Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Доводами позову позивач зазначає, що 05.01.2007 року вона придбала у ТзОВ Свіча на умовах дольової участі квартиру [ADDRESS]. У квітні 2013 року вона навідалася до квартири і дізналася, що в квартирі замінені замки та живе [PERSON] 18.04.2013 року за даним фактом відкрито кримінальне провадження. На вимогу позивача слідство не наклало арешт на вказану квартиру, чим скористався [PERSON], уклавши 22.07.2013 року договір купівлі-продажу, за яким продав квартиру за відплатним договором [PERSON] Як зазначає позивач, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.09.2016 року задоволено її позов та витребувано квартиру [ADDRESS] у добросовісного набувача [PERSON] та зобов'язано [PERSON] повернути квартиру [PERSON] Крім того, вказаним рішенням встановлено, що вона на даний час є власником спірної квартири, правочину щодо квартири не вчиняла і не мала договірних відносин, договору купівлі-продажу не відбулося, з її боку не волевиявлення на відчуження квартири [PERSON], тому визнавати недійсним договір, стороною якого є позивачка [PERSON], немає. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області встановлені обставини, що реєстрація права власності за [PERSON] та [PERSON] є незаконною. З огляду на вищенаведене, є необхідність подальшого скасування такої реєстрації. Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2017 року до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку. Треті особи не з'явилися в судове засідання, належно повідомлялися про розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, відповідно до копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.03.2009 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6), що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2009 року (а.с. 5). В матеріалах справи наявна копія Технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], з якої вбачається, що зареєстрованим власником є [PERSON] (а.с. 7-10). Встановлено, що 18.04.2013 року відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013090010001381 за фактом підробки документів, а саме: за фактом підробки Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 225176 від 11.03.2009 року, а також договору купівлі-продажу № 504 від 23.03.2013 року засвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], заволодіння квартирою, що розташована [ADDRESS], що вбачається з копії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] (а.с. 24-25). Як зазначається у вказаній ухвалі, в ході досудового розслідування встановлено, що згідно договору купівлі-продажу № 504 від 23.03.2013 року, засвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], квартиру [ADDRESS] було невстановленою особою продано [PERSON]. З висновку експерта № 09/03-509 від 31.10.2013 року вбачається, що підпис від імені [PERSON], [INFO], у договорі купівлі-продажу № 504 від 23.03.2013 року, засвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с. 11-18). Матеріалами справи встановлено, що 22.07.2013 року [PERSON] відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], передав у власність квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 22-23). Позивач зверталася з позовом до [PERSON] та [PERSON] про витребування квартири у добросовісного набувача. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2016 року скасовано рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2016 року, яким було відмовлено у позові [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про витребування квартири у добросовісного набувача та постановлено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено, а саме: витребувано квартиру квартиру [ADDRESS] у добросовісного набувача [PERSON] та зобов'язати [PERSON] повернути її позивачці [PERSON] Зазначене рішення набрало законної сили 06.09.2016 року. (а.с. 26-31). Зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] правочину щодо квартири не вчиняла і не мала договірних відносин з [PERSON]. Договору не відбулось, з боку позивачки не було волевиявлення на відчуження квартири [PERSON]. Ці докази у матеріалах справи є. Отже, доказами підтверджено, що [PERSON] є власником майна, між сторонами у справі відсутні договірні відносини, відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем, а спірна квартира вибула з володіння [PERSON] поза її волею. Положеннями частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вищезазначені обставини є встановлені рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2016 року та не підлягають доведенню на підставі приписів частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України. Частиною четвертою статті 334 Цивільного кодексу України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Позивачем долучено до матеріалів справи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що оскаржувані рішення про реєстрацію не скасовані. Частиною 2 статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позову про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1100645 від 23.03.2013 року та індексний номер 4205832 від 22.07.2013 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і Реєстрі прав власності на нерухоме майно підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved