Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернувся в Суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником житлового будинки [ADDRESS] . За вказаною адресою Позивач зареєстрований та проживає зі своєю сім`єю. Крім нього в будинку зареєстровані та проживають: його підопічні - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; його дружина - [PERSON] , [INFO] , син дружини - [PERSON] , [INFO] . Окрім того, за зазначеною адресою також зареєстрована, але фактично не проживає колишня дружина позивача - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка за вищевказаною адресою не проживає з жовтня 2013 року. При цьому, шлюб, який був укладений між ними 20 травня 2000 року та зареєстрований в Гірниківській сільській раді Ратнівського району Волинської області за актовим записом №9, розірвано на підставі рішення Ратнівського районного суду від 23 травня 2014 року. Крім цього зазначив, що починаючи з жовтня 2013 року Відповідачка відсутня за місцем реєстрації, у вказаному житловому будинку фактично не проживає, жодні витрати на його утримання не несе, спільний побут з сім`єю Позивача не веде. При цьому, Відповідачка добровільно знятись із реєстрації у належному Позивачеві будинку відмовляється. Реєстрація Відповідачки в його будинку може слугувати підставою для відмови йому у призначенні житлової субсидії. З огляду на вказане вважає, що Відповідачка порушує його законні права як власника житла, тому, просить Суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на належний Позивачу на праві приватної власності житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач та його представник - адвокат Колєснік Б.В. в судове засідання не з`явилися, скерували заяву про розгляд справи без їх участі та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв до суду не скеровувала, правом подачі відзиву не скористалася. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі-ЦПК України) у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які Позивач послався, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, подані на підтвердження таких, з врахуванням вимог процесуального закону про належність та допустимість доказів, Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2019 року, індексний номер витягу 159089910, Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , який знаходиться на земельній ділянці отриманій на підставі рішення Гірниківської сільської ради від 21.09.2009 року №26/10 та право власності на яку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.09.2017 року, індексний номер витягу 97142231. З довідки про склад сім`ї та проживання у вище вказаному житловому будинку зареєстровані - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачка [PERSON] , яка в дійсності не проживає. Факт не проживання більше шести місяців Відповідачки за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом обстеження за місцем проживання від 15.05.2019 року та актом проживання/не проживання за місцем реєстрації від 03.02.2020 року, складеними комісією Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області, та додатково засвідченими сусідами: [PERSON] , [PERSON] , а також довідкою від 26.11.2019 року №3023, виданною виконавчим комітетом Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області. Таким чином, Суд дійшов висновку про те, що між Сторонами виникли цивільно-правові відносини, що склались з приводу користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України особа, яка стала власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Непроживання у житловому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Таким чином, та обставина, що Відповідач залишається зареєстрованою у житловому будинку Позивача, але фактично не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців дає Суду підстави визнати Відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Статтею ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вказана норма кореспондується абз. 3 п. 26 Правил згідно якого зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог Позивача буде у повній мірі відповідати вимогам матеріального і процесуального закону з повним та всебічним урахуванням прав та інтересів сторін по справі у відповідності до п. 1 ст. 2 ЦПК України згідно якого завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Задовольняючи позов, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідача в користь Позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., які пов`язані із розглядом справи і є обґрунтованими та пропорційним до предмета спору.

Outcome: approved