Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 03 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1472 та було видано Свідоцтво про одруження [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім»ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. Крім того, з метою нав»язати їй своє бачення проблемних питань відповідач іноді припускається до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускає образи в присутності їхньої дочки. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім»ю. За останні три місяці зароблені ним кошти взагалі не надавав для потреб сім»ї. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї так і у відповідача на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулись неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 33 % з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та дочку [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, доньку залишити їй на виховання. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши показання сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 03 жовтня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1472 та було видано Свідоцтво про одруження [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім»ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. Крім того, з метою нав»язати позивачу своє бачення проблемних питань відповідач іноді припускається до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускає образи в присутності їхньої дочки. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім»ю. За останні три місяці зароблені ним кошти взагалі не надавав для потреб сім»ї. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у сторін на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулись неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved