Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

\~\~ До Нововодолазького районного суду Харківської області звернувся [PERSON] з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування в якій зазначив що оформити свої спадкові права на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] через нотаріальну контору позбавлений можливості в зв'язку з тим, що спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями було майном колгоспного двору, головою якого був його батько, а правовідносини відповідно до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов'язків щодо майна колгоспного двору іншими суб'єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою. На підставі вищевикладеного приватний нотаріус Нововодолазького нотаріального округу відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У судове засідання представник позивачів не з'явився, завчасно подав заяву, в якій заявив письмове клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі та без участі позивача. Відповідач, Старовірівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечувала. Згідно положень ч.2 ст.158 ЩІК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд розглянув позовну заяву позивача, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що заява є обґрунтованою, та підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 вересня 2014 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованим Старовірівської сільською радою, Нововодолазького району, Харківської області, актовий запис № 81 Після смерті батька залишилась спадщина, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, яка складається з житлового будинку - літера «А-1», житловою площею 38,6 кв. м., загальною площею 69,0 кв. м.; прибудова літера «а»; тамбур літера «а-1»; тамбур літера «а-2»; літня кухня літера «Б»; тамбур літера «б»; сарай літера «Б-1»; сарай літера «В»; погріб літера «Г»; вбиральня літера «Д»; гараж літера «Е»; огорожа літера «N»; хвіртка літера «N-1»; ворота літера «N-2»; колодязь літера «К»,розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, село Старовірівка, вулиця 50 років Жовтня, № 119, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Згідно довідки № 1274 від 29.07.2015 року, виданої Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області було встановлено, що відповідно до інвентаризаційних списків домоволодінь сільської ради житловий будинок, який належав померлому [PERSON] має наступну адресу: с. Старовірівка, вул. 50 років Жовтня 119 (бувший 131). Мати позивача, [PERSON], [INFO], у встановлений законом строк звернулася до Старовірівської сільської ради з заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер 29 вересня 2014 року. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та надала нотаріусу заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Приватний нотаріус Нововодолазького нотаріального округу, Харківської області відкрила спадкову справу № 23/2015, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.03.2015 року. Судом встановлено, що позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в звязку з тим, що спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями було майном колгоспного двору, головою якого був його батько, а правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювались ст.ст. 120-126 Цивільного кодексу Української РСР, які втратили чинність на підставі Закону України № 3718-12 від 16.12.1993 року. Внесені зміни до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов'язків щодо майна колгоспного двору іншими суб'єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою, що підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 197/02-31 від 07.05.2015 р. Право власності спадкодавця на спадкове майно підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого на підставі рішення виконкому Нововодолазької районної Ради народних депутатів № 480 від 11.08.1986 року. Відповідно до статті 15 Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та у зв'язку з прийняттям Закону України „Про власність" були виключені з Цивільного кодексу України (1963 року) в главі 11 „Спільна власність" статті 120-127, що стосувалися правого положення членів колгоспного двору. В звязку з тим що «колгоспний двір» на даний момент не є суб'єктом цивільних відносин, позивач не може реалізувати своє право на спадщину після смерті свого батька, [PERSON], що помер 29 вересня 2014 року. Факт родинних відносин між позивачем і спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Старовірівським бюро ЗАГСу, Харківської області, відповідний запис № 16. Факт родинних відносин між позивачем і [PERSON], як між рідними матірю і сином підтверджуються рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 09.04.2015 року, яке набрало законної сили 20.04.2015 р. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Статтею 1299 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст.. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, право власності спадкодавця, [PERSON] , що помер 29 вересня 2014 року, на спадкове майно, а саме житловий будинок за адресою: село Старовірівка Нововодолазького району, Харківської області по вул. 50 років Жовтня 119, у звязку з чим суд вважає за доцільне визнати за [PERSON] право власності на дане майно в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved