Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

В січні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу однокімнатної квартири, укладений 06 вересня 2006 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що 22 серпня 2006 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири. 06.09.2006 року рішенням третейського суду вищезгаданий договір визнаний дійсним, та 26.10.2006 року за позивачем було зареєстровано право власності в КП «ВООБТІ», на квартиру. Позивач в грудні 2015 року вирішила однокімнатну квартиру подарувати синові, однак звернувшись до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON], їй було відмовлено в оформленні договору дарування. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що в даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зазначені правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню. Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки позиціями сторін, викладених у наданих суду заявах та матеріалами справи доведено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, позивач дійсно виконала всі обовязки покупця, які взяла на себе при укладені договору купівлі-продажу. При таких обставинах суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним. Витрати по справі покласти на сторони. На підставі ст.ст. 203, 208, 220, 328, 620, 655-657 ЦК України та

Outcome: approved