Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] у позові просить скасувати рішення Виконкому від 19.06.2008 про надання дозволу на оформлення права власності на 2/3 частини житлового будинку №3 по вул. Ольги Кондратюк в с. Березина, Житомирського району на ім'я [PERSON], скасувати саме свідоцтво, видане на підставі наведеного рішення, а також рішення Ради від 30.12.2011 №14 про затвердження технічної документації щодо складання документів на право власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку. Вимоги мотивує тим, що її мама за договором купівлі продажу була власником третини спірного будинку, після смерті останньої позивач прийняла спадщину. Проте з причин неправомірного оформлення [PERSON]У її частини будинку в свою власність, вона позбавлена права на спадкове майно. Позов було підтримано позивачем та її представником у суді. Наполягали, що дії відповідачів та незаконні рішення виконкому позбавили [PERSON] права на частину спірного будинку. Про існування договору купівлі-продажу частини будинку на ім'я матері дізналася лише у серпні 2014 року від одного з відповідачів, а тому строк позовної давності не пропущено. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Просила відмовити у задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності. Наполягала, що підстав для скасування рішення та свідоцтва немає, оскільки за життя [PERSON]У та [PERSON] за усною домовленістю здійснили наступний обмін останній відмовився на користь [PERSON]У від частини належної йому земельної ділянки, а вона від третини спірного будинку. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення право власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини». Спадкодавець вчасно не оформила своє право власності, хоча останньої було відомо, що вона проживає у 2/3 частини спірного житлового будинку, з відома [PERSON] відповідач виконувала ремонтні роботи, несла тягар утримання цього будинку(а.с.59-60). Представник [PERSON] у судовому засіданні додатково зазначила, що будинок має інші розміри, ніж був на момент смерті спадкодавця. Просили вімовити у задоволенні позову. [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Представник Виконкому позов не визнала, наполягала на законності переходу спірного майна [PERSON] Стверджувала, що жодних перешкод для оформлення за ним права власності не було, [PERSON]У за життя були відомі ці обставини та остання з ними погоджувалася. Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу у межах заявлених вимог на підставі змагальності і диспозитивності. 05.07.2005 померла мати позивача [PERSON] (а.с. 6-8). [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги 10.10.2008 отримала свідоцтво про право на спадщину на вклади матері в Державному Ощадному банку України (а.с. 16). За правилами ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням (ч.2 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину, незалежно від перерахованого майна у відповідній заяві. За договором купівлі-продажу від 17.04.1991, укладеного з [PERSON], спадкодавцю належала 1/3 частину спірного житлового будинку №3 (а.с. 9). Договір посвідчений у встановленому порядку посадовою особою сільської ради та підлягав реєстрації у Виконкомі. Договір у встановленому порядку не оскаржений та є чинним. Твердження відповідача [PERSON] про необхідність державної реєстрації права власності на частину будинку є неґрунтовними, оскільки чинне законодавство на той час такої реєстрації не передбачало. Отже, [PERSON] за життя була власником 1/3 частини спірного будинку. Станом на 12.04.2010 власниками спірного будинку є [PERSON] в 1/6 частині, [PERSON] в 1/6 частині та [PERSON] 2/3 частини будинку (а.с. 14). [PERSON] та [PERSON] отримали свої частки як спадщину після смерті батька [PERSON], який був власником 1/3 частини будинку на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.1991 (а.с. 12-13). Таким чином частка [PERSON] у будинку була привласнена [PERSON] Твердження [PERSON] про наявність усного договору обміну 1/ 3 спірного будинку спадкодавця на частину присадибної ділянки [PERSON]У за відповідним протоколом від 02.02.1991 (а.с.11), суд вважає неґрунтовним, оскільки такий обмін не відповідає вимогам ст. 242 ЦК ( у редакції закону 1963 року). Окрім цього в протоколі не йдеться про будь яку компенсацію. За матеріалами справи [PERSON] 2/3 частини будинку належали на підставі свідоцтва про право власності, видане Виконкомом 02.12.2008 на підставі рішення виконкому від 19.06.2008, за відсутністю належних правоустановлючих документів для такого оформлення. [PERSON] помер 02.09.2014 (а.с. 28). Враховуючи, що Виконком видав свідоцтво про право власності і на частину будинку, що не належала [PERSON], суд вважає слушними вимоги позивача про незаконність наведеного рішення виконкому та свідоцтва, а тому задовольняє позов у цій частині. Належних і допустимих доказів про обізнаність позивача у наявності рішень виконкому суду не представлено. Твердження сторони відповідача щодо зміни розмірів спірного будинку після смерті [PERSON], з 14 кв.м. жилої площі на значну більшу не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це питання не є предметом судового розгляду. Окрім цього, рішенням ХІ сесії Глибочицької сільської ради 6 скликання від 30.12.2011 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки на ім'я [PERSON] та [PERSON] та передано у власність останнім земельну ділянку площею 0,15 га відповідно до їх часток у спірному будинку по фактичному користуванню без врахування належної позивачу частини спірного будинку, чим порушені вимоги ч.1 ст.120 ЗК (а.с. 15). За правилами ст. 56 ЗУ "Про землеустрій" технічна документація щодо поділу земельних ділянок повинна, зокрема, містити згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об'єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв'язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній). Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ч.1 ст. 393 ЦК України). Таким чином, без згоди всіх законних співвласників будинку, поділ земельної ділянки є незаконним, а тому позов підлягає до задоволення і в цій частині також. Враховуючи, що прийняття у спадок частин спірного будинку позивачем часом не обмежено, непорушність права власності, поважність причин пропуску позивачем строку позовної давності, щодо оскарження рішень виконкому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності та наслідків порушення цих строків.

Outcome: approved