Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, в якій просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом від померлого 09 листопада 2012 року [PERSON], посилаючись на те, що після його смерті залишилась спадщина, а саме:\~земельна ділянка, площею 5,8634 га, яка розташована на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 148930, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 279. При зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом їй було повідомлено в цьому питанні, з посиланням на пропущений строк для подання такої заяви. Позивач, посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, а саме\~віддаленість проживання від місця смерті спадкодавця, на протязі шести місяців з часу відкритті спадщини з обєктивних причин вона не мала можливості звернутись до нотаріальної контори, оскільки в цей період у неї хворів син і вона його доглядала, тому просить суд визначити додатковий строк у шістдесят днів для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не зявився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином (а.с.16-17), судову повістку отримано 20.05.2017 року (а.с.20), на адресу суду сільський голова направив листа, в якому вказав, що сільська рада не має заперечень до вказаного позову, просять розглядати справу без їх участі (а.с.19). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника відповідача. Суд всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. Так, згідно з положеннями ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1\~ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частин 1 та 2\~ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлого подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24\~постанови "Про практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2012 року у віці 69 років помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 557178, виданого 16 вересня 2016 року Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області (а.с.07) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 5,8634 га., розташованої на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлому на праві приватної власності і це підтверджено копією державного акту серії ХР № 148930 (а.с.09). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 28 грудня 2009 року та зареєстрований в реєстрі за № 100, яким заповів належну йому земельну ділянку, площею 5,8634 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ХР № 148930 виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 20 січня 2004 року позивачу [PERSON] (а.с.08). У встановлений законом строк [PERSON] не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки на протязі шести місяців з часу відкритті спадщини у неї хворів син і вона його доглядала, віддаленість проживання від місця смерті спадкодавця, а крім того, оскільки за життя [PERSON] склав заповіт на її імя, вважала, що в любий час може оформити вказану земельну ділянку на своє імя. [PERSON] звернулася з заявою до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте завідувач Вовчанської держнотконтори [PERSON] повідомила позивачу, що вона пропустила строк, необхідний для оформлення спадщини після [PERSON], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2016 року № 2644/02-14 (а.с.12). Відповідач у справі Рубленська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області з заявою про визнання зазначеної спадщини відумерлою до суду не звернулась, при цьому в заяві за № 02-14/61 від 22.05.2017 р., підписаною повноважною особою сільським головою [PERSON] з прикладенням печатки, відповідач визнав позов та не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно зі\~статтею 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Суд повинен поряд із застосуванням норм матеріального права керуватись нормами процесуального права (ст.ст.\~213,\~215 ЦПК України). Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального та процесуального права свідчать про відсутність у позивача, як спадкоємця та відповідача, як органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, спору щодо зазначеного вище спадкового майна. При цьому, сільська рада позбавлена можливості надати свою згоду на подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки відповідно до ч.2\~ст.1272 ЦК України, таку письмову згоду мають право надати тільки спадкоємці, які прийняли спадщину. Згідно до вимог ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки на даний час заповіт не скасований, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON], заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано, крім того, відповідачем позов визнано, заперечень він не має. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п.п.2,6\~ст.3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. З урахуванням вищенаведених вимог закону, визнання позову відповідачем, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у\~ст.3 ЦК України. Два місяці є достатнім строком для подання позивачем відповідної заяви, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved