Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Біленченківської сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання за нею права на земельну ділянку площею 2,52 га в умовних кадастрових гектарах призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Біленченківської сільської ради, Гадяцького району, Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] року і належало їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] В своїй позовній заяві позивака вказує, що її матері [PERSON], яка проживала [ADDRESS], на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 49 від 22.10.1996 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП « Дружба» серії [NUMBER] розміром 2,52 га в умовних кадастрових одиницях, без визначення меж в натурі, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Біленченківської сільської ради, Гадяцького району, Полтавської області, який згодом був втрачений. [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з права на вказану земельну ділянку, яке фактично прийняла позивачка [PERSON], так як на момент її смерті фактично вступила в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини. Позивачка звернулася із заявою до Гадяцької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв'язку з відсутністю на неї правовстановлюючого документа. З цієї причини вона не має можливості оформити право на земельну ділянку, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву в якій просила її позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Хоруженко С.Г. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] просив задовольнити повністю. Представник відповідача територіальної громади Біленченківської сільської ради до суду не з"явився, але надали заяву в якій вказують, що позовні вимоги [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з"явився, але надали заяву, в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечують. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 49 від 22.10.1996 року [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Дружба» серії [NUMBER] розміром 2,52 га в умовних кадастрових одиницях. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] був зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] від 16.01.1997 року по Біленченківській сільській раді, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі за № 31-28-99.4-425/21-16 від 01.07.2016 року , який згодом був втрачений. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом, який діє до отримання громадянином державного акту на земельну ділянку. В пункті 3 Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» також зазначається про те, що сертифікат на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною у ньому часткою. Отже, наявність належним чином оформленого та зареєстрованого сертифікату на земельну частку (пай) засвідчує право його володільця на виділення земельної ділянки в натурі та отримання державного акту про право власності на цю земельну ділянку. Відповідно до роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку ( пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] мала право на вищевказану земельну ділянку. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 05.07.2016 року Гадяцьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області . Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) померлого. Судом встановлено, що [PERSON] була дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого горб юро ЗАГС м. Гадяч, Полтавської області. [PERSON] 13.01.1952 року зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим, своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 13.01.1952 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з права на вищезазначену земельну ділянку, яке фактично прийняла [PERSON], так як на момент смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/425 від 01.07.2016 року. Згідно матеріалів спадкової справи № 465 відкритої після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], якому 26.11.2002 року видавалось свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння. Позивачці було відмовленно у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю оригінала сертифіката на вказану земельну ділянку, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори № 431/02-14 від 29.08.2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved