Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

В березні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд встановити неправильність в актовому записі про народження за №7 від 30 червня 1952 року складеного Олександрівським бюро РАГС Олександрівської с/с, в імені дитини « [PERSON] », зобов`язати Казанківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис за №7 про народження [PERSON] , складеного 30 червня 1952 року Олександрівським бюро РАГС Олександрівської с/с, змінивши ім`я дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та зобов`язати Казанківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видати нове свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін до актового запису про народження за №7 від 30 червня 1952 року складеного Олександрівським бюро РАГС Олександрівської с/с. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON] . Після її смерті вона звернулась до Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі, для отримання свідоцтва про смерть рідної сестри та надала спеціалісту документи, щодо підтвердження, що вона є рідною сестрою померлої. Після перевірки даних у Державному реєстрі актів цивільного стану, працівник відділу реєстрації актів цивільного стану повідомила їй, що в актовому записі про народження зробленого 30.06.1952 року Олександрівським бюро РАГС, дані про дитину вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про народження « [PERSON] ». 18.03.2021 року вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), щодо розгляду питання про можливість внесення змін до актового запису про народження, а саме в імені дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На вказане звернення, вона отримала відповідь відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18.03.2021 року за №717/20.14-133, з якої слідує та підтверджено, що дійсно в актовому записі про народження №07 від 30.06.1952 року складеному виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради ім`я дитини народженої [INFO] у [PERSON] та [PERSON] вказано « [PERSON] ». Згідно словника - довідника «Власні імена людей» за редакцією В.М. Русанівського-К.: «Наукова думка», 1986, стр.140 та стр.142 жіночі імена « [PERSON] » та « [PERSON] » не є тотожними. У зв`язку з чим, їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо внесення змін до актового запису про народження щодо імені дитини. Ухвалою суду від 25 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с.36) В ухвалі про відкриття провадження від 25 березня 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 13 квітня 2021 року на адресу суду надійшов Лист вих. 838/20.14-24 від 12.04.2021 року за підписом начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сімутенко С., в якому повідомлено суд, що з матеріалами до позовної заяви вона ознайомлена, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Просила суд проводити розгляд вказаної справи без їх участі. (а.с.39) Начальник Казанківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Леонова С. 14 квітня 2021 року направила на адресу суду Лист вих. №125-24/248 від 13.04.2021 року в якому просила суд проводити розгляд вказаної справи без участі представника відділу. (а.с. 41) У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що в книзі записів громадянського стану про народження Олександрівським бюро РАГС зроблено відповідний запис за №7, в графі батько вказаний - [PERSON] та в графі мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження виданого Олександрівською сільською радою 30.06.1952 року. (а.с. 9) В 1969 року позивач працевлаштувалась вчителем англійської мови Олександрівської школи Казанківського району та 02 вересня 1969 року на ім`я [PERSON] заведено трудову книжку. (а.с.13-20) 14 липня 1971 року [PERSON] отримала Атестат № [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища №36 м. Інгулець Дніпропетровської області по спеціальності продавець продовольчих товарів, що Атестатом №1588 від 14 липня 1971 року. (а.с. 12) 10 серпня 1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що м. Інгулець міським бюро РАГС Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №193, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане повторно 09 грудня 1975 року. (а.с.21) [INFO] народилася [PERSON] , про що м. Інгулець міським бюро РАГС Дніпропетровської області 23 вересня 1975 року складено відповідний актовий запис №417, в графі батько вказаний - [PERSON] та в графі мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 вересня 1975 року. (а.с.23) [INFO] народився [PERSON] , про що Інгулецьким міським відділом РАГС м. Кривого Рогу 21 листопада 1980 року складено відповідний актовий запис №428, в графі батько вказаний - [PERSON] та в графі мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 листопада 1980 року. (а.с.24) 02 березня 1976 року [PERSON] отримала диплом Криворізького гірничо-економічного технікуму Міністерства чорної металургії УРСР за спеціальністю технологія приготування їжі, що підтверджується копією Диплому серії [NUMBER] від 02 березня 1976 року. (а.с. 22) 11 травня 1984 року позивач отримала профспілковий квиток робітників будівництва та промбудматеріалів, об`єднаного комітету профспілки тресту «Криворіжаглобуд» на ім`я [PERSON] . (а.с. 25) З 08 жовтня 1993 року по 16 березня 1994 року [PERSON] навчалась за професією камінщик професійно-економічні курси УПК «Кривбасстрой», що підтверджується Свідоцтвом №1147. (а.с.26) 27 листопада 1994 року позивач отримала паспорт громадянина України [NUMBER] на ім`я [PERSON] , 05.06.1952 року народження , паспорт виданий Інгулецьким РВ Криворзького МУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.10-11). 19 червня 1996 року [PERSON] отримала картку платників податків [NUMBER] . (а.с.11) У 2006 році [PERSON] нагороджено в честь 50 років засновництва ЗАТ «Криворіжаглобуд».(а.с.25) Позивач придбала у власність гараж за адресою: [ADDRESS] , технічний паспорт видано на ім`я [PERSON] та квартиру за адресою: [ADDRESS] , право власності 1/2 частики якої зареєстровано на ім`я [PERSON] , що підтверджено Витягом про державну реєстрацію прав від 16.11.2010 року. (а.с. 28, 29) Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на ім`я [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська обл., Широківський р-н, с/рада Андріївська. (а.с. 30) Позивач у позові вказала, що 18.03.2021 року вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), щодо розгляду питання про можливість внесення змін до актового запису про народження, а саме в імені дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18.03.2021 року за №717/20.14-133, слідує, що дійсно в актовому записі про народження №07 від 30.06.1952 року складеному виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради ім`я дитини народженої [INFO] у [PERSON] та [PERSON] вказано « [PERSON] ». Згідно словника - довідника «Власні імена людей» за редакцією В.М. Русанівського-К.: «Наукова думка», 1986, стр.140 та стр.142 жіночі імена « [PERSON] » та « [PERSON] » не є тотожними. У зв`язку з чим, їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо внесення змін до актового запису про народження щодо імені дитини. (а.с. 7-8) Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VI (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 2398). Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи (частина друга статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Актами цивільного стану, згідно зі ст. 2 Закону № 2398 є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до визначення поняття, наведеного в ч. 3 ст. 9 Закону № 2398, актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Частиною 1 статті 22 Закону № 2398 передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Відповідно до абз. 2 п. 3, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Як вбачається із правового висновку Постанови Верховного Суду від 14.11.2018 року в справі 425/2737/17, зокрема п.п. 46-48, перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірну дату. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Законом №2398 та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (зі змінами та доповненнями, далі - Правила №96/5). Відповідно до п. 1.1 Правил №96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно п.1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Пунктом 2.12 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. Пунктом 2.13 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання). Згідно з пп.2.16.7 п.2.16 розділу ІІ Правил №96/5 на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до п. 2.16 Правил №96/5 зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Суд, аналізуючи вищенаведені положення чинного законодавства, зазначає, що Законом № 2398 та Правилами №96/5 врегульовано порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд зазначає, що рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є самостійною підставою для здійснення уповноваженими особами органів реєстрації цивільного стану внесення змін до відповідних актових записів. Таким чином, надані до суду докази та їх належна оцінка вказують на те, що обґрунтування позовної заяви знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, і в актовому записі про народження дитини №7 від 30 червня 1952 року складеному Олександрівським бюро РАГС Олександрівської с/с на [PERSON] , [INFO] , не вірно вказано ім`я дитини « [PERSON] » замість « [PERSON] », а тому з метою захисту особистих прав позивача, відомості, внесені до спірного актового запису, підлягають зміні, оскільки з досліджених матеріалів справи вбачається, що позивач все життя проживала з ім`я « [PERSON] ».

Outcome: approved