовну заяву не надав, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] 03.03.2015 у виконкомі Новоселицької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, а.з. №1, та [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] у подружжя [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] ; із серії [NUMBER] у подружжя [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] . Відповідно до рішення Снятинського районного суду від 08.07.2020, за яким 13.08.2021 видано виконавчий лист, із [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на двох дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно на кожну дитину. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] у подружжя [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, з 1 липня 2021 року, на момент подачі позову, становить 2003 гривень, отже аліменти на дитину віком до 6 років не повинні бути меншими від 1006,50грн., при цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів становить 2003,00грн. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, беручи до уваги при визначенні розміру аліментів інтереси дитини, розмір витрат на утримання дитини, потреби дитини у розвитку виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову, а саме з 18.08.2021. Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану, та згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, що також зазначено і у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч.6 ст.141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути 908,00 грн. судового збору в користь держави. Відповідно до зазначеного та на підставі 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved