Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

В лютому 2019 позивач звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України та просить стягнути Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України 16 692 грн. моральної шкоди та 10 000 грн. витрат на правову допомогу. Мотивує тим, що працівниками Управління патрульної служби в Хмельницькій області відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Хмельницького міськрайонного суду провадження у справі було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відтак посилаючись на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», просить стягнути з держави завдану моральну шкоду. Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час судового розгляду, відзив на позов не подав, свого повноважного представника не направив. За таких обставин, суд приходить до висновку можливість проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, тому позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 2 липня 2018 року працівниками Управління патрульної служби в Хмельницькій області відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 3 вересня 2018 року провадження у справі було закрито за відсутністю в діях [PERSON] події та складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб при здійсненні ними службових повноважень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями), при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно- наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно з п. 4, п. 5. Ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода. Оскільки стороною позивача в судовому засіданні належним чином було доведено факт понесення ним душевних страждань, позовні вимоги підлягають задоволенню. Розмір моральної шкоди є обгрунтованим та не завищеним. На підтвердження витрат на правову допомогу, стороною позивача надана відповідна квитанція, що належним та допустимим доказав. За таких обставин, заявлені позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: approved