Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06 листопада 2011 року помер його батько. Після смерті батька позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №264/2012, зареєстрована в реєстрі за №1-1377), виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори, позивач являється власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,6000 га, розташованої на території Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №264/2012, зареєстрована в реєстрі за №1-1378), виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори, позивач являється власником 1/2 частки земельної ділянки площею 4,1510 га, розташованої на території Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №264/2012, зареєстрована в реєстрі за №1-1379), виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори, позивач являється власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2015 га, розташованої на території Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Відповідачка не бажає добровільно вирішити питання щодо виділу частки майна в натурі. Тому, з метою отримання правовстановлюючих документів на частки земельних ділянок, право власності на які належить позивачу згідно зазначених вище Свідоцтв про право на спадщину за законом, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд поділити в натурі майно (земельні ділянки), які перебувають у спільній частковій власності сторін. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідачка не з'явилася в судове засідання. Згідно поданої заяви позов визнає в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення розгляду справи за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 06 листопада 2011 року помер батько позивача. Після його смерті позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №264/2012, зареєстрована в реєстрі за №1-1377), виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори, позивач являється власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,6000 га, розташованої на території Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №264/2012, зареєстрована в реєстрі за №1-1378), виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори, позивач являється власником 1/2 частки земельної ділянки площею 4,1510 га, розташованої на території Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №264/2012, зареєстрована в реєстрі за №1-1379), виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори, позивач являється власником 1/2 частки земельної ділянки площею 0,2015 га, розташованої на території Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Згідност. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця в спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Це ж саме стосується і спадкоємців за законом, частки кожного з них визнаються рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Спадкоємці за усною домовленістю між собою щодо рухомого майна можуть змінити розмір частки в спадщині когось із них. Що ж до спадщини в вигляді нерухомого майна або транспортних засобів, такий договір має бути укладено письмово й нотаріально посвідчено. Після визначення розміру часток спадкоємців у спадщині, кожен із них має право на виділ його частки зі спадщини в натурі (ч. 2 ст. 1278 ЦК України). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності визначається у порядку визначеному законом. Згідно ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.2 даної статті, майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст.358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ч.2 даної статті, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч.3 вказаної статті, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 1 ст.367 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Згідно ч.3 даної статті, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно ч.4 даної статті, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.18 «е») визначено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Позивач не має можливості користуватися належними йому частинами земельних ділянок, як і розпоряджатися ними без згоди відповідачки, що порушує його права як власника. За наведеного, з метою захисту невизнаного права, позивач вимушений був звернутися до суду. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 161216/1 від 05 травня 2017 року, проведеної судовим експертом [PERSON] ППФ "Експерт-Рівне", на розгляд суду запропоновано один варіант поділу земельних ділянок, що розташовані на території Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Позивачеві слід виділити в натурі 1/2 частину спірних земельних ділянок, які розташовані на території Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. ЦК України суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved