Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки із земель НААГ «Нове життя» площею 2,12 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області. Після смерті батька, позивач фактично прийняла спадщину по заповіту, частково прийняла таку, а саме жиловий будинок [ADDRESS]. У прийнятті спадщини в частині даної земельної ділянки позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на таке майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. [PERSON], до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Ожидівської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають. Відзив на позов, не подав. Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, відзив на позов. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER], виданим [INFO] Ожидівською сільською радою, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 18. Померлому на праві власності згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27.09.1996 р.належала земельна частка (пай) із земель НААГ «Нове життя» площею 2,48 умовних кадастрових га., розташована на території Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області. Як вбачається з листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.05.2018 року, згідно розпорядження голови Буської районної ради від 15.03.2000 р. № 125 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на [PERSON] розрахована частка 2,12 умовних кадастрових га.. Згідно заповіту від 25.01.1988 року, посвідченого секретарем Виконкому Ожидівської сільської ради за реєстровим № 5, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах. Як вбачається з свідоцтв Серії [NUMBER] від 10.02.2009 року та Серії [NUMBER] від 14.08.2012 року, [PERSON] помер [INFO], [PERSON] помер [INFO]. До спадкового майна належить вище згадана земельна ділянка (пай), розташована на території Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, виготовила право власності на спадковий житловий будинок [ADDRESS]. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельна ділянка належала спадкодавцю, після його смерті переходить до позивача, спадкоємця померлого, яка фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене вище майно немає. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved