Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

До Березівського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] з позовними вимогами до Заводівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно. У судових засіданнях позивач та її представник позивача позовну заяву підтримали та просила задовольнити її. Представник відповідача Заводівської сільської у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, додав, що інших шляхів для оформлення спадщини немає. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] в с.Заводівка Березівського району Одеської області померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], земельна ділянка [NUMBER] площею 4,55 га, що розташована на території Заводівської сільської ради, передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як пояснили в судовому засіданні позивач та представник позивача, [PERSON] після смерті матері своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та 18.11.2016 р. Березівською державною нотаріальною конторою Одеської області їй було видано Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу частину спадщини, а саме на земельну ділянку їй було відмовлено, так як у державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 11.02.2003 р. Березівською РДА Одеської області прізвище матері зазначено як «[PERSON]», тоді як згідно витягу з ДРАЦС прізвище матері на момент видачі Державного акту значилось як «[PERSON]». У зв'язку з тим, що постановою нотаріуса від 28.07.2017 року спадкова справа закрита, їй було рекомендовано з даного питання звернутися до суду. 04.03.1981 року між матір'ю позивача [PERSON] та [PERSON] буз зареєстрований шлюб, після одруження матері було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON]. В час, коли вони перебували в шлюбі мати позивача була включена до списку громадян членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та відповідно до якого, їй згодом був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. 27.06.1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, після шлюбу матері позивав присвоєно дошлюбне прізвище - [PERSON]. 29.04.2002 року на підставі розпорядження Березівської РДА №152/А «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок» було проведено встановлення меж земельної ділянки та передано матері у приватну власність земельну ділянку [NUMBER] площею 4,55 га на масиві 20 на території Заводівської сільської ради. Так як у сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище матері було зазначено як «[PERSON]», відповідно і Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] був виданий Березівською РДА на ім'я "[PERSON]". Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], та як являється її дочкою. Інших спадкоємців не виявлено. Після смерті позивач понесла витрати на поховання. Вона своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та 18.11.2016 р. Березівською державною нотаріальною конторою Одеської області їй було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Їй дісталось усе належне матері майно, яким вона розпорядилась за власним розсудом. Після смерті матері вищезазначена земельна ділянка фактично перейшла у її володіння та користування. У теперішній час вона перебуває в оренді, регулярно отримує орендну плату. Згідно ч.1 ст.1216ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ч.1 ст.1218 ЦПК України , до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно до ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.. Той факт, що матері позивача належав Державний акт та відповідно до нього, земельна ділянка підтверджується тим, що її ім'я, та по-батькові збігається у Державному акті на право приватної власності на землю, свідоцтві про одруження, свідоцтві про розірвання шлюбу та свідоцтві про смерть (а.с. 8); довідкою Заводівської сльської ради №483 від 16.06.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], на день смерті за вказано адресою крім зареєстрованих осіб ніхто не значиться і не проживав; актом про перенесення в натуру меж земельної ділянки від 20 травня 2002 року, де стоїть її підпис, що свідчить про те, що матір позивача прийняла у власність земельну ділянку [NUMBER] площею 4,55 га, яка розташована на масиві 20 на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області (а.с.9), додатком до акта про перенесення в натуру меж земельної ділянки, де відображена ситуаційна схема меж та опис меж земельної ділянки, яка була передана матері позивача для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області (а.с ). Суд вважає, що є усі законні підстави для задоволення позову [PERSON] до Заводівської сільської ради Березівського району Оджеської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved