Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради від 16.01.2013 року № 7 у м. Донецьку був створений дитячий будинок сімейного типу на базі прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] , до якого були влаштовані малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мати дітей [PERSON] вироком Петровського райсуда м. Донецька була засуджена до 5 років позбавлення волі, відомості про батька дітей, зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Оскільки після звільнення мати дітей вихованням не займалась, не цікавилась життям своїх дітей, аліменти на їх утримання не сплачувала, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути на її користь понесені судові витрати. В судове засідання позивачка, представник позивачки не з»явились, просили справу слухати без їх участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судовому засіданні висловила думку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки по справі, оскільки, як підтверджено матеріалами справи остання з моменту звільнення не займається вихованням дітей, не цікавиться їх життям, не надає матеріальної допомоги, не забрала дітей з місця їх влаштування. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не з»явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є матір»ю двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а. с. 14,15). Батько малолітніх [PERSON] та [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ( а. с. 17,18). Рішенням виконавчого комітету Петровської районної ради у м. Донецьк № 164/5 від 12.09.2012 року малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а. с. 12) Рішенням виконавчого комітету Петровської районної ради у м. Донецьк за № 164/6 від 12.09.2012 року малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а. с. 13). Рішенням Куйбишевського райсуду м. Донецьк від 22.02.2013 року з [PERSON] на користь батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 19-20). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , [INFO], засуджена 13.11.2012 року Петровським райсудом м. Донецьк до 5 років позбавлення волі, прибула до Приазовської виправної колонії 09.06.2013 року, звільнена 14.12.2015 року по відбуттю строку покарання ( а. с. 26). За інформацією служб у справах дітей Донецької області на території підконтрольній українській владі, мати дітей [PERSON] не зверталась за поверненням своїх дітей ( а. с. 27). Згідно акту обстеження умов проживання від 11.04.2017 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] у дитячому будинку сімейного типа, що розташований за адресою: за адресою : [ADDRESS] створені всі умови для проживання, розвитку і навчання дітей ( а. с. 53). Згідно висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] , відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а. с. 51-52). Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 157 СК визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз»яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 1 Закону України « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг, яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Відповідно до ст. 1 Закону України « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» статус дитини сироти- має дитина, в якої померли чи загинули батьки; а статус дітей, позбавлених батьківського піклування мають діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними,оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов'язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов'язків з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти; Відповідно до п. 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 « Питання діяльності органів опіки та піклування , пов»язаної із захистом прав дитини» статус дитини-сироти надається дітям, у яких померли або загинули батьки, що підтверджується свідоцтвом про смерть кожного з них. Відповідно до п. 24 Постанови статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям: 1) батьки яких позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням суду; 2) які відібрані у батьків без позбавлення батьківських прав, що підтверджується рішенням суду; 3) батьки яких визнані безвісно відсутніми, що підтверджується рішенням суду; 4) батьки яких оголошені судом померлими, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим органами реєстрації актів цивільного стану; 5) батьки яких визнані недієздатними, що підтверджується рішенням суду; 6) батьки яких відбувають покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується вироком суду; 7) батьки яких під час здійснення кримінального провадження тримаються під вартою, що підтверджується ухвалою слідчого судді (суду); 8) батьки яких знаходяться у розшуку органами внутрішніх справ, пов'язаному з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, що підтверджується ухвалою суду або довідкою органів внутрішніх справ про розшук батьків та відсутність відомостей про їх місцезнаходження; 9) у зв'язку з тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню ними батьківських обов'язків, виданим у порядку встановленому МОЗ; 10) підкинутим, батьки яких невідомі, покинутим в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яких відмовилися забрати з цих закладів батьки, інші родичі, про що складено акт за формою, затвердженою МОЗ і МВС; 11) батьки яких не виконують свої обов'язки з виховання та утримання дитини з причин, які неможливо з'ясувати у зв'язку із перебуванням батьків на тимчасово окупованій території або в районі проведення антитерористичної операції, що підтверджується актом, складеним службою у справах дітей за формою згідно з додатком. Відповідно до п.35 постанови після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім'ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу). Відповідно до п. 27 Постанови КМУ № 866 дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі:довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті ради, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові. Служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, батька, які повернулися з місць позбавлення волі, про повернення їм дитини обстежує їх житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт та готує висновок районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері чи батькові. Якщо за результатами розгляду питання про можливість передачі дитини матері, батькові, які повернулися з місць позбавлення волі, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини. Відповідно до ст..165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років . Особами, в сім'ї яких проживає дитина, що мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, мають бути: фактичні вихователі - особи, які взяли у свою сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування ; патронатні вихователі (ст. 252 СК); прийомні батьки (ст. 256 СК); батьки-вихователі (ст. 256СК). Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов»язків, після її звільнення з місць позбавлення волі, із заявою про повернення їй дітей відповідачка до органу опіки та піклування не зверталась суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати- судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved