Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва (Відповідач) про зобов'язання вчинити дії, в якому просила зобов'язати Відповідача повернути їй незаконно утримані з її пенсії кошти в сумі 6 569,80 грн., які були протиправно стягнуті з неї в період з квітня 2012 року по квітень 2014 року. В подальшому Позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва незаконно утримані кошти в сумі 6 569,80 грн. (а.с.26). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона у 2012 році звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відповідача щодо припинення останнім стягувати незаконні утримання з її пенсії у розмірі 27 364,90 грн., які визначені УПФУ як обсяг переплати, який нібито виник за період з 01.10.2004р. по 30.04.2012р. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.09.2013р. в задоволенні позову Позивачці було відмовлено, проте, не погоджуючись з таким рішенням суду, остання звернулась до Київського апеляційного адміністративного суду, який своєю постановою визнав дії Відповідача про зняття доплати до пенсії Позивачки протиправними з припиненням стягнення коштів у вигляді утримань з її пенсії. Отримавши текст постанови Київського апеляційного адміністративного суду, Відповідач припинив здійснювати незаконні утримання з пенсії Позивачки, проте за період коли здійснювались незаконні утримання, а також за період, коли тривав розгляд справ у судах, згідно довідки № с-230/09 від 27.06.2014р., яку було видано Відповідачем, у період з квітня 2012р. по квітень 2014р. з пенсії Позивачки було утримано 6 569,80 грн., у зв'язку з чим їй було завдано матеріальної шкоди. Позивачка зазначила, що Відповідач відмовився в добровільному порядку повернути кошти в сумі 6 569,80 грн., мотивуючи свою відмову тим, що у постанові Київського апеляційного адміністративного суду суд не зобов'язав УПФ повернути [PERSON] будь-які кошти. Відповідач надав суду заперечення на адміністративний позов (а.с.22-23) та додаткові заперечення у зв'язку з уточненням позовних вимог (а.с.30-32), в яких зазначив, що Київський апеляційний адміністративний суд в своїй постанові від 16.04.2014р. не зобов'язав Відповідача повернути утримані кошти Позивачу, Управління ПФУ в Шевченківському районі виконало рішення апеляційного суду в частині припинення стягнення суми надлишково виплачених коштів, окрім того, позов про той же предмет вже розглядався Шевченківським районним судом м. Києва в порядку цивільного судочинства (справа № 761/11587/13-а), а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. В судовому засіданні Позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник Відповідача - Форкач О.В. проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2014р. у справі № 761/11587/13-а за адміністративним позовом [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва про зобов'язання вчинити дії, визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва про зняття доплати до пенсії науковому робітнику [PERSON], працюючій за контрактом протиправними, з припиненням стягнення цієї доплати (а.с.5-7). Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2014р. закрито провадження в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва повернути [PERSON] раніше стягнені з неї кошти в сумі 2 944,00 грн., оскільки судом зазначено, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного провадження (а.с.9-10). Відповідно до Довідки Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва від 27.06.2014р. № С-230/09 встановлено, що загальна сума переплати становила 27 365,84 грн. за період з 01.10.2004р. по 30.04.2012р., з даної суми всього було утримано 6 569,80 грн., окрім того, повідомлено позивачку, що повернення утриманих коштів з її пенсії постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2014р. не передбачено (а.с.8). Судом встановлено, що Відповідачем було подано заяву до Київського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2014р. № 8625/07 про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2014р. (а.с.24-25). Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014р. роз'яснено постанову від 16.04.2014р. та зазначено, що Відповідач зобов'язаний припинити щомісячне утримання надміру виплачених сум пенсій наукового працівника, на підставі Розпорядження Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва від 14.05.2012р., з пенсії [PERSON] з 01.06.2012р. (а.с.33-34). Окрім того, у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2014р. встановлено, що листом відповідача № 15907/06 від 24.09.2012р. [PERSON] було повідомлено про зняття з її пенсії виплат, зроблених за період з 01.10.2004р. по 30.04.2012р., які розпочато з 01.06.2012р. щомісячно у розмірі 20% від пенсії позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що у період з 01.06.2012р. по квітень 2014р. Відповідач незаконно утримав з пенсії Позивачки грошові кошти у сумі 6 569,80 грн., що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, суд, встановивши, що Відповідач незаконно здійснював щомісячне утримання надміру виплачених суми пенсії з 01.06.2012р. та фактично за період часу з 01.06.2012р. по квітень 2014р. утримав з пенсії Позивачки грошові кошти в сумі 6 569,80 грн., дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва про стягнення грошових коштів, утриманих з пенсії, підлягає задоволенню, шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивачки грошових коштів в сумі 6 569,80 грн. На підставі ст.ст.19, 124 Конституції України, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved