Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS], звернулися до суду з позовом до Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування накладеного арешту. В обґрунтування позову зазначили, що вони є співвласниками нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS]. При перевірці приватним нотаріусом статусу майна перед оформленням угоди відчуження вищевказаної квартири від батька до сина було виявлено, що на нього був накладений арешт Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції. Позивачі зазначити також, що на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 15.06.2006 року по справі 2-2594, яка відсутня в архіві суду, був зроблений запис про обтяження за №27149447. Вважають, що існування накладеного арешту на нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження на підставі вищевказаної ухвали суду від 15.06.2006 року по справі 2-2594 та постанови Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АА 552344 від 13.11.2006 року порушує їх права як співвласників квартири [ADDRESS], оскільки вони не можуть вільно розпоряджатися вказаним майном. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачі неодноразово викликалися в судове засідання, в останній заяві від 01 лютого 2019 року повідомили про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідач в судове засідання 01 лютого 2019 року не з'явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію позивачів та відповідача по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] належить на праві власності ? частина даної квартири, а [PERSON] належить ? частини вищевказаної квартири. Дана обставина підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Підставами для реєстрації вищевказаних часток на дане нерухоме майно за позивачами було рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 січня 2018 року та свідоцтво [NUMBER] про право власності на житло від 26 квітня 1995 року. На підставі витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 23 липня 2018 року були зроблені два записи про обтяження за №27149447 та за №27149505 відповідно. Як вбачається з матеріалів справи запис про обтяження за №27149447 був вчинений на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 15 червня 2006 року по справі 2-2594, а запис про обтяження за №27149505 - на підставі постанови Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АА 552344 від 13 листопада 2006 року. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтями 319, 321, 658 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами першою, другою та четвертою ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки право власності позивачів на квартиру [ADDRESS] відповідачем не оскаржується, суд вважає обґрунтованим та достатнім способом захисту порушеного права позивачів їх вимогу лише щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування накладеного арешту. Відповідно ст.12 Цивільно-процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Жодних доказів наявності на теперішній час на примусовому виконанні виконавчих документів, за якими боржниками є [PERSON] та [PERSON] станом на час звернення з цим позовом та до моменту ухвалення рішення, відповідачем або третьою особою до суду не надано. Повторно на виконання до Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції виконавчі листи не надходили, а також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається позивачі у позовній заяві. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про те, що накладене на підставі постанови Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції обтяження за №27149505 та на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 15 червня 2006 року по справі 2-2594 обтяження за №27149447, порушує право власності позивачів на вільне володіння та розпорядження квартирою [ADDRESS]. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачами повністю доведені обставини, на які вони посилються як на підставу своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати присуджуються позивачам з відповідача.

Outcome: approved