Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано Франківського міського Нотаріального округу м. Києва Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 24.06.2020 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було видано виконавчий напис № 1938 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 75/П/19/2008-840 від 04.03.2008 р., а саме: заборгованість за період з 02.03.2020 р. по 05.06.2020 р. в розмірі 1\~629 019 грн 02 коп. з них 663 460 грн. 13 коп. - простроченої заборгованості за сумою кредиту, 965 258 грн.89 коп. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 0 грн. 0 коп.- заборгованість за штрафними санкціями, 300 грн. - сума сплати здійснена стягувачам за вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис № 1938 від 24.06.2020 року не підлягає виконанню, оскільки: Для вчинення виконавчого напису відповідачем не надано нотаріусу засвідчену виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості та не надіслано [PERSON] повідомлення-письмову вимогу про усунення порушень умов кредитного договору; Виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог щодо безспірності; Розрахунок заборгованості не є обґрунтованими. Крім цього, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності щодо розміру сум заборгованості, та не перевірив, чи всі документи були надані для вчинення виконавчого напису, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, на думку позивача, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить суд, визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського Нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, що зареєстрований в реєстрі за № 1938 від 24.06.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 р. у справі відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. /а.с.72-73/. Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 р. у справі витребувано докази. /а.с.75-77/. Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 р. у справі вжито заходи забезпечення позову. /а.с.79-83/. 27 жовтня 2020 р. на виконання вимог ухвали суду, на адресу суду надійшли витребуванні докази./а.с.85-112/. 04 січня 2021 р. на виконання вимог ухвали суду, на адресу суду надійшли витребуванні докази./а.с.141-165/. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. /а.с.168-169/. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву на адресу суду не надходио. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності представника відповідача на адресу суду не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано Франківського міського Нотаріального округу м. Києва Личук Т.В. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заперечень на позовну заяву на адресу суду не надходио. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у їх відсутності на адресу суду не надходило. Оскільки у встановлений законом строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, а треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача заперечення, суд вважає за можливе проводити розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд встановив, що 04.03.2008 р. між позивачем та ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено кредитний договір «Автопакет» №75/П/19/2008-840 для придбання автомобілю марки MAZDA, модель 3, номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який було передано в заставу в забезпечення зобов`язань за вказаним договором. За позовом ПАТ «КБ «НАДРА» Бориспільським міськрайонним судом Київської області у справі № 1005/3982/2012 від 27.06.2012 р. винесено рішення про стягнення з [PERSON] боргу за\~кредитним договором\~у розмірі\~259\~008,49\~грн.Рішенням Апеляційного суду Київської області №22-ц-4526\\12 від 25 жовтня 2012 року вказане рішення змінено в частині розміру стягнутої заборгованості, стягнуто із [PERSON] на користь\~\~ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 212174,07 грн. 25 жовтня 2012 року Бориспільським міськрайонним\~судом Київської\~області видано два виконавчих листи на загальну суму заборгованості 212\~174,07 грн. та судовий збір в сумі 2522,41 грн. ПАТ «КБ «Надра» пропустило строк пред`явлення виконавчих листів до виконання та намагалось поновити його в судовому порядку. Однак, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області в справі №359/8656/14-ц від 10.09.2014 р. у задоволені позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.10.2014 р. в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «КБ «Надра» було відмовлено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. 02.03.2020 р. ПАТ «КБ «НАДРА» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором відповідачеві ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» на підставі договору №GL2N79275_266 ПВ. Відповідач ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» звернулось до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича за видачею виконавчого напису. 24.06.2020 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем було видано виконавчий напис № 1938 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 75/П/19/2008-840 від 04.03.2008 р., а саме: заборгованість за період з 02.03.2020 р. по 05.06.2020 р. в розмірі 1\~629 019 грн 02 коп. з них 663 460 грн. 13 коп. - простроченої заборгованості за сумою кредиту, 965 258 грн.89 коп. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 0 грн. 0 коп.- заборгованість за штрафними санкціями, 300 грн. - сума сплати здійснена стягувачам за вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця Голяченка І.П. від 11.09.2020 р. було відкрито виконавче провадження №63020257 з примусового виконання виконавчого напису №1938. Приватним виконавцем Голяченко І.П., 11.09.2020 р. винесено постанови про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника. Позивач покликається на те, що у виконавчому написі вказаний неналежний стягувач, так як [PERSON] з ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» жодних договорів не укладала, з договором про відступлення права вимоги не ознайомлена. Однак, такі доводи позивача судом до уваги не прймаються, з наступних підстав. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, 02.03.2020 р. між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL2N79275_266ПВ. Відповідно до умов, якого новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобовязан за основними договорами. Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок правонаступником. За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України). Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі\~№ 6-122цс13. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Відтак, із наданих відповідачем документи, а саме: витягу з Додатку №1 до Договору реєстру кредитних договорів, майнові права за якими відступаються та боржників за такими договорами (а саме в частині відступлення прав вимоги по кредитному договору «Автопакет» №75/П/19/2008-840 від 04.03.2008 року, копії платіжного доручення №893 від 20.02.2020 року, копію Акту приймання передачі оригіналів документів до Договору №GL2N79275_266ПВ від 02.03.2020 року, копії протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-01-16-000006-b, вбачається правомірність відступлення права вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» по кредитному договору «Автопакет» № 75/П/19/2008-840 від 04.03.2008 р. укладеному з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС». Відсутність рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області за заявою ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» про зміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа №1005/3982/2012 від 16.09.2020 р., спростовується даними із Єдиного реєстру судових рішень, згідно яких рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2020 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну стягувача, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Замінено сторону виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» в справі №1005/3982/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено. Тобто, даний спір судом вирішено, про що постановлено відповідне рішення. Що ж стосується виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського Нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, що зареєстрований в реєстрі за № 1938 від 24.06.2020 року, суд звертає увагу на наступне. 1.Для вчинення виконавчого напису відповідачем не надано нотаріусу засвідчену виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості та не надіслано [PERSON] повідомлення-письмову вимогу про усунення порушень умов кредитного договору; 2.Виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог щодо безспірності; 3.Розрахунок заборгованості не є обґрунтованими. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5. Пунктом 1 зазначеного вище Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 з послідуючими змінами, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, додаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 24.06.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення. Разом з тим, зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховували положень п. 6\~ч. 10 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", згідно якого, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Тому, суд приймає до уваги доволити позивача про те, що всупереч зазначеними нормам закону ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» не направляло повідомлення - письмову вимогу про усунення порушень умов кредитного договору до звернення про видачу виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Згідно із п.2.3 Глави 16 Наказу Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5«Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Оскільки таке повідомлення не було надіслано [PERSON] , таким чином було порушено право боржника на спростування розміру заборгованості, а отже заявлена до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатися безспірною. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, правове значення має не лише перевірка додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком, а й перевірка доводів боржника в повному обсязі та встановлення обставин, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Таким чином, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності щодо розміру сум заборгованості. Не перевірив, чи всі документи були надані для вчинення виконавчого напису, оскільки як вбачається із наданих документів нотаріальної справи по виконавчому напису, нотаріусу не були надані всі документо, зокрема: засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, чим порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Як встановлено у судовому засіданні, позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. У відповідності дост. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачена сума судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. Частиною 7\~статті 158\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності з вимогами ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 09.10.2020 р., /а.с.79-83/, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved