Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх синів: Віталія, [INFO], та Богдана, [INFO], у розмірі ? частини зі всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте відповідач будучи працездатним не в повному обсязі виконує рішення суду, та ухиляється від його виконання, що негативно впливає на її з дітьми матеріальне становище, оскільки заробітна плата позивачки є незначною. Внаслідок вказаних дій станом на 01.03.2015 року виникла заборгованість за аліментами в сумі 8556 грн. 94 коп. За прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2011 року по лютий 2015 року відповідно до положень ст.196 СК України розмір неустойки (пені) склав 66031,69 грн., що підтверджується її розрахунком. З цих підстав просить суд стягнути з [PERSON] на її користь пеню по аліментам в розмірі 66031,69 грн., та судових витрат по справі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просять задовольнити його у повному обємі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 20 травня 2015 року позов визнав частково, та пояснив, що про наявність заборгованості йому відомо, тому згідний сплатити пеню по аліментам, однак не для позивачки, а особисто для дітей. Також вказав, що він не погоджується із розрахунком позивачки, та наданий час перебуває у скрутному матеріальному положенні. За вказаних обставин судом надавався для відповідача термін про надання відповідних підтверджуючих доказів, щодо його матеріального становища, та здійснити власний розрахунок по пені аліментів. Однак в наступні судові засідання відповідач не зявився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причин поважності неявки в судове засідання не вказав. Представник ДВС Ізяславського РУЮ [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у її провадженні на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки. Вказує, що неодноразово повідомляла відповідача про наявність заборгованості по аліментам як у письмовому вигляді так і у телефонному режимі, але останній постійно мав відмовки по різним причинам по несплаті аліментів. На вирішення вказаного спору покладається на думку суду. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, та від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх синів: Віталія, [INFO], та Богдана, [INFO], які на даний час проживають з позивачкою, та знаходяться на її утримані. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2011 року стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO], та Богдана, [INFO], у розмірі ? частини зі всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до довідки розрахунку державного виконавця відділу ДВС Славутського МРУЮ від 26.03.2012 року, заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.03.2012 року становить 2024,94 грн. Однак, згідно довідки розрахунку державного виконавця відділу ДВС Славутського МРУЮ від 07.07.2015 року, заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 30.03.2012 року становить 5747,6 грн. Вказану довідку суд за погодженням позивачки бере за основу нарахування пені по аліментам з [PERSON] Як вбачається із довідок розрахунку державного виконавця відділу ДВС Ізяславського РУЮ від 02.03.2015 року та 12.06.2015 року, заборгованість [PERSON] по аліментах за період з 01.03.2012 року по 01.03.2015 року становить 6532,00 грн. Загальний борг по аліментам згідно виконавчого листа № 2-252/2011 станом на 01.03.2015 року з урахуванням суми боргу нарахування ВДВС Славутського МРУЮ станом на 01.03.2015 року становить 8556,94 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості по аліментах й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача права на стягнення неустойки. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже суд вважає, що відповідачу був відомий як розмір аліментів, що підлягає сплаті, так і початок виконання обов'язку по сплаті аліментів після набрання рішенням законної сили, відповідно він був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти за рішенням суду. Більше того, згідно оглянутого у судовому засіданні виконавчого провадження про стягнення аліментів з відповідача, останньому було відомо про наявність заборгованості по аліментам, що підтверджується його поясненнями у суді та реєстром вихідної кореспонденції, згідно якої на його адресу направлялася довідка-розрахунок заборгованості по аліментам, а саме реєстр за квітень 2015 року. В зв'язку з чим, на думку суду, заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача. При цьому, судом не може бути взято до уваги посилання відповідача на те, що у нього скрутне матеріальне становище та позивачем невірно здійснено розрахунок пені, оскільки останній будь-яких доказів на підтвердження своїх показів не надав, хоча суд надавав для нього таку можливість. При визначенні розміру неустойки за прострочення сплати аліментів, судом враховується, що пеня нараховується на помісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення, що не було враховано позивачкою при складанні власного розрахунку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2011 року по 28.02.2015 року в сумі 66031 грн. 69 коп. Відповідно, з урахуванням вимог ст. 196 СК України, розміру заборгованості по аліментах та днів прострочення сплати аліментів, розмір нарахованої пені з фактично відрахованих сум сплачених аліментів становить 79387 грн. 23 коп., а саме за вказаний проміжок часу відповідач сплатив: 769 грн. 28.10.2011 року; 800 грн. 20.12.2011 року; 700 грн. 11.02.2012 року; 750 грн. 13.10.2012 року; 1000 грн. 05.02.2013 року; 750 грн. 13.04.2013 року; 250 грн. 05.06.2013 року; 800 грн. 26.06.2013 року; 500 грн. 21.08.2013 року; 1500 грн. 27.08.2013 року; 1000 грн. 07.10.2013 року; 150 грн. 26.10.2013 року; 200 грн. 02.11.2013 року; 500 грн. 10.11.2013 року; 350 грн. 23.11.2013 року; 500 грн. 01.12.2013 року; 350 грн. 08.12.2013 року; 250 грн. 28.12.2013 року; 480 грн. 31.01.2014 року; 200 грн. 15.02.2014 року; 300 грн. 17.03.2014 року; 850 грн. 27.05.2014 року; 1000 грн. 21.06.2014 року; 2560 грн. 28.07.2014 року; 950 грн. 28.08.2014 року; 500 грн. 02.09.2014 року; 200 грн. 07.09.2014 року; 100 грн.14.09.2014 року; 1000 грн. 27.09.2014 року; 896 грн. 27.10.2014 року; 100 грн. 01.12.2014 року; 400 грн.20.12.2014 року; 450 грн. 27.12.2014 року. Жовтень місяць 2011 року при розрахунку пені судом не нараховується, оскільки відповідачем повністю сплачено аліменти за даний місяць. Пеня нараховується за відповідною формулою Р = SxNxQ P сума пені, S накопичена сума заборгованості за попередні місяці (а не за конкретний місяць), N кількість днів в місяці, Q ставка пені, у відсотках за день прострочення. місяцьСумаНара-Пога-сума ХКількістьХ1%=Сума боргу на початокхованошеноборгу наДнівпені Місяцяза поточ.\~кінецьпростроч\~ \~місяць\~місяця\~\~ 1 Листопад 2011 р.0613,2155,8457,4Х31Х1%=141,794 01.12.2011457,4625,2800282,6Х31Х1%=87,606 01.01.2012282,6667,20948,8Х28Х1%=265,7 01.02.2012948,8667,2700916Х31Х1%=283,96 01.03.2012916667,201583,02Х30Х1%=474,906 01.04.20121583,02680,402263,4Х31Х1%=701,654 01.05.20122263,4680,402943,8Х30Х1%=883,14 01.06.20122943,8680,403624,2Х31Х1%=1123,502 01.07.20123624,2686,404310,6Х31Х1%=1336,286 01.08.20124310,6686,404997Х30Х1%=1499,1 01.09.20124997686,405683,4Х31Х1%=1761,854 01.10.20125683,4696,67505630Х30Х1%=1689 01.11.20125630696,906326,9Х31Х1%=1961,339 01.12.20126326,9718,207045,1Х31Х1%=2183,981 01.01.20137045,172607771,1Х29Х1%=2253,619 01.02.20137771,172610007497,1Х31Х1%=2324,101 01.03.20137497,172608223,1Х30Х1%=2466,93 01.04.20138223,17267508199,1Х31Х1%=2541,721 01.05.20138199,172608925,1Х30Х1%=2677,53 01.06.20138925,172610508601,1Х31Х1%=2666,341 01.07.20138601,172609327,1Х31Х1%=2891,401 01.08.20139327,172620008053,1Х30Х1%=2415,93 01.09.20138053,172608779,1Х31Х1%=2721,521 01.10.20138779,172611508355,1Х30Х1%=2506,53 01.11.20138355,172610508031,1Х31Х1%=2489,641 01.12.20138031,1771,611007702,7Х31Х1%=2387,837 01.01.20147702,7771,64807994,3Х28Х1%=2238,404 01.02.20147994,3771,62008565,9Х31Х1%=2655,429 01.03.20148565,9771,63009037,5Х30Х1%=2711,25 01.04.20149037,5771,609809,1Х31Х1%=3040,821 01.05.20149809,1771,68509730,7Х30Х1%=2919,21 01.06.20149730,7771,610009502,3Х31Х1%=2945,713 01.07.20149502,379225607734,3Х31Х1%=2397,633 01.08.20147734,37929507576,3Х30Х1%=2272,89 01.09.20147576,379218006568,3Х31Х1%=2036,173 01.10.20146568,3823,88966496,1Х30Х1%=1948,83 01.11.20146496,182307319,1Х31Х1%=2268,921 01.12.20147319,1823,89507192,9Х31Х1%=2229,799 01.01.20157192,9823,808016,7Х28Х1%=2244,676 01.02.20158016,7823,808840,5Х31Х1%=2740,555 Всього\~\~\~\~\~\~\~\~\~79387,23 Разом з тим, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вирішує вказаний спір в межах заявлених вимог, а саме розмір неустойки (пені) позивачкою ставиться 66031,69 грн., тому суд вийти за межі позову позбавлений права. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів про його скрутне становище, суд позбавлений можливості зменшити розмір пені по аліментам. Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат повязаних з правовою допомогою, суд зазначає. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 та ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, є витратами, пов'язаними з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] надавалась правова допомога адвокатом [PERSON] щодо надання консультації з приводу подання позову, та складання позовної заяви. Позивачем здійснено оплату виконаної адвокатом роботи по наданню правової допомоги у сумі 600 грн. (100+500 грн.), а тому, з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, в межах фактично понесених витрат в сумі 600 грн., що відповідає граничному розміру компенсації витрат на правову допомогу, передбачених Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд відстрочив сплату частини судового збору позивачці, та враховуючи ту обставину, що на час ухвалення рішення судовий збір сплачений не в повному об'ємі, тому в межах задоволеного позову з [PERSON] в дохід держави підлягає стягнення 416,72 грн., та в користь позивачки понесені нею документально підтвердженні витрати в розмірі 243,60 грн. відповідно. Таким чином загальна сума судових витрат в сумі 1260,32 грн. з яких 600 грн. витрати на правову допомогу та 660,32 грн. судового збору, підлягають стягненню з відповідача, а саме 600 грн. - витрати на правову допомогу та судовий зборів в сумі 243,60 грн. в користь [PERSON], та 416,72 грн. судового збору в користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved