Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду звернувся позивач з цивільним позовом до [PERSON], треті особи комунальний заклад Київської обласної ради « Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», [PERSON], про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, що родина відповідача з 25 вересня 2015 року по серпень 2016 року перебувала під соціальним супроводом Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Мати дітей [PERSON], з серпня 2016 року перебуває в місцях позбавлення волі. Батько дітей [PERSON] зловживає алкоголем, не працює, веде асоціальний спосіб життя. Оскільки відповідач не виховує дітей належним чином, не створює умови для нормального розвитку та існування, позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, вважає, що виконує батьківські обов'язки належним чином, тому підстави для задоволення позову відсутні. Представник третьої особи КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Біла Церква» проти задоволення позову не заперечувала, вважала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Третя особа [PERSON] надіслала до суду лист, в якому позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON]. Остання засуджена до 2 років 6 місяців позбавлення волі за скоєння злочину передбаченого ст.309 ч.2 КК України, що підтверджується вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2016 року. На даний час, засуджена відбуває покарання в Уманській виправній колонії УДПтСУ в Черкаській області. Відповідач зловживає алкоголем, офіційно не працює, веде асоціальний спосіб життя. 15 грудня 2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON] було запропоновано тимчасово влаштувати дітей в комунальний заклад Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини» та вкотре попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей. З грудня 2016 року ситуація в сім'ї не змінилась, відповідач дітей в будинок дитини не влаштував, ставлення до виховання дітей не змінив. 30.03.2017 року під час чергового відвідування родини фахівцями із соціальної роботи в квартирі відчувався неприємний запах, було дуже накурено, відповідач перебував у стані алкогольного сп'яніння зі слідами побиття на обличчі. Згідно рішення Білоцерківської міської ради від 26.04.2017 року №162 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які опинилися в складних життєвих обставинах, та їх влаштування» 27.04.2017 року службою у справах дітей разом з представниками Білоцерківського відділу поліції та управління охорони здоров'я дітей було відібрано від їх батька [PERSON] та влаштовано в КЗКОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Біла Церква». Вказаним рішенням визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON]. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Допитана в ході судового розгляду свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача, суду пояснила, що її син не взмозі належним чином виконувати батьківські обов'язки, зловживає алкоголем, про розвиток дітей належним чином не турбується. Крім того, при ухваленні рішення судом враховується, що згідно вироку Білоцерківького міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2017 року визнав інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ст.309 ч.1 КК України, про свідчить укладена між ним та прокурором мирова угода. Вказаним вироком [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування своїх дітей, що негативно впливає на їхній фізичний та духовний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти, в той час як сам веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, має відношення до незаконного обігу наркотичних речовин. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 164 СК України, батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 ЦПК України). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Суд вважає, що наведені докази в їх сукупності свідчать про невиконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню дітей [PERSON] та [PERSON], і тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, тому ця позовна вимога підлягає задоволенню в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 35 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно. За таких обставин, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду в повному обсязі, а тому позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України він має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни його поведінки та обставини, що були підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь Держави судові витрати по справі в розмірі 1280,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved