Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Заступник прокурора в інтересах департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки 3102,30 грн. у відшкодування збитків, понесених внаслідок стаціонарного лікування потерпілого від злочину за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України - [PERSON] з 03.04.2013 р. по 12.04.2013 р. в КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25». Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 липня 2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідачка [PERSON] позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Перевіривши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкові від 12 липня 2013 року таран Н.І. визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді п'яти років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України. звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на 3 роки. Як вбачається з матеріалів зазначеної кримінальної справи, [PERSON] - потерпілий від злочину, 03 квітня 2013 року поступив до КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» у хірургічне відділення та протягом періоду з 03.04.2013 року по 12.04.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ножове поранення грудної клітини. У відповідності до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнена судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Як роз'яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму № 11 від 07.07.1995 року Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат ( із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду N 12 від 03.12.97 ) постановляє, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року затверджено «Порядок про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачається, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Зазначена Постанова Пленуму Верховного Суду України роз'яснює, що термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з калькуляції вартості лікування [PERSON] за період часу його перебування на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25», вказаним комунальним медичним закладом були понесені витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 3102,30 грн., яка складається з: фонду заробітної плати - 79,24 грн., нарахування за заробітну плату - 28,39 грн., витрати на господарські видатки та інші послуги - 0,92 грн., витрати на харчування - 2,81 грн., витрати на комунальні послуги -33,7 грн. Серед зазначених витрат вартість 1 ліжко-дня складає 145,06 грн., за 9 днів перебування у лікарні - 1305,54 грн., витрати на медикаменти за 9 днів 1799,76, а загалом сума витрат складає - 3102,30 грн. Згідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодовувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Виходячи з того, що [PERSON] скоєно злочин, та є причинний зв'язок між його злочинними діями та перебуванням потерпілого [PERSON] на такому лікуванні, суд доходить до висновку про обґрунтованість позову, в зв'язку з чим стягує з [PERSON] на користь Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради 3102,30 грн. у відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України в зв'язку з чим стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved