Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

До Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої доньки - [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не телефонує, а донька не питає про батька і не пам'ятає його. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Представник органу опіки та піклування Равриш Н.Є. проти заявленого позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] та прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в судове засідання не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, заслухавши думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], яке видане 25.11.2013 Виконавчим комітетом Верхньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Згідно вказаного Свідоцтва про народження матір'ю [PERSON] є [PERSON], а батьком - [PERSON]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Батько малолітньої [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO], затвердженого 28.07.2017 орган опіки та піклування в особі Дрогобицької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON], жителя м. Дрогобич батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO], як такого, що ухиляється від виконання покладених на нього батьківських прав. Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 № 3 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач дитину не відвідує, життям доньки не цікавиться. Представник органу опіки та піклування повідомила, що відповідач не з'являвся на виклик органів опіки та піклування для визначення доцільності позбавлення його батьківських прав, хоча на телефонний дзвінок один раз відповів. За змістом ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, нехтує батьківськими обов'язками, не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям, не піклується про доньку та не відвідує її. Вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивач. На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved