Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 травня 1976 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Славгородською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO] та дочку [PERSON], [INFO] . З моменту укладення шлюбу заявниця разом з чоловіком та дітьми проживали в [ADDRESS], вели спільне господарство, разом виховували дітей. Заявниця зазначала, що працювала на шахтоуправлінні «Олександр-Захід» (у подальшому перейменована на шахту «Кандратівка») виробничого об»єднання «Артемвугілля» на посаді ламповщиці та отримувала заробітну плату в середньому за 1990 рік 157 грн. на місяць; в 1991 році - 473,83 грн. щомісячно; в 1992 році - 4950,9 грн. на місяць. Чоловік заявниці [PERSON] до останнього часу працював підземним машиністом гірничовиямочних машин. За місцем роботи чоловік отримував заробітну плату в середньому за 1990 рік 606 грн.; за 1991 рік- 1380,9 грн.; за 1992 рік- 19633,1 грн., яку повністю віддавав заявниці, як дружині. Заробітну плату чоловіка вона витрачала на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та інше для себе та членів її родини. Оскільки заробітна плата заявниці була значно нижче ніж у чоловіка, зазначена допомога була для неї та сім»ї постійним та основним джерелом до існування. [INFO] чоловік заявниці помер. Після його смерті заявниця залишилася з дітьми одна, виховувала та доглядала їх самостійно, продовжувала працювати, більше заміж не виходила. 31.08.2007 року заявниця вийшла на пенсію за вислугу років та їй було призначено пенсію довічно. У зв»язку з переїздом на постійне місце проживання до міста Синельникове у 2012 році, заявниця стала на облік як пенсіонерка в УПФУ в м.Синельникове та Синельниківському районі Дніпропетровської області. Станом на 19 червня 2013 року розмір її пенсії становить 1007 грн. 22 коп. На теперішній час, окрім пенсії, інших доходів заявниця не має. Її прожитковий рівень значно знизився, оскільки вона змушена проживати лише за рахунок власної пенсії. Заявниця вказувала, що 15.05.2013 року вона звернулася до Пенсійного фонду України у м.Синельникове та Синельниківського району Дніпропетровської області з приводу оформлення пенсії за віком померлого годувальника. Однак листом від 16.05.2013 року №К-30/09/09 в оформленні пенсії на зазначених умовах заявниці було відмовлено за відсутністю документу про перебування на утриманні у померлого годувальника та запропонували їй встановити факт перебування на утриманні чоловіка в судовому порядку. Факт перебування заявниці на утриманні чоловіка підтверджується доданими нею до заяви документами про розмір заробітної плати її та чоловіка, поясненнями свідків. Просить встановити факт перебування її на утриманні свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] у м.Горлівка Донецької області та те, що вона втратила основне джерело для існування після його смерті. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року в задоволенні заяви [PERSON] відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням, [PERSON] подала апеляційну скаргу про його скасування, посилаючись на незаконність рішення та на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, [PERSON], [INFO] зареєстрував шлюб з заявницею [PERSON], [INFO] 01 травня 1976 року (свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER]) (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у заявниці є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], що міститься в матеріалах справи. Згідно копії довідки №1179 від 19 червня 2013 року, виданої УПФУ в місті Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області, [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в місті Синельниковому та Синельниківському районі і отримує пенсію за віком з 31.08.2007 року довічно в сумі 1007 грн. 22 коп. (а.с.16). З копії довідки №24 від 07.06.2013 року, виданої Кварталом-88 комітету мікрорайону м.Горлівка Донецької області вбачається, що вона дійсно проживала у [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON], [INFO] по день смерті [INFO], вели спільне господарство та вона його поховала. (а.с.17). З копії довідки від 10.06.2013 року виданої Приватним підприємством «Велікан» м.Горлівка Донецької області вбачається. що [PERSON] дійсно проживала в [ADDRESS] та була зареєстрована за даною адресою з 15.07.1992 року по 04.02.1994 року з чоловіком [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO] (а.с.18). В матеріалах справи на а.с.14 міститься довідка про заробітну плату для обчислення пенсії [PERSON], видана 15.03.2013 року №536 бухгалтерією структурного підрозділу «Управління матеріально-технічного постачання та допоміжних виробництв» державного підприємства «Артемвугілля» з якої вбачається, що за період з вересня 1988 року по серпень 1993 року сума заробітної плати, яка враховувалася при обчисленні пенсії [PERSON] складає 19, 06117 (дев»ятнадцять гривень 06117 коп.) (а.с.14). В матеріалах справи на а.с.15 міститься довідка про заробітну плату для обчислення пенсії [PERSON], видана 21.05.2007 року за вих.. №01-5/818 Горлівським управлінням з ліквідації шахт ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств», з якої вбачається, що за період з січня 1990 року по грудень 1994 року заробіток становив 134.53793 грн. (сто тридцять чотири цілих 53.793 стотисячних грн.). (а.с.15). Листом УПФУ м.Синельниковому та Синельниківському районі Дніпропетровської області від 16.05.2013 року за вих..№ К-30/09/09 [PERSON] запропоновано для подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» надати відповідні документи про спільне проживання з годувальником на момент його смерті, що засвідчують факт перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім»ї. (а.с.20) Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що заявниця не надала суду документів, які б підтверджували той факт, що остання була непрацездатною чи за станом здоров'я, чи то за віком та матеріальна допомога, яку одержувала [PERSON] була для неї єдиним та основним джерелом існування. Вищевказаний висновок суду зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права, що, згідно із п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, оскільки відповідно до ч. 2 Ст. 36 Закону країни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Згідно ч. 3 Ст. 36 Закону країни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цій статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено довідками про заробітну плату померлого та заявниці, що заробітна плата померлого значно перевищувала заробіток заявниці, Так, заробіток померлого складав у 1990 р. - 0,07276 грн,, 1991 р. -0,165714 гри., 1992 р. - 2,35597 грн., тоді ж як заробіток [PERSON] складав за аналогічні періоди 1990 р. - 0,01894 гри., 1991 р. - 0,05686 грн., 1992 р. - 0,59411 грн., тобто майже в 4 рази. Тобто, зазначений дохід годувальника був постійним та основним джерелом для існування, доходу заявниці вистачало лише на незначні витрати для сімї, враховуючи також факт наявності двох неповнолітніх дітей та витрат пов'язаних з їх утриманням та вихованням. Суд першої інстанції не вірно керувався п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.05.1995 р. №5 (зі змінами), згідно якого - встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (и.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним І основним жерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Крім того, згідно п. 18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про зальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005р.за№1566/11846 за документ, що засвідчує факт перебування па утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатацій-них або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника -довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. В судовому засіданні судом першої інстанції було досліджено довідку №24 від 07.06.2013 p., виданої кварталом-88 комітету мікрорайону м. Горлівка Донецької області, з якої вбачається, що заявниця проживали разом із померлим чоловіком, вели спільне господарство та вона здійснила його поховання. Однак, судом не було надано належної оцінки цим доказам, та не вірно застосовано норми законодавства, що призвело до незаконного та необгрунтованого рішення. Враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду та задоволення вимог заяви.

Outcome: approved