Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до до Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи : реєстраційна служба Лубенського МУЮ, Друга Лубенська ДНК про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно : житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS] Спадкоємцем майна померлої за законом є вона. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] не оформила право власності на домоволодіння. Другою Лубенською державною нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. [PERSON] на підставі закону, що діяв на час створення об»єкту нерухомого майна побудувала вищевказаний житловий будинок, однак у зв»язку зі змінами законодавства, за життя не встигла зареєструвати своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме : на домоволодіння розташоване за адресою [ADDRESS] , що складається з житлового будинку «А-1», погреба «Б», сараю «В», прибудови «в», сараю-літньої кухні «Г», прибудови «г», прибудови «г1», вбиральні «Д», літнього душу «Е», колодязя №1, огорожі №2. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Представник відповідача Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, представник третьої особи Другої Лубенської ДНК в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно наданих суду заяв прохають розглядати справу за відсутності їх представників, заперечень щодо задоволення позову не мають. Представник третьої особи реєстраційної служби Лубенського МУЮ в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомляли. Дослідивши обставини справи, докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON] [PERSON] у встановлений законом строк та у встановленому порядку згідно ст. ст. 1269, 1270 ЦК України звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини , яка залишилася після смерті [PERSON] , згідно закону. На звернення позивача до Другої Лубенської державної нотаріальної контори постановою нотаріуса від 13.02.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння розташоване за адресою [ADDRESS] Відповідно до інформаційної довідки КП Лубенське МБТІ та технічного паспорту на вищевказане нерухоме майно, до його складу належать : житловий будинок «А-1», погріб «Б», сарай «В», прибудова «в», сарай-літня кухня «Г», прибудова «г», прибудова «г1», вбиральня «Д», літній душ «Е», колодязь №1, огорожа №2. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Правовий порядок реєстрації будинків та господарських будівель і споруд , а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на України Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищ України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційних книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела по господарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім.»я та по - батькові глави сім»ї, на ім.»я якого відкрито особовий рахунок, він і являвся власником будинку. Відповідно до довідки виконкому Войнихівської сільради від 15.10.2013 року власником домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] являється [PERSON] Таким чином, суд вважає, що [PERSON] фактично набула право власності на нерухоме майно, а саме : на домоволодіння розташоване за адресою [ADDRESS] відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, однак з зв»язку зі змінами в законодавстві за життя не зареєструвала своє право власності в БТІ відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, у зв»язку з чим і виник спір. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності за ст.. ст. 1217, 1218, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Визнання права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved