Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей і утримання дружини. Уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь\~\~ аліменти\~ на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, щомісячно,\~ починаючи стягувати з травня 2020 року і до повноліття дітей, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання\~ у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з травня 2020 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання [PERSON] у межах суми платежу за один місяць. [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити з підстав викладених у позові. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 з його заробітку, однак вказав, що на цей момент постійного місця роботи не має, також просив суд призначити йому стягнення аліментів з жовтня місяця 2020 року, оскільки він за серпень і вересень надавав позивачці кошти у розмірі по 4000 грн., щодо стягнення аліментів на дружину заперечував у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, з таких підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.10.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено відповідний актовий\~ запис у Книзі реєстрації шлюбів № 232 (а.с.8).\~ Від подружнього життя\~ сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.2016 року (а.с.9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, неповнолітні діти проживають разом з матір`ю [PERSON] . Згідно приписів ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 180 СК України\~ батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік",\~ прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня по 30 червня становить - 1779 гривень, з 1 липня по 30 листопада - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня по 30 червня становить 2218 гривень, з 1 липня по 30 листопада 2318 гривень, з 01 грудня 2395 гривень. Вирішуючи питання про стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача\~ захворювань та те, що відповідач є\~ працездатного віку. Враховуючи викладене,\~ суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів батька щомісячно, але не менше\~ 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.\~ Також, відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є працездатного віку, хронічних захворювань не має, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 1/6 частки з усіх видів\~ заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до ч. 1\~ ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною другою вказаної статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Встановлено, що [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей і утримання дружини звернулася в суд 20 липня 2020 року. Позивач просила суд починати стягувати аліменти, як на утримання дітей, так і на її утримання з травня 2020 року, однак\~ доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача з травня місяця, і не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням [PERSON] від їх сплати, [PERSON] суду не надала. Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час суд не вбачає. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] за серпень та вересень надавав кошти позивачу на утримання дітей та на її утримання у розмірі по 4000 грн. кожного місяця, на підтвердження вказаної обставини надав квитанції. Вказану обставину у судовому засіданні підтвердила і позивачка. Враховуючи викладене суд, приходить до висновку про присудження стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання, і на утримання дітей з 01 жовтня 2020 року, оскільки за серпень та вересень відповідачем аліменти були сплачені. Окрім того, згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі\~840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved