Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вказуючи, що 23 листопада 2011 року його батьки [PERSON] та [PERSON] розлучились. Після їх розлучення він залишився проживати з матір`ю та її батьками [PERSON] і [PERSON] в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області. Батько [PERSON] проживав в м. Харків. Мати [PERSON] самостійно займалася його вихованням та піклувавлася про нього, але [INFO] вона раптово померла. На даний час про нього піклуються дід [PERSON] та баба [PERSON], з якими він проживає в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, де навчається у школі. Батько [PERSON] із 2012 року не спілкується з ним, не проявляє до нього батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги на його утримання, жодного разу не відвідував школу. З квітня 2009 року, він перебуває на обліку в Національній академії медичних наук м. Харкова для дітей та підлітків, з діагнозом диспластична кардіологія (порок серця), проте батькові байдуже щодо цього. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з ним та не виявляє інтересу до нього, причому робить це свідомо, без поважних причин, тому позивач вважає, що наявні всі підстави для позбавлення батька батьківських прав щодо нього - [PERSON], [INFO]. Крім того, посилаючись на те, що відповідач не надає йому належної матеріальної підтримки, якої він потребує, також просить стягнути з [PERSON] аліменти. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що після розлучення з матір`ю, батько перестав з ним спілкуватись та взагалі не проявляє до нього ніякого батьківського піклування, не відвідує його, не підтримує ні морально, ні матеріально, не бере участі у вихованні, тому він вирішив звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Рішення прийняв самостійно, без будь-якого впливу. Відповідач[PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий Кур`єр» № 183 від 02 жовтня 2015 року, причини своєї неявки суду не повідомив. У судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування Гадяцької райдержадміністрації [PERSON] пояснила, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів, є доцільним і відповідає інтересам дитини. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що позивач [PERSON] є її онуком. У даний час проживає разом з нею та її чоловіком [PERSON] в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області. Знаходиться на їх повному утриманні. Батько хлопця з 2012 року жодного разу не провідував сина та взагалі не цікавився життям дитини, не надає йому матеріальну допомогу, якої він потребує, тому вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON]. Прокурор прокуратури Гадяцького району Снісаренко Н.В. висловила думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, з підстав ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, значаться [PERSON] та [PERSON]. До шлюбу з відповідачем, [PERSON] мала прізвище [PERSON], що відповідає записам у свідоцтві про одруження. Її батьками значаться [PERSON] та [PERSON], що також підтверджено довідкою про народження № 1195 від 28.04.2015, виданої відділом РАГСу Джаркурганського району Сурхандар`їнської області республіки Узбекистан. 23 листопада 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 01.04.2015 року № 02-46/560, [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає по [ADDRESS] навчається в Лютенській ЗОШ І-ІІІ ступенів та має склад сім`ї: баба [PERSON] та дід [PERSON], які постійно займалися його вихованням та піклуванням. Згідно повідомлення Лютенської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 198 від 17.06.2015 року, відповідач [PERSON] за час навчання його сина [PERSON], [INFO], у школу жодного разу не приходив, не відвідував класні батьківські збори, не цікавився його навчанням та вихованням. Зі слів бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON], близько останніх десяти років батько з [PERSON] не спілкується. Проживаючи у м. Харків, жодного разу не відвідав сина в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, ні під час навчального процесу, ні на канікулах. У відповідності до інформації Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області від 27.07.2015 року, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Але за вказаною адресою вже довгий час не проживає. Зі слів матері, її син [PERSON] мешкає в м. Харків, з 1990 року. Як свідчить свідоцтво про смерть, мати позивача [PERSON], померла [INFO]. Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що відповідач [PERSON] вже близько десяти років не спілкується з сином [PERSON]. Матеріальну допомогу на його утримання не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його навчанням, тобто ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 165 СК України - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктами 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно повідомлення служби у справах дітей Острозької районної державної адміністрації від 27.07.2015 № 187/01.11, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за даною адресою не проживає, з 1990 року, а мешкає в м. Харків. У зв`язку з цим матеріали щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, відносно сина [PERSON], 2001 року народження, повернуто на адресу служби у справах дітей Гадяцької районної державної адміністрації та рекомендовано звернутись до служби у справах дітей м. Харків. Начальник служби у справах дітей Гадяцької райдержадміністрації у своїх письмових поясненнях зазначила, що орган опіки та піклування Гадяцької райдержадміністрації не має можливості надати суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач на території Гадяцького району не зареєстрований, не проживав та не проживає, відомості про його фактичне місце перебування відсутні. Відповідно до поштових повідомлень, судові повістки з доданими документами, направлені на адресу реєстрації відповідача [PERSON], а саме: с. Оженин Острозького району Рівненської області та за місцем фактичного його проживання [ADDRESS], про яке вказав позивач у своєму позові, повернуті на адресу суду без вручення адресату. За таких обставин та в інтересах неповнолітньої дитини, якою є позивач [PERSON], із врахуванням викладеного обґрунтування сторін у справі щодо доцільності задоволення вимог позивача та доказів наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, якими встановлено і доведено свідоме нехтування відповідача своїми обов'язками по утриманню та вихованню сина, тому суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача про позбавлення його батька [PERSON] батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно ст. 166 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на його утримання, підлягають задоволенню, так як батько, згідно норм чинного законодавства, зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину. Враховуючи, що позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, тому суд вважає, що судовий збір на користь держави у сумі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп., підлягає до стягнення з відповідача, із врахуванням також того, що позовна заява подана до 01.09.2015 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015 року. Відповідно до ст. 79 ЦПК України - до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Третьою особою на стороні позивача [PERSON] понесено витрати, пов`язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача, відповідно до ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 15.09.2015, в розмірі 630 (шістсот тридцять) грн, що підтверджується квитанцією Гадяцького відділення Полтавського ГРУ від 28.09.2015 року, які, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved