Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Виклад позиції позивача відповідача. Виклад позиції позивача 16 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Селищенською сільською радою Тиврівського району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 7 від 16 вересня 2012 року. За час перебування в шлюбі, сторони мають спільну дитину, - доньку [PERSON] [INFO] . На даний час фактично між позивачем та відповідачем припинені шлюбні відносини та існує намір намір поодати до суду позов про розірвання шлюбу. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати спільну малолітню доньку. Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання спільної дитини, духовним та фізичним її розвитком не цікавиться. Будучи офійно зареєстрованим та працюючи на посаді інженера- програміста в КНП «УПМСД № 1» м. Вінниця, відповідач отримує стабільний дохід і може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 (25%) частини всіх видів заробітку свого доходу, щомісячно на утримання спільної дитини.Однак ухиляється від свого обов`язку, окрім того аліменти нікому не плачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки чи сина на його утиманні немає. За таких обставин позивач [PERSON] була вимушена звернутися до суду з позовом у якому просить стягнути аліменти на утримання дочки у відсотковому відношенні від заробітку відповідача, в розмірі ј частини від його доходу, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Виклад позиції відповідача. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] не скористався і відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 10.03.2020 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує у стягненні аліментів. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді від 10.03.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розяснено сторонам,що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки, запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву . Сторони повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження з доданими додатками. З метою встановлення місця проживання відповідача судом здійснювався запит до адресно-довідкового бюро при ГУДМС України у Вінницькій області, а тому ухвалу суду від 10.03.2020 року було направлено на адресу відповідача, яка збігається із адресою зазначеною у позові разом з копією позовної заяви, додатками до неї і судовою повісткою про виклик до суду. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову, а тому суд вважає. Що перешкод для розгляду даної справи не має. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом заяви про визнання ним позовних вимог [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Суд встановив, за час перебування у шлюбі сторони по справі мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] [INFO] про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 15.04.2015 року (а.с.10). Позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав про що подав відповідну заяву(а.с.19) Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістомст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1ст.181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2ст.182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). Висновки суду За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про стягнення аліментів на утримання дитини, матеріальне не забезпечення дитини з боку батька відповідача по справі та інші обставини справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Позивачем доведено, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі заявлених позовних вимог. Тому з урахуванням вищенаведеного, положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід стягнути у відсотковому відношенні, як просить позивачка, а тому рішення підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України

Outcome: approved