Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] у липні 2019 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилалась на те, що вона звернулась до Чернівецького відділку обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою оформлення пенсії, надавши при цьому всі необхідні документи. Проте при розгляді документів було встановлено, що замість прізвища, яке вказане у свідоцтві про її народження - « [PERSON] », у дипломі її прізвище зазначено, як « [PERSON] ». Оскільки вона не може реалізувати своє право на отримання пенсії, просила суд встановити факт належності їй диплома виданого на ім`я « [PERSON] ». В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися. Від представника заявниці до суду надійшла заява, у якій просив справу розглянути у їх відсутності. Заяву підтримують та просили суд її задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій областіне з`явився. Надав заяву, в якій вирішення даного питання залишив на розсуд суду та просив судове засідання провести у його відсутність. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, оголосивши заяви заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню, з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Чернівецького відділку обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою оформлення пенсії, надавши при цьому всі необхідні документи. Проте при розгляді документів було встановлено, що замість прізвища, яке вказане у свідоцтві про її народження - « [PERSON] », у дипломі її прізвище зазначено, як « [PERSON] ». Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З дослідженого в судовому засіданні копії свідоцтва про народження заявниці видно, що її прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с.6). Як було встановлено судом, після розірвання шлюбу заявниця залишила прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. (а.с.7,8). Разом з тим, заявниці було видано диплом, де її прізвище помилково зазначено як « [PERSON] » (а.с.9). Оскільки вказані помилки у прізвищі заявниці не дають їй змоги оформити пенсію за віком, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved