Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася [PERSON] в якому позивач просить визначити їй додатковий строк у чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області. В обґрунтування вказаних вимог, з урахуванням уточнень, вказує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, 1/3 частину квартири розташованої по [ADDRESS] . 21 квітня 2010 року [PERSON] склала заповіт на ім`я позивачки. Позивач у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, так як мала матеріальні труднощі, є інвалідом 3 групи, після смерті матері довго хворіла, та вважала, що оскільки мешкає у квартирі, яка є спадщиною, то зможе в будь-який час оформити документи у нотаріуса. Крім того з 14 травня 2016 року по 22 травня 2016 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у КНП БЛ Інтенсивного лікування Костянтинівської міськради КУ «ЦРЛ» у відділенні мікрохірургії ока та ЛОР органів. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено нею з зазначених поважних причин і просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, при цьому представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність сторони позивача (а.с. 53). Представник відповідача - Костянтинівської міської ради - в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та повідомив, що прийняття рішення залишає на розсуд суду (а.с. 50). З`ясувавши позицію сторін, їх представників, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] в місті Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 листопада 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис про смерть № 1623 від 23 листопада 2015 року (а.с. 11). За життя померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 вересня 1993 року, зареєстрованого у Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації, номер запису 79 в книзі 101 (а.с.16), належала 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] (а.с. 3-5) є спадкоємцем після смерті матері, що підтверджується свідоцтвами про народження позивачки серія [NUMBER] , про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 12-13). 21 квітня 2010 року [PERSON] було складено заповіт на ім`я доньки [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєвою Т.В. 21 квітня 2010 року, зареєстрованого у реєстрі за № 678 (а.с. 14, 17), за яким належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS] , спадкодавець заповіла позивачці у справі. Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тобто не прийняла спадщину. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 8), витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23509473 від 23 квітня 2010 року (а.с. 9), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації №26117104 від 14 травня 2010 року (а.с.10) спадкоємцями майна (1/3 частки квартири [ADDRESS] ) [PERSON] , 1938 року народження, який помер [INFO] є його дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00027292866, наданого Костянтинівським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 05 серпня 2020 року №20.18-24-931, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено актовий запис № 498 від 23 квітня 2012 року (43-45). Відповідно довідки КП «СЕЗ №5» від 05 березня 2020 року № 107 (а.с. 15) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1966 року народження, та [PERSON] , 1984 року народження. Згідно з довідкою, наданою КП «СЕЗ №5» від 05 березня 2020 року № 106 (а.с. 28), за адресою: [ADDRESS] , на 21 листопада 2015 року була зареєстрована одна особа [PERSON] , 1936 року народження, померла [INFO] , виписана 02.12.2015 року, зареєстрованих осіб немає (а.с. 28). Листом державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Волобуєвим О.В. від 10 березня 2020 року № 509/01-16 (а.с. 7) [PERSON] повідомлено про пропуск нею строку для прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 60905800 від 14 липня 2020 року, сформованої Костянтинівською державною нотаріальною конторою, в реєстрі відсутні відомості про наявність спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 32-33), що свідчить про те, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ч.ч. 1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі змісту статей 1268, 1269, 1270 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом за життя [PERSON] 1/3 частку квартири [ADDRESS] заповіла позивачці [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 у справі №565/1145/17 викладено висновок про те, що поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач пропустила вказаний строк з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача при вчиненні цих дій - у зв`язку із перенесеною хворобою та перебуванням на лікуванні у закладі охорони здоров`я (а.с. 6, 24), а тому позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, приймаючи до уваги відсутність заперечень проти позовних вимог з боку відповідача, а також той факт, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята, суд вважає, за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у чотири місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved