Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

В січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 6\~451, 50 дол. США, що в еквіваленті становить 101\~983 грн. 61 коп. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 22 вересня 2008 року акціонерне товариство «Індекс-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір №231, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 12\~244,98 дол. США для придбання автомобіля "Dacia Logan" зі сплатою процентів в розмірі 11,9% річних у валюті кредиту, з кінцевим строком повернення кредиту 21 травня 2014 року. За умовами кредитного договору відповідач мав здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіка погашення заборгованості. Позивач виконав свої зобовязання, видавши відповідачу готівкою зазначену суму, яку останній витратив на придбання транспортного засобу. 18 лютого 2010 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №231, відповідно до якого строк користування кредитом подовжено до 17 вересня 2018 року. 18 лютого 2010 року між акціонерним товариством «Індекс-Банк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність за заборгованістю, встановленою на момент подання позовної вимоги. Відповідачі не виконують свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів. У позивача виникло право вимагати від відповідачів дострокового повернення кредиту, відсотків та пені, як це передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України . 25 листопада 2014 року відповідачам було надіслано листа-вимогу про дострокове повернення кредиту, але вони зобовязань так і не виконали. Сума заборгованості відповідачів станом на 20 січня 2015 року становить 6\~451,50 дол. США, що за курсом Національного Банку України станом на 20 січня 2015 року ( 1 долар США 15,807737 грн.) відповідає сумі 101\~983грн. 61 коп., з якої 5463,89 дол. США (86\~371,74 грн.) непогашена сума кредиту; 577,79 дол. США ( 9\~133,55 грн.) - прострочена заборгованість за кредитом; 5,99 дол. США ( 94,69 грн.) відсотки; 47,39 дол. США (749,12 грн.) пеня. Представник позивача в судове засідання не зявився, натомість звернувся до суду з клопотанням розглянути позов за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення він не заперечує. Відповідачі належно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання на повторний виклик не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та заперечень проти позову не подали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд встановив, що 22 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Індекс-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]», та [PERSON] укладено кредитний договір №231, згідно якого позивач надав останньому кредит в сумі 12\~244,98 дол. США для придбання автомобіля «Dacia Logan» з кінцевим строком повернення кредиту 21 травня 2014 року. Договором передбачена сплата відповідачем процентів за користування кредитом у розмірі 11,9% річних у валюті кредиту. За умовами кредитного договору відповідач мав здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіка погашення заборгованості викладеного в Додатку №1 до Кредитного договору. У випадку порушення умов кредитного договору, відповідачі зобов`язані сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення ( п.5.2 кредитного договору). 18 лютого 2010 року між акціонерним товариством «Індекс-Банк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору, відповідно до якого строк користування кредитом подовжено до 17 вересня 2018 року. 18 лютого 2010 року між акціонерним товариством «Індекс-Банк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель та позичальник у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань несуть солідарну відповідальність за заборгованістю, встановлену на момент подання позовної вимоги. Наявність правовідносин між сторонами підтверджуються договорами, укладеними в письмовій формі, як того вимагає закон - ч.1 ст. 1055 ЦК України. Договори визначають предмет договорів, строк його виконання та порядок розрахунків. Розмір заборгованості по кредиту підтверджується розрахунком. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобовязаний сплатити неустойку( штраф, пеню). Неустойка (штраф, пеня), як передбачено ч.1 ст.546 ЦК України, є видом забезпечення виконання зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч3 ст.549 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (ч.1, ч.2 ст. 553 ЦК України). Як передбачено ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову протягом одного року від дня укладення договору. 25 листопада 2014 року банк направив відповідачам вимогу про погашення заборгованості в строк 30 днів, тобто змінив строк виконання зобов`язань. В суд позивач звернувся 23 січня 2015 року, тобто в строк, передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України. Суд вважає, що банк правомірно пред`явив вимоги до позичальника та поручителя про дострокове повернення частини позики, що залишилася, сплати відсотків та пені, оскільки порука не припинилася. Верховний Суд України у справі про визнання поруки припиненою (№ 6-190 цс 14 ) 21 січня 2015 року ухвалив постанову і зробив правовий висновок про те, що пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання і зобов`язаний пред`явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. В даному випадку банк дотримався цих вимог закону. Суд дійшов висновку про законність обґрунтованість вимог позивача, а, отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 20 січня 2015 року в сумі 6\~451,50 дол. США, що за курсом Національного Банку України станом на 20 січня 2015 року ( 1 долар США 15,807737 грн.) відповідає сумі 101\~983грн. 61 коп., з якої: 5463,89 дол. США (86\~371,74 грн.) непогашена сума кредиту; 577,79 дол. США ( 9\~133,55 грн) - прострочена заборгованість за кредитом; 5,99 дол. США ( 94,69 грн.) відсотки; 47,39 дол. США (749,12 грн.) пеня. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню та відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 019 грн. 83 коп.

Outcome: approved