Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

До суду звернувся позивач з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову позивач вказує, що з відповідачем уклали шлюб 02.09.2006 р. , який було зареєстровано у Відділі ДРАЦС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області , про що було зроблено актовий запис № 67 ( копія додається ) . Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження додається ) та [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження додається ) . Під час спільного проживання , в останній рік між ними постійно виникали сварки , внаслідок того , що кожен із них має різні погляди на сімейне , спільне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові та поваги , взаємодопомоги і підтримки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Фактично шлюбні відносини припинилися з квітня 2017 р. Спору про майно не мають. За спільною домовленістю між ними діти залишаються проживати з матір"ю. Просить : - розірвати шлюб між ним , [PERSON] , [INFO] і відповідачкою [PERSON] , [INFO] шлюб , який зареєстровано 02.09.2006 р. у Відділі ДРАЦС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області , про що було зроблено актовий запис № 67 від 02.09.2006 р. - судові витрати покласти на позивача . Сторони в судове засідання не з"явилися . В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивач позов підтримує , відповідач позов визнає. Суд ухвали справу розглянути по суті без участі сторін . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони дійсно уклали шлюб , тобто перебувають у шлюбних відносинах , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб , серії [NUMBER] , виданого 02.09.2006 р. відділом ДРАЦС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області Дніпропетровської області і від даного шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей : - [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) . З матеріалів справи вбачається , що подальше спільне життя між сторонами неможливе, між ними постійно виникають непорозуміння , конфлікти , що привело до розриву шлюбно-сімейних відносин . Довгий час разом не проживають , спільне господарство не ведуть , про що зазначає позивач На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе . Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя . З урахуванням викладеного, суд враховує ту обставину , що позивач після подання позову до суду про розірвання шлюбу та на день судового розгляду справи по суті не відмовився від своїх вимог та не відкликав свою заяву про розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається , що сторони хоча і проживають спільно , але фактично сімейно-шлюбні взаємовідносини припинили . Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про зміну прізвища відповідач у своїй заяві не ставить . Суд вважає , в даній ситуації слід керуватися нормою визначеною ч. 3 ст. 205 ЦК України - мовчання знак згоди . Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат, що були понесені позивачем при подачі позову до суду. В матеріалах справи є квитанція про сплату судового збору на суму 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved