Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 26.07.2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 49, покликаючись на те, що між ними почали виникати непорозуміння та сварки через те, що відповідач систематично зловживає спиртними напоями, що призвело до розладу сімейних стосунків. На даний час вони спільно не проживають і їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та настоює на розірванні шлюбу. Також позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що вживав всіх заходів щодо досягнення примирення з позивачкою та збереження шлюбу, однак примирення не наступило. Оскільки позивачка настоює на розірванні шлюбу, то він також згідний розірвати шлюб з позивачкою. Представник відповідача [PERSON] підтримала позицію відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 26.07.2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 49, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.2010 року. Від спільного шлюбу сторони мають двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки, що призвело до розладу сімейних стосунків, на даний час сторони спільно не проживають і їхній шлюб носить формальний характер, позивачка настоює на розірванні шлюбу і не бажає миритися з відповідачем. Згідно з вимогами ст.24 СК України шлюб грунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Натомість позивачкою зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, судом установлено, що позивачка втратила почуття поваги та любові до відповідача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі наведеного,

Outcome: approved