Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). Позивач в позові посилається на те, що він був членом КДСП «Україна» Магдалинівського району Дніпропетровської області та його було внесено до списку громадян членів КДСП, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Україна» за № 162. Державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Україна» було видано 15 травня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд № 263, але сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавали. Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай) в КДСП «Україна», так як на він був членом господарства та працював у ньому на день видачі підприємству державного акту. Тому позивач змушений звернутись до суду та просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 10,10 умовних кадастрових гектар та зобовязати Магдалинівську райдержадміністрацію виділити земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області позовні вимоги визнала, зазначивши, що дійсно позивач має право на отримання земельної частки паю, виходячи з документів доданих до матеріалів справи. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] внесений до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» за № 162 (а. с. 5). Державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Україна» було видано 15 травня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд № 162 (а. с. 5). Із повідомлення відділу Держгеокадастру у Магдалинівському районі Дніпропетровської області вбачається, що в КДСП «Україна», розмір земельного паю становить 10.10 умовних кадастрових гектарів. [PERSON] у період із 01.02.1994 року по 01.04.1996 року працював в КДСП «Україна» та був членом підприємства, що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою СК «Україна», який є правонаступником КДСП «Україна» (а. с. 14, 15). Згідно п. 2. Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з пунктом 17\~розділу X «Перехідні положення» ЗК України\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. П. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Отже, з огляду на вищенаведені положення, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Згідно ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. В судовому засіданні встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Україна» виданий 15 травня 1995 року, позивач був членом КДСП «Україна» та включений до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), який додано до Державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Україна». Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved