Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

В квітні місяці 2013 року позивач звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що 19 липня 1997 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану з відповідачем зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу проживали спільно однією сім»єю. За час спільного проживання під час шлюбу придбали автомобіль марки «КІА-РІО», 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Означений автомобіль придбано у кредит, для чого витратили спільні кошти: у квітні 2012 року внесли перший внесок у сумі 56 000 грн., з квітня 2012 року по серпень 2012 року сплачували щомісячні кредитні внески у сумі 70 000 грн., а всього на суму 106 000 грн. З вересня місяця 2012 року відповідач здійснює погашення кредиту самостійно. Шлюбні відносини припинені у вересні місяці 2012 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Просить поділити спільне майно подружжя, сплативши їй грошову компенсацію в сумі 53 000 грн. вартості автомобіля, внесеної під час шлюбу відповідно до кредитного договору. [PERSON] в свою чергу звернувся із позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, котрі об'єднані в одне провадження. Посилається на те, що за час спільного проживання придбали наступне майно: кухонний гарнітур вартістю 2300 грн., 4 кухонні табуретки на загальну суму 400 грн., кухонний стіл 400 грн., кімнатний гарнітур 7 000 грн., м»яку частину 7 000 грн., спальний гарнітур «Соня» 2 500 грн., дитячі меблі 1600 грн., диван «Малютка» 1200 грн., стіл журнальний 1000 грн., крісло «Балу» 430 грн., тумба під телевізор 320 грн., вентилятор «Вентс» 250 грн., килим 2х3 вартістю 3000 грн., килим 2.5 х 1,5 вартістю 2300 грн., 4 люстри 1800 грн., 2 колеса до автомобіля 1800 грн., чохли 1000 грн., набір інструментів до автомобіля 604 грн., двері вхідні 1500 грн., набір ножиців для стрижки волосся 500 грн., фен 500 грн., плойка для волосся 500 грн.. Побутову техніку: телевізор «Соні» вартістю 2700 грн., телевізор «Панасонік» 1060 грн., холодильник «LG» вартістю 2579 грн., газову плиту «Норд» вартістю 725 грн., пральну машину «Індезіт» вартістю 1290 грн., фритюрницю «Сатурн» вартістю 105 грн., пилосос «LG» вартістю 1350 грн., мікрохвильову піч «Самсунг» вартістю 750 грн., хлібопіч 1500 грн., кухонний комбайн 1200 грн., холодильна камера 2000 грн., мийка кухонна 300 грн., домашній кінотеатр вартістю 1200 грн., плотер 7650 грн., комп'ютер «Інтел» 1589 грн., блок живлення «Мустек» 330 грн., акустичні колонки 998 грн., монітор «Самсунг» вартістю 1125 грн., принтер «CANON» вартістю 340 грн., сканер «Мустек» вартістю 299 грн., фотоапарат «Самсунг» 1000 грн., плейєр 269 грн., машинка для стрижки волосся 800 грн., а всього вартість спільно нажитого у шлюбі майна складає 71 643 грн. Його зимовий та демісезонний особистий одяг залишився у квартирі, де мешкає позивачка, шапка з хутра, 4 пари джинсів на загальну суму 2000 грн., чотири светри на загальну суму 1000 грн., дві пари зимового взуття 1400 грн., дві пари літнього взуття 1100 грн.,, а всього на загальну суму 13 700 грн. Також [PERSON] зберігає у гаражі по провулку Піонерському профінстумент, а саме: зварювальний апарат «Старт» 920 грн., набір ключів 360 грн., молоток 25 грн., перфоратор 450 грн., шуруповерт 300 грн., фен промисловий 260 грн., лобзик 280 грн., болгарка 400 грн., шліф машина 380 грн., набір викруток 150 грн., фрезерний станок 400 грн., бензопила 1200 грн., електростанція 2300 грн. Просив виділити йому надувний човен вартістю 2000 грн., як особисте майно, 2 колеса до автомобіля вартістю 1800 грн., холодильник вартістю 2579 грн., плотер 7650 грн., кінокамеру «Самсунг» 2500 грн. В судовому засіданні [PERSON] та її представник заявлений позов про розподіл спільного майна подружжя підтримали, заявленого [PERSON] позову не визнали. Суду пояснили, що в період шлюбу за спільні кошти подружжя за кредитним договором у квітні місяці 2012 року придбали автомобіль марки «Кіа Ріо», державний номерний знак [NUMBER], власником якого був відповідач та вносили спільні кошти в рахунок його оплати до вересня місяця 2012 року. Тому вона вважає, що має право на виплату відповідачем грошової компенсації в сумі 50 938,5 грн., з врахуванням зменшених позовних вимог. Відповідно означений автомобіль придбаний у шлюбі, є спільним майном подружжя. Заперечили, що транспортний засіб придбаний за кошти матері [PERSON], [PERSON] Суду пояснили, що кошти для його придбання витратили 1000 грн., які зберігались вдома, решта коштів сплачена [PERSON], котрі він тримав при собі. Вважають, що джерело набуття коштів, витрачених для придбання автомобіля немає значення, позаяк він придбаний у шлюбі, і є спільним майном подружжя. При цьому немає потреби визнавати договір купівлі-продажу транспортного засобу недійсним. Заявлений позов [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя визнали частково. Не заперечують що кімнатний гарнітур, м»яка частина, стіл журнальний, холодильна камера, тумба під телевізор, спальний гарнітур «Соня», пральна машина «Індезіт», холодильник «LG», газова плита «Норд», кухонний гарнітур, 4 кухонних стільці, вхідні двері, мийка кухонна два килими та люстра на загальну суму 36 414,0 грн. придбані у шлюбі за спільні кошти подружжя. Всі без виключення профінструменти, плотер, надувний човен, мікрохвильову піч та інше майно, особисті речі, зазначене ним у позовній заяві відповідач забрав та на зберіганні у неї не знаходиться. В судовому засіданні [PERSON] та його представники заявлені вимоги підтримали просять їх задоволити. Вважають, що слід виділити йому з речей домашньої обстановки і вжитку кімнатний гарнітур 7 000 грн., м»яку частину 7 000 грн., стіл журнальний 1000 грн., холодильник вартістю 2579 грн. на загальну суму 17 679,0 грн., решту предметів домашньої обстановки і вжитку залишити [PERSON] Наполягає на поверненні йому надувного човна, комп'ютерної техніки, в тому числі і плотера, котра ним використовувалась для зайняття професійною діяльністю та інструментів, неповернутих особистих речей. Проти позову [PERSON] в частині сплати грошової компенсації за автомобіль марки «KIA RIO» заперечують, посилаються на те, що [PERSON] не довела джерела коштів на придбання означеного автомобіля. Натомість, всі квитанції про сплату кредитних коштів підписані та сплачені [PERSON], матір»ю позивача. Окрім того, кошти на придбання означеного автомобіля були позичені [PERSON] його матір»ю [PERSON], про що свідчить письмова розписка. 15 лютого 2013 року вказаний автомобіль був проданий [PERSON], що підтверджується довідкою-рахунком та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за безгрошовим договором в рахунок повернення позичених коштів. Заслухавши доводи позивача-відповідача та її представника та відповідача-позивача та його представника, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя задоволенню не підлягає, а позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 19 липня 1997 року, уклали шлюб, який був зареєстрований Хмельницьким міським відділом РАГС, актовий запис за №871. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2013 року вказаний шлюб сторонами розірвано. Дійсно відповідно до укладеного кредитного договору за №22050166348 від 13 квітня 2012 року [PERSON], перебуваючи у шлюбі придбав автомобіль марки «KIA RIO», номерний знак [NUMBER] за 122 000 грн., належний відповідачу на праві власності. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно статті 70 цього кодексу у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Стаття 69 Сімейного кодексу України регламентує право подружжя на поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якій вказано, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, незалежно від розірвання шлюбу. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи . Отже, законодавство передбачає, що при вирішенні питання поділу майна подружжя суду необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, його вартість та можливість поділу майна в натурі. Судом достовірно установлено, що автомобіль марки «КІА РІО», 2012 року випуску, номерний знак [NUMBER] на час пред'явлення позову до суду, вибув із спільної сумісної власності подружжя у власність іншої особи - [PERSON], котра до участі у справі не притягнута і до неї позову не заявлено, а тому цей автомобіль після його відчуження не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу, як помилково вважає позивач [PERSON] та її представник. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.21) та копією довідки-рахунку від 15.03.2013 року №050264, спірний автомобіль проданий [PERSON] [PERSON] за 127 800 грн. Щодо тлумачення положення п.24 Постанови Пленуму ВС України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у тій частині, що поділу підлягає спільне сумісне майно, яке знаходиться у третіх осіб. Вказана правова позиція роз'яснює, що до обсягу спільного майна подружжя належить усе наявне у них майно на час розгляду справи, а також майно яке перебуває у володінні третіх осіб, але належить на праві власності подружжю. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу марки «КІА РІО», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] з 15 лютого 2013 року є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, котрий оспорювати [PERSON] не бажає. Позивач [PERSON] та її представник вважають, що спірний автомобіль придбаний за час шлюбу за кредитним договором. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією кредитного договору. При цьому позивач [PERSON] та її представник не надали доказів того, що спірний автомобіль вибув із її володіння поза її волею, тому вказаний автомобіль поділу не підлягає. Відповідач [PERSON] посилається на те, що означений автомобіль придбаний за кредитним договором, але за кошти його матері [PERSON], котрі він позичив у неї 11 квітня 2012 року в день придбання автомобіля, що підтверджується письмовою розпискою. Однак такі його покази є голослівними, не є прийнятними та не заслуговують на увагу в контексті доведеності вимог [PERSON] з врахуванням здобутих та досліджених доказів судом. Надана розписка про позику коштів [PERSON] його матір»ю [PERSON] оцінюється критично і до уваги судом не береться, позаяк з врахуванням часу її складання 11 квітня 2012 року в день придбання автомобіля у [PERSON] необхідності укладати кредитного договору не було. Тому з цих підстав показання свідка [PERSON] стосовно позики грошей [PERSON] у матері [PERSON] є неправдивими та до уваги суд їх прийняти не може. Суд оцінює критично і не бере до уваги посилання представників [PERSON] стосовно того, що сторони припинили шлюбні стосунки у 2008 році, позаяк позов про розірвання шлюбу поданий [PERSON] лише у вересні місяці 2012 року та за рішенням суду 18.01.2013 розірваний. Суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], про розподіл предметів домашньої обстановки і вжитку лише частково з наступних підстав. Згідно акту опису й арешту майна складеного державним виконавцем Чернушич Т.О. у квартирі за [ADDRESS] знаходились на час опису наступні предмети домашньої обстановки та вжитку: - кухонний гарнітур, кухонний стіл та чотири табуретки до нього, кімнатний гарнітур, кухонний гарнітур, м»яка частина, спальний гарнітур «Соні», дитячі меблі, диван «Малютка», тумба під телевізор, килим розміром 2х3, килим 2.5 х 1.5 м., чотири люстри, вхідні двері, плойка для волосся, холодильник «LG», газова плита «Норд», пральна машина «Індезіт», холодильна камера, мийка кухонна на загальну суму 36 414 грн. та частина особистих речей [PERSON], які йому повернуті та ухвалою суду в цій частині закрито провадження. Вартість означених предметів домашньої обстановки і вжитку погоджена сторонами та підтверджена [PERSON] в судовому засіданні. За клопотанням [PERSON] та його представника судом призначалась експертиза щодо визначення вартості цього майна, котра залишилась невиконаною за відсутності оплати її вартості заявником. Тому суд вважає необхідним розподілити його між подружжям наступним чином. [PERSON] виділити спільно нажитого у шлюбі майна на загальну суму 18 310 грн., зокрема - кімнатний гарнітур вартістю 7000 грн., стіл журнальний вартістю 1000 грн., тумбу під телевізор вартістю 320 грн., спальний гарнітур «Соня» вартістю 2500 грн., пральну машину «Індезіт» вартістю 1290 грн., холодильна камера 2000 грн., килим розміром 2м х 3 м вартістю 3000 грн., люстра вартістю 1200 грн. [PERSON] виділити слідуючі предмети домашньої обстановки і вжитку - м»яку частина вартістю 7000 грн., холодильник «LG» вартістю 2579 грн., газову плиту «Норд» вартістю 725 грн., кухонний гарнітур вартістю 2300 грн., стіл та стільці кухонні 4 штуки вартістю 800 грн., мийка кухонна 300 грн., килим розміром 2.5 х 1.5 вартістю 2300 грн., дві люстри на загальну суму 600 грн., а всього майна на загальну суму 18 104 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 103 грн. як компенсацію зменшення частки у спільному майні подружжя. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Допустимих і належних доказів придбання у шлюбі конкретного майна, як-то крісла «Балу», вентилятора «Вентс», двох коліс до автомобіля вартістю 1800 грн., чохлів до автомобіля 1000 грн., набору інструментів до автомобіля вартістю 604 грн., набору ножиців для стрижки волосся 500 грн., фена 500 грн., плойки для волосся вартістю 500 грн., телевізора «Соні» 2700 грн., телевізора «Панасонік» 1060 грн., фритюрниці «Сатурн» 105 грн., пилососа, мікрохвильової печі «Samsung» 750 грн., хлібопічки 1500 грн., кухонного комбайна 1200 грн., домашнього кінотеатру вартістю 1200 грн, плотера 7650 грн., комп»ютера «Інтел», блока живлення «Мустек» та сканера «Мустек» принтера «Кенон», монітора «Samsung», акустичних колонок, фотоапарата «Samsung» вартістю 1000 грн., кінокамеру «Самсунг» 2500 грн., плейера 269 грн., машинки для стрижки волосся 800 грн., надувного човна вартістю 2000 грн., зварювального апарата «Старт» 920 грн., набору ключів 360 грн., молотка 25 грн., перфоратора 450 грн., шуруповерта 300 грн., фена промислового 260 грн., лобзика 280 грн., болгарки 400 грн., шліф машини 380 грн., набору викруток 150 грн., фрезерного станка 400 грн., бензопили 1200 грн., електростанції 2300 грн., особистих речей - куртки зимової вартістю 1700 грн., однієї пари брюк, двох пар джинсів, 4 светрів, літнього та зимового взуття [PERSON] суду не надав, а суд відповідно таких не встановив. Суд не може прийняти до уваги покази свідків [PERSON] стосовно знаходження спірного майна у квартирі, оскільки вказане майно відсутнє, придбання його у шлюбі за спільні кошти подружжя позивачем не доведено, провести його оцінку неможливо, тому в ці й частині в позові слід відмовити. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що плотера у квартирі [PERSON] не було, оскільки відповідач-позивач [PERSON] забрав в офіс. Тому із наведених підстав слід відмовити [PERSON] в цій частині задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved