Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. зареєстрований в реєстрі за № 15956 від 13.12.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість в сумі 17 145 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню, а також просив стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що виконавчий напис № 15956 від 13.12.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявна підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомляний належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2233644 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надав [PERSON] кредит, у сумі 6 000, 00 грн.Кредит надається строком на 25 днів з 30.08.2019 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом є 24 вересня 2019 року. Кредитні кошти надаються шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти [PERSON] , зареєстрованої для цієї мети в особистому кабінеті на сайті miloan.ua. 28 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договорами № 114/2-1642-МЛ. 30 грудня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 2233644 від 30.08.2019 року. 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 вчинено виконавчий напис за реєстровим № 15956, про звернення стягнення на суму заборгованості у розмірі 16 215,00 (Шістнадцяти тисяч двісті п`ятнадцяти) грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 000,00 (Шість тисяч гривень); сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом складає 7 215,00 (Сім тисяч двісті п`ятнадцять) гривень, строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 25.09.2019 року до 28.11.2019 року) становить 3 000 (Три тисячі) гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», в розмірі 930,00 (Дев`ятсот тридцять гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал». Загальна сума, що підлягає стягненню - 17 145,00 (Сімнадцять тисяч сто сорок п`ять) гривень. 30 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64627153 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує,поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністючи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (оригінал кредитного договору, квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] зазначений у написі є безспірним. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з боржника, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень закону при вчиненні виконавчого напису від 30.12.2020 року № 15956. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненного нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису № 15956 від 30.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви у розмірі у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved