Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

В січні 2020 року на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва подано позов Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київської області (надалі - позивач) до [PERSON] (надалі - відповідач-1), [PERSON] (надалі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київська міська рада (надалі - третя особа), про відшкодування шкоди. Предметом позову є стягнення 1275,00 грн. майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Підставою позову є наявність складу цивільного правопорушення, зокрема й наявності вини, встановленої постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі №754/5423/18. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 38). На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 01-08-853 від 30 вересня 2020 року, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року матеріали справи прийнято до провадження судді Саадулаєва А.І. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. Третя особа, на адресу суду подала пояснення третьої особи, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. В судове засідання, яке відбулось 19 листопада 2020 року учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 12 листопада 2020 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд справи без участі третьої особи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для ухвалення рішення та розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. З`ясувавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30.05.2018 у справі № 54/5422/18 гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Постановою встановлено, що гр. [PERSON] 07.04.2018 року в 19 год. 30 хв. спільно з гр. [PERSON] на річці «Десенка» Деснянського району в м. Києві проводив заборонений лов риби сіткою з жилки з гумового човна в період весняно - літньої заборони на вилов водних ресурсів. При цьому виловив рибу: плітка - 13 шт., в`язь - 1 шт., окунь - 2 шт., загальною вагою - 4 кг., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 1275 грн. 00 коп. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 3.15, п. 4.4. Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.85 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок такої протиправної поведінки гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було завдано шкоду. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже законом встановлено презумцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.05.2018 у справі № 54/5422/18, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Отже суд встановив підстави для деліктної відповідальності відповідача за завдання майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, спільно гр. [PERSON] та гр. [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 1275,00 грн. В ст. 10 Закону України "Про тваринний світ" зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали та замовляли здійснення такої діяльності. Висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідачами не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів 1275,00 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до платіжного доручення №18 від 09.12.2019 р., позивачем за подання позову сплачено 1921,00 грн. судового збору (а.с. 17). Позовні вимоги задоволені повністю, а тому судовий збір потрібно покласти на відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved