Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку посилаючись на те, що з 26.06.2015 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по досягненню дитиною 3-х років та потребує матеріальної допомоги відповідача, який має постійне місце роботи і регулярний заробіток, тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дочкою [PERSON] трьох років в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову і докази на їх обґрунтування не подав. В судове засідання відповідач викликався за адресою місця свого проживання, зареєстрованого в установленому законом порядку. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 26.06.2015 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №73. Від шлюбу сторони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір»ю в с.Городище, Бахмацького району, Чернігівської області, вул.Лесі Українки,13. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має вагітна дружина, а також, дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини судом враховуються крім стану здоровя сторін та матеріального становища позивача, ще і можливість відповідача надавати таку допомогу. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у справі доказів про наявність у нього інших дітей та непрацездатних утриманців, суд знаходить підстави для стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку 3-ох років в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 05.04.2016 року та до досягнення дитиною віку 3-ох років, тобто до 08 лютого 2019 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 150.00 грн. витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв»язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу в сумі 200 гривень, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки, вони належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved