Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їх доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, від дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку; витрати на правничу допомогу віднести за рахунок відповідача. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.02.1999 по 12.03.2004; шлюб був розірваний за рішенням Городенківського районного суду у цивільній справі № 2-35/2004. В шлюбі у сторін народилося дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочку залишено проживати біля позивача. Відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання [PERSON] до досягнення нею повнолітня. [INFO] дочці сторін виповнилося 18 років, і відповідач припинив сплачувати кошти на її утримання. 01 вересня 2016 року [PERSON] стала студенткою Івано-Франківського базового медичного коледжу, що стверджується договором про підготовку молодшого спеціаліста №57 від 29.07.2016 та довідкою з місця навчання №239/2019-2020 від 12.12.2019. Дочка сторін навчається на контрактній основі, на денній формі навчання, за спеціальністю «Сестринська справа». Вона захопилася навчанням, показує хороші результати при здачі іспитів та має бажання продовжити навчання. Позивач вважає, що здібності дочки в даний час обов`язково слід розвивати та підтримувати, так як в майбутньому вони забезпечать їй отримання професії. Відповідно, витрати на утримання дочки суттєво збільшилися: позивач змушена оплачувати житло (оренда квартири коштує 1500 грн. на місяць плюс комунальні платежі), дорогу до місця та з місця навчання (65 грн.*2*4 рази в місяць= 520 грн.), витрати на навчально-методичний матеріал, зв`язок та Інтернет, забезпечувати посилене харчування, тобто дочка потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач, як батько, теж зобов`язаний приймати участь у всіх цих витратах, Законом на нього покладений обов`язок приймати участь в утриманні дочки на рівні із позивачем. Позивач працює в ДНЗ «Городенківський професійний ліцей», єдиним її доходом є заробітна плата. На ці кошти позивач повинна оплачувати за навчання, утримувати дочку, сплачувати комунальні платежі, харчуватися. За три попередні курси навчання дочки позивач самостійно сплатила 34725 грн. Відповідач обмежився лише сплатою аліментів раз на місяць. Відповідач фізично здоровий, працездатний, має у власності два автомобілі, має постійну роботу в Городенківському відділі поліції, на якій отримує стабільну заробітну плату у розмірі приблизно 16 тис. грн. на місяць, що відображено у його Е-декларації за 2018 рік. Він має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання дочки, однак після досягнення нею повноліття добровільно цього не робить. За таких обставин позивач має підстави просити призначення аліментів на підставі ст. 200 СК України у розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісяця. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнає. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із виписки з Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2004 року по справі № 2-35/2004 вбачається, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 15 лютого 1999 року, актовий запис № 14 в м. Городенка відділ реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Івано-Франківської області розірвано; дочку [PERSON] , [INFO] залишено проживати біля [PERSON] . Про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 49 від 07.05.2004 стверджено також копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 25 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області стверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] , запис за № 5 від 18.01.2002. Копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2616-1152681-2017, видана 16.12.2017 Городенківським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свідчить, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 10.09.2003 зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Дочка сторін [PERSON] досягла повноліття, вона навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на IV курсі на денній формі навчання за спеціалізацією «Сестринська справа» (спеціальність «Медсестринство») на контрактній основі, термін закінчення коледжу - 27 червня 2020 року, що стверджується довідкою Івано-Франківського базового медичного коледжу №239/2019-2020 від 12.12.2019. Копією договору № 57 про підготовку молодшого спеціаліста [PERSON] в Івано-Франківському базовому медичному коледжі, укладеного 29 липня 2016 року стверджено, що загальна вартість освітньої послуги становить 39950 грн.; замовник [PERSON] повинна своєчасно вносити плату за навчання (за отриману освітню послугу). Із наданих позивачем копій квитанцій № 125.4.1/22351 від 29.07.2016, №0.0.837935135.1 від 29.08.2017, № 0.0.933985920.1 від 09.01.2018, № 0.0.1058362487.1 від 13.06.2018, № 0.0.1234748399.1 від 11.01.2019, № 0.0.1414521836.1 від 19.07.2019 вбачається, що [PERSON] здійснено оплату за навчання [PERSON] в Івано-Франківському базовому медичному коледжі в розмірі - 9350,00 грн., 4975,00 грн., 4975,00 грн., 5100,00 грн., 5100,00 грн., 5225,00 грн. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачає, які обставини суд враховує при визначенні розміру. Частина 2 згаданої статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як слідує з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов`язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку , який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право на утримання повнолітніх дочки, сина невід`ємно пов`язане з навчанням і припиняється у разі припинення навчання, визначає ч.2 ст.199 СК України. Ч.3 ст. 199 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Із декларації [PERSON] від НАЗК за 2018 року вбачається, що відповідач працює начальником СРПП № 3 Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, отримує заробітну плату, має у власності земельну ділянку та два транспортні засоби. Судом встановлено, що у зв`язку з продовженням навчання повнолітня дочка сторін [PERSON] , яка проживає з матір`ю, потребує матеріальної допомоги батька. Позивачу не вистачає коштів на її утримання. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, отже він спроможний і за приписами ст. 199 СК України зобов`язаний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці [PERSON] , яка продовжує навчання. Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 183, 200 СК України, приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнає, доказів неможливості надавати допомогу по утриманню повнолітньої дочки суду не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання,у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця. Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду з позовом 24.12.2019, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення [PERSON] навчання в Івано-Франківському базовому медичному коледжі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню. Із оригіналу квитанції № 18 від 24.12.2019, вбачається що [PERSON] проведено оплату адвокату Ігнатюк Л.В. за надання правничої допомоги у цивільній справі в розмірі 800,00 грн. З огляду на викладене, задовольняючи позов і беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги на користь позивача [PERSON] у розмірі 800,00 грн. Окрім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. до державного бюджету. На підставі ст.ст. 182, 183, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved