Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права в порядку спадкування на земельну частку (пай) в КСП «Дорогінське» с. Дорогінка Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,67 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 31 липня 1997 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації від 24 липня 1997 року за № 229, та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 серпня 1997 року за № 28, що належала [PERSON], яка померла [INFO], та на земельну частку (пай) в КСП «Дорогінське» с. Дорогінка Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,67 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], вказуючи на те, що після смерті останнього [INFO] відкрилась спадщина на дане майно. Позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті батька, своєчасно прийняла спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки втрачені правовстановлюючі документи, які б підтверджували право померлого на дані земельні частки (паї). Просить визнати за нею право на вищевказані земельні частки (паї) в порядку спадкування. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 4 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5) та копією свідоцтва про народження (а.с.6). За життя [PERSON] мав право на земельну частку (пай) в КСП «Дорогінське» с. Дорогінка Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,67 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 серпня 1997 року за № 16, та на земельну частку (пай) в КСП «Дорогінське» с. Дорогінка Ічнянського району Чернігівської області, площею 3,67 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 31 липня 1997 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації від 24 липня 1997 року за № 229, та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 серпня 1997 року за № 28, що належала [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.4), та спадщину після якої своєчасно прийняв батько позивачки [PERSON], що підтверджується копіями довідок виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області від 30 березня 2018 року № 125,129 (а.с.11), але за життя належним чином не оформив. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За приписами ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Главою 86 ЦК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Пункт 23 даної Постанови вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, це вже є підставою для відмови у позові про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 15 червня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], так як позивачкою не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.12). Позивачка, як спадкоємиця за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті батька, так як вона на день смерті спадкодавця проживала з ним за однією адресою, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області від 30 березня 2018 року № 128 (а.с.10), звернулась до приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер Л.Ф. із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 207/2018 (а.с.25-31), вступила в управління та розпорядження спадковим майном, але не може його належним чином оформити, оскільки втрачені правовстановлюючі документи, які б підтверджували право померлого на дані земельні частки (паї), що підтверджується матеріалами справи (а.с.17), тому суд вважає, що позивачка правомірно набула право на дане спадкове майно, в зв'язку з чим за нею слід визнати право на вищевказані земельні частки (паї) в порядку спадкування.

Outcome: approved