Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.12.2007 року померла позивачки бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку в с.Оклі Гедь, вул.Петефі,5 Виноградівського району, на який були відсутні правовстановлюючі документи та земельної ділянки площею 0,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповітом, посвідчений 12.09.2006 року секретарем виконкому Неветленфолівської сільської ради за реєстром № 113, моя бабуся [PERSON] все своє майно заповіла позивачці її внучці [PERSON]. Позивач зазначила, що прийняла спадщину після смерті бабусі, так як на час її смерті постійно проживала разом з нею в спадковому житловому будинку, що підтверджується довідкою Неветленфолівської сільської ради № 1809/02-30 від 31.12.2015 року. Також факт прийняття спадщини підтверджується рішенням Виноградівського районного суду від 24.04.2015 року, яким за останньою було визнано право власності на спадковий житловий будинок в с.Оклі Гедь, вул.Петефі,5 Виноградівського району. Разом з тим, після оформлення права на вище вказаний спадковий житловий будинок позивач виявила і знайшла свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.08.2002 року, згідно якого бабуся, окрім даного житлового будинку, також успадкувала після смерті [PERSON] ще й земельну ділянку площею 0,98 Га, розташовану на території Дяківської сільської ради та належну померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 011742, виданого Виноградівською районною радою 26.05.1998 року. Дана спадкова земельна ділянка також входить до складу спадщини, однак за життя бабуся не виготовила на своє імя державного акту на дану земельну ділянку, в звязку з чим в управлінні Держгеокадастру у Виноградівському районі була отримана копія даного державного акту та довідка про грошову оцінку даної земельної ділянки, яка складає 21 543,02 грн. З даними документами позивач звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але листом № 405/01-16 від 24.12.2015 року де їй було повідомлено, що у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину за заповітом видати не має можливості, у звязку з чим необхідно звернутися до Виноградівського районного суду Закарпатської області для визнання права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідачем по справі є позивачки мати [PERSON], так як інших спадкоємців немає. Дід та чоловік бабусі [PERSON] також помер і заповітом від 11.09.2006 року все своє майно також заповів позивачці його внучці [PERSON]. За таких обставин, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку позивач звернулася до суду. Представник позивача в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до 2п.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст.1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що 09.12.2007 року померла позивачки бабуся [PERSON](а.с.5), після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку в с.Оклі Гедь, вул.Петефі,5 Виноградівського району, на який були відсутні правовстановлюючі документи та земельної ділянки площею 0,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.9-19). Заповітом, посвідчений 12.09.2006 року секретарем виконкому Неветленфолівської сільської ради за реєстром № 113, [PERSON] все своє майно заповіла позивачці її внучці [PERSON] (а.с.34). За життя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема, на земельну ділянку площею 0,98 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала [PERSON] (а.с.15,16). [PERSON] державний акт на цю земельну ділянку не оформила. Позивач прийняла спадщину після смерті бабусі, так як на час її смерті постійно проживала разом з нею в спадковому житловому будинку, що підтверджується довідкою Неветленфолівської сільської ради № 1809/02-30 від 31.12.2015 року(а.с.12). Також факт прийняття спадщини підтверджується рішенням Виноградівського районного суду від 24.04.2015 року, яким за [PERSON] було визнано право власності на спадковий житловий будинок в с.Оклі Гедь, вул.Петефі,5 Виноградівського району(а.с.9-10). Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України "Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї". За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та поданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved