Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

В березні 2017 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності їй державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 112827 від 07.06.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 231, щодо земельної ділянки площею 2,6171 га, яка розташована на території Озадівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, цільове призначення ведення особистого селянського господарства. Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявниці на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 2,6171 га, кадастровий номер: 1820884500:05:001:0114, яка розташована на території Озадівської сільської ради Бердичівського району, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. Вказане право підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.06.2004 року серії ЖТ №112827 від 07.06.2004 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 231, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.02.2017 року № НВ-1803407602017. Право на земельну ділянку набуто в ході виділення в натурі земельних часток (паїв). Проте, правовстановлюючий документ видано з помилкою в написанні імені заявниці, а саме, замість «Євдокія» вказано «Явдокія». На звернення заявниці за виправленням помилки у державному акті, отримано відмову. В свою чергу, допущена помилка обмежує заявницю у здійсненні права власності, зокрема вона не може оформити договір оренди вищезазначеної земельної ділянки. Здійснити виправлення помилки в державному акті заявниця теж позбавлена можливості, в зв'язку з відсутністю правового регулювання даного питання. У судове засідання представник заявниці [PERSON] не з"явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю з наведених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, при винесені рішення покладаються на розсуд суду. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про задоволення заявлених в заяві вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального Кодексу України(далі ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що заявниці на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 2,6171 га, кадастровий номер: 1820884500:05:001:0114, яка розташована на території Озадівської сільської ради Бердичівського району, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.06.2004 року серії ЖТ №112827 від 07.06.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 231, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.02.2017 року № НВ-1803407602017( а.с.6-8). Право на земельну ділянку набуто в ході виділення в натурі земельних часток (паїв). Проте, виищезазначений державний акт видано з помилкою в написанні імені заявниці, а саме, замість «Євдокія» вказано «Явдокія»(а.с. 13). Пунктом 2.9. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, чітко зазначено, що при заповненні державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року № 404 наказ про затвердження вказаної інструкції втратив чинність. Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п.п. 8. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючими документами на землю є державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку, видані до 1 січня 2013 року, та інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття прав на нерухоме майно. Водночас, згідно п.п. 48, 56 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 передбачено видачу свідоцтва взамін втраченого, пошкодженого чи зіпсованого правовстановлюючого документа, за яким до 01.01.2013 року було зареєстровано право власності, або на новосформовану земельну ділянку. Таким чином, на даний час відсутній порядок внесення змін до державного акта на право власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заяву обґрунтованою, а докази, надані на підтвердження факту належності правовстановлюючого документа, достовірними і переконливими. Враховуючи викладене та

Outcome: approved