overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що померлий [INFO] року [PERSON] фактично проживав в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька відкрилась спадщина, на яку вона є спадкоємцем, проте яку оформити не має можливості, оскільки батько проживав з нею без реєстрації. Нотаріус відмовляє їй у прийняття заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просить її задовольнити. Заінтересована особа - Куликівська селищна рада Куликівського району, Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи без представника сільради, зазначивши, що не заперечують проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року про, що виконавчим комітетом Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області [INFO] року складено відповідний актовий запис № 34.(а.с.7) Після його смерті відкрилась спадщина. Як вбачається з матеріалів справи, до спадкового майна належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який [PERSON] успадкував за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] згідно свідоцтво про право на спадщину за заповітом. (а.с.10) Згідно до довідки Вересоцької сільської ради Куликівського району, Чернігівської області № 965 від 09.11.2017 року, [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, проживав без реєстрації з 2000 року в [ADDRESS], разом зі своєю дочкою [PERSON]. (а.с.9) Факт спільного постійного проживання спадковдавця із заявницею на час відкриття спадщини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] року, а її батьком зазначено - [PERSON]. (а.с.5) Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 24 лютого 2009 року одружився зі [PERSON] та після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с.6) Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 54745374 від 15.01.2019 року спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] не відкривалась.(а.с.24) Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, суд дійшов однозначного висновку, що [PERSON], який помер [INFO] року, постійно проживав зі своєю дочкою [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] року за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім'єю померлого [PERSON] з заявником - [PERSON] по день його смерті до [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] помер [INFO] року. З [PERSON] заявник зареєструвала шлюб 02.01.1988 року у Московському відділі РАЦС м. Харкова, актовий запис № 3, після чого вони стали проживати разом, за місцем реєстрації чоловіка: [ADDRESS]. Зареєстрована заявник була за іншою адресою: [ADDRESS]. До травня 2015 року, т.т. до смерті чоловіка подружжя мешкали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] року [PERSON] помер. У даний час виникає необхідність встановлення даного факту для оформлення пенсії після смерті чоловіка. У зв'язку з вищезазначеними обставинами, заявник була вимушена звернулася до суду з даною заявою. Представники зацікавлених осіб: Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, та просили ухвалити судове рішення на розсуд суду. Суд, вислухав пояснення заявника, допитав свідків [PERSON] та [PERSON], дослідив матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.01.1988 року у Московському відділі РАЦС м. Харкова, актовий запис № 3, після чого подружжя проживали однією сім'єю за адресою [ADDRESS], однак, зареєстрована заявник була за іншою адресою. Факт проживання померлого [PERSON] з [PERSON] підтверджується допитом свідків. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їм достовірно відомо про те, що приблизно з 1988 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом за місцем проживання померлого. Їм відомо, що подружжя проживали однією сім'єю. [PERSON] займалась організацією та похованням [PERSON], також цей факт підтвердили свідки. [PERSON] помер [INFO] року згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Встановлення факту проживання однією сім'ю та перебування фізичної особи на утриманні передбачено п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року, встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносини виникли до 08 липня 1944 року і тривали до смерті одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов'язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою до заінтересованої особи - фізичної особи - підприємця [PERSON] про встановлення факту знаходження у трудових відносинах з 04.05.2009 року по 01.09.2011 року. В судове засідання заявник не з'явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Заінтересована особа - фізична особа - підприємець [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відносності, заявлені вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на підставі укладеного трудового договору від 04.05.2009 року знаходилась у трудових відносинах з ФОП [PERSON] до 01.09.2011 року. Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" отримувала заробітну плату за весь період перебування у трудових відносинах, що підтверджується довідкою ОК-5 про перерахування страхових внесків із заробітної плати заявника за весь час роботи в ФОП [PERSON] З 01.09.2011 року заявник знаходилась у відпустці по вагітності і пологах. В 2014 році заявник дізналась, що її трудова книжка, яка знаходилась у ФОП [PERSON], загублена. Згідно п.5 ч.2 ст.234 і ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.256 цього Кодексу і роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в ч.1 п.1 постанови від 31.03.95р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - в порядку окремого провадження у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, знаходження заявника у трудових відносинах з ФОП [PERSON] з 04.05.2009 року до 01.09.2011 року породжує певні юридичні наслідки та має для заявника правове значення, яке слід встановити судовим рішенням, а саме необхідність відновити записи про трудовий стаж, які були зазначені у трудовій книжки. На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], в якій просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначає, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Однак у свідоцтві про право власності на житло від 13 квітня 1998 року, яке видане Відділом приватизації відомчого житлового фонду ВАТ «Серп і молот», на вказану квартиру її по батькові зазначено як "[PERSON]". На момент видачі свідоцтва про право власності документом, на підставі якого вносили запис про власників, було свідоцтво про народження, в якому прізвище, ім'я та по батькові вказані російською мовою «[PERSON]». Після досягнення повноліття, заявнику видано паспорт, в якому прізвище, ім'я та по батькові вказано «[PERSON]», тобто свідоцтво про право власності має відмінності від інформації, зазначеної в паспорті. Враховуючи викладене, заявник звернулась до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того в заяві зазначила, що вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з'явились. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Окрім того в заявах зазначили, що не заперечують проти встановлення факту, який має юридичний значення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.04.1998 року, яке видане Відділом приватизації відомчого житлового фонду ВАТ «Серп і молот» на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], вказано, що зазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Належність зазначеного документа [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме: копією паспорта серія [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], копією диплома серія [NUMBER] на ім'я [PERSON], копією картки фізичної особи - платника податків на ім'я [PERSON]. Вказане не заперечується і співвласниками квартири. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що що різниця в написанні по батькові заявниці має місце через переклад її по батькові з російської мови на українську, а тому заява [PERSON] про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на житло за адресою: [ADDRESS], підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що її батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України помер у м.Луганськ. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті батька [PERSON] , не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому отримати свідоцтво про смерть. Провадження відкрито на підставі ухвали суду від 16.06.2021 року. Заявник в судове засідання не з`явилась, просила розглядати у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвина на " [PERSON] ". Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим органом ЛНР [PERSON] , помер в м. Луганськ [INFO] року, актовий запис про смерть №999. Проте, Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відмовив заявнику в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлого із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] , помер в м. Луганськ. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним внаслідок його психічного стану здоров'я, вказуючи на то, що [PERSON] є її чоловіком, він потребує встановлення над ним опіки, т.я. останній не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними. Орган опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації звернувся до суду з поданням, в разі визнання [PERSON] недієздатним, опікуном над ним та його майном призначити його дружину - [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала у повному обсязі та просила суд про її задоволення та призначити її опікуном чоловіка, посилаючись на те, що він не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати, потребує опіки. Представник Органу опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації - Петренко Г.В. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила суд про її задоволення, посилаючись на те, що [PERSON] не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати, потребує опіки, а тому вони звернулись з поданням про призначення дружини - [PERSON] опікуном над [PERSON] та його майном. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою у повному обсязі та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є чоловіком [PERSON] - заявниці по справі. [PERSON] проживає разом з дружиною, дітьми та онукою (а.с.30, 35). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №401 від 13.05.2014 р. [PERSON] "страждає на органічне ураження головного мозку поєднаного генезу (травматичного, атрофічного) із недоумством (згідно з МКХ-10, шифр F02.8). [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує призначення над ним опіки" (а.с.40-41). [PERSON] (повнолітня донька [PERSON]) подала до Органу опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації письмову заяву про свою згоду на призначення опікуном над недієздатним батьком - їх матір [PERSON] (а.с.38). Згідно вимог ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України. Згідно вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, маються всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним і для встановлення опіки над недієздатним та призначення його опікуном дружину - [PERSON], а тому заява [PERSON] та подання Органу опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна відносно її сина [PERSON], [INFO] В судовому засідання заявник заяву підтримала. Представник органу опіки та піклування заяву підтримав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] разом своєю матір'ю [PERSON]., що підтверджено копією паспорта /а.с.6-7/. Заявником до матеріалів справи надано медичний висновок № 208 від 18.11.2010 р. (а.с.9), який складено лікарем ОКЗОЗ "Сумський обласний психоневрологічний диспансер", з якого встановлено, що [PERSON] має ознаки помірної розумової відсталості (імбецильність). Відповідно до акту № 11 амбулаторної судово - психіатричної експертизи від 16.01.2014 року (а.с.40-43), [PERSON] виявляє ознаки помірної розумової відсталості (імбецильність), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Експертний висновок підписано [PERSON], [PERSON], [PERSON], із зазначенням відомостей про сертифікати на виконання експертних досліджень в галузі психіатрії. Судом також встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, на обліку в психіатричному диспансері перебуває з 2001 року. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В силу ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з ч. 1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною є підставою для призначення опікуна. На підставі ч.1 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування вважає за необхідне встановити опіку над [PERSON], проти призначення заявника опікуном не заперечує, що підтверджується відповідним поданням з якого вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], протипоказань за станом здоров'я не має, з пояснень представника третьої особи в квартирі, де проживають заявниця та [PERSON] створені всі необхідні умови для проживання та розвитку останнього. Таким чином, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає повному задоволенню, оскільки [PERSON] не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними, потребує призначення опікуна для повноцінного захисту інтересів, прав та свобод.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], [INFO], призначення її опікуном. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що син з народження хворіє на олігофренію тяжкого ступеня і не в змозі сам себе обслуговувати. [PERSON] перебуває на обліку у Чернігівському психоневрологічному диспансері з 10.06.2014 року та є інвалідом 1 групи "Б" безстроково. 04.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про зменшення вимог заяви, відповідно до якої просить лише визнати недієздатним її сина [PERSON], [INFO] (а.с.17). Ухвалою суду від 04.03.2015 року у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану [PERSON] (а.с.19) 09.04.2015 року до суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи № 199 від 06.04.2015 року (а.с.32-34). В судове засідання учасники судового розгляду не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштове повідомлення та розписки. Заявниця надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зменшені вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Зацікавлена особа - Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради - звернулись до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника управління. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, можливо вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: паспорт [PERSON] (а.с.2-4), довідку до акту огляду медико-соціальною комісією від 10.06.2014 року (а.с.5), паспорт [PERSON] (а.с.6-7), довідку РНОКПП [PERSON] (а.с.8), висновок судово-психіатричної експертизи №199 від 06.04.2015 року (а.с.32-34), суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №199 від 06.04.2015 року у [PERSON] має місце помірна розумова відсталість (F71 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), за своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.32-34). Ч.1 статті 39 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд прийшов висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатною її мати [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги обґрунтовує тими обставинами, що мати є інвалідом першої "А" групи загального захворювання та перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу хронічного психічного захворювання, постійно потребує стороннього догляду. У звязку з хворобою не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву і пояснила, що визнати матір недієздатною необхідно для оформлення спадщини , де мати є спадкоємцем. В судовому засіданні представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає , що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з висновку судово-психіатричної експертизи №236 від 27 квітня 2017 року вбачається [PERSON], [INFO] страждає стійким хронічним психічним захворюванням в звязку з чим не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Виконавчий комітет Кам'янець - Подільської міської ради просить призначити заявницю опікуном над її матірю [PERSON], [INFO], уродженки [INFO]. Враховуючи подання органу опіки та піклування, те, що за станом здоровя заявниця може бути призначена опікуном, що підтверджується медичною довідкою , суд вважає за необхідне призначити заявницю опікуном над її матірю.

Outcome: approved