Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільної доньки, [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частки з всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Позов мотивований тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Зазначила, що в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує допомоги як на утримання дитини, так і на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною, [PERSON] трирічного віку заперечив та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначив, що на даний час не працює, дружина не дає йому бачитись з дитиною, зазначив, що у дружини є батьки, які можуть їй допомогти, а також в зв'язку з тим, що дружина не хоче з ним проживати вважає, що не повинен її утримувати. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, судом встановлено таке. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 20.09.2014 року, видане Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 643 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідками Квартального комітету № 11 Кіровського району м. Кіровограда № 177, 178 від 08.12.2015 року (а.с. 5, 6) та не заперечується відповідачем. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 13.01.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 38 (а.с. 3). За статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав малолітньої або неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у статті 182 Сімейного кодексу України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із ним, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини відсутня. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому суд враховує, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Також слід відзначити, що в цій частині позов відповідачем визнається, що є додатковою підставою для його задоволення в силу частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, частина 2 статті 84 Сімейного Кодексу України визначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На даний час, позивач, зважаючи на вік дитини, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Заперечення відповідача щодо відсутності у останнього можливості сплачувати аліменти на утримання дружини суд сприймає критично, оскільки [PERSON] є працездатним, має задовільний стан здоров'я, а також на його утриманні відсутні інші діти та непрацездатні особи. Інші обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів та необхідності їх стягнення відповідачем не зазначені. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сукупність перерахованих принципів регулювання сімейних відносин вказує про обов'язок дотримання прав позивача на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу і на утримання дружини, з якою проживає дочка, [PERSON], [INFO], та приходить до висновку про задоволення позову в цій частині в повному обсязі. Пунктом 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. За приписом частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки підстави, визначені Законом України "Про судовий збір" щодо звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved