Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що згідно кредитного договору № б/н від 21 липня 2008 року відповідач отримав кредит в сумі 9745,37грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті зобов'язанні позичальник не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотках, комісії, штрафних санкціях. Загальна сума боргу становить 29821грн.07коп. Претензія банку до відповідача залишилась без задоволення. Дані обставини дають право стягнути з позичальника кредит з нарахованими відсотками, пенею, штрафом в примусовому поряду. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 29821грн.07коп., а також сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 298,21грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю та просить задовільнити їх. Представник відповідача вимоги позову не визнав та пояснив суду, що відповідач заперечує факт отримання ним кредиту. Крім того на даний час сплила позовна давність щодо стягнення основної суми боргу та штрафних санкцій в звязку з чим росить суд в позові відмовити. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні встановлено, що 21 липня 2008 року між ЗАТ КБ Приват Банк правонаступником якого є ПАТ КБ " Приват Банк " та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9745грн.37коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. Статтями ст.ст.610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором порушив та у встановлені договором строки погашення кредиту щомісячні платежі та відсотки за користування кредитом не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2013р., становить 29821грн.07коп. Посилання відповідача на те, що він не підписував кредитний договір та не отримував кошти спростовується висновком експерта від 06.12.2013р. №152 з якого вбачається, що підписи в графі (Клієнт підпис), в графі (кредитну картку [NUMBER] отримав підпис) кредитного договору (заява) № б/н ПАТ КБ Приватбанк від 21.07.2008р., виконані [PERSON]. Що стосується посилання представника позивача про застосування строку позовної давності, то воно є безпідставним. Відповідно до положень ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитної картки закінчувався в листопаді 2010 року. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З позовом до суду про стягнення заборгованості позивач звернувся 22 лютого 2013 року, тобто в межах встановленого трирічного строку позовної давності. Крім того, відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору, якщо сторони не повідомляють одна одну про припинення договору, він автоматично пролонговується на той самий строк. Ні позивач, ні відповідач з завами про припинення дії договору не зверталися. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 29821грн.07коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 298,21грн. в рахунок погашення судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Outcome: approved