Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 грн. щомісячно. У позові зазначає, що 03 червня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого зникла гармонія сімейних стосунків, кожен живе окремим особистим життям. Відповідач в стані алкогольного сп'яніння чинить психологічний тиск на неї та дитину. Вони не підтримують подружні стосунки, їх шлюб має формальний характер, подальше їх сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе. Також, будучи батьком дитини, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Розмір її доходів не достатньо для забезпечення дитини необхідним. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, з відповідача стягнути аліменти. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи подала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки на виклик суду не вказав, просив стягувати з нього аліменти у розмірі 600 грн. Суд, вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що 03 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON], відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 567, зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За положенням ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на дитину. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Таким чином встановлено, що відповідач має нестабільний, мінливий дохід, не приймає участь в утриманні дитини. Оскільки відомостей про працевлаштування відповідача не має, суд погоджується, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Позивач, в порушення ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України, положенням яких встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суду не довела та не надала належних доказів, що відповідач має достатньо доходів, для сплати аліментів у запропонованому розмірі. На підставі встановлених і наведених судом фактів, з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів в розмірі 600 грн. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачені нею 243,60 грн. судового збору. Позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, у зв'язку з чим підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави 243,60 грн. судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 141,180-183 СК України,

Outcome: approved