Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Чернівці звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В позовній заяві позивач вказує, що вона та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.09.2014 року по справі № 727/6869/14-ц. Від спільного подружнього життя в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.11.2014 року по справі № 727/9590/14-ц з [PERSON] було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно. Зазначає, що при визначенні розміру аліментів в 2014 році суд виходив з того, що відповідач не працює, стан здоров`я сторін та дитини, на утримання якої стягуються аліменти, задовільний. На даний час відповідач працевлаштувався в АТ «Чернівецький хлібокомбінат». З 2014 року змінився і стан здоров`я позивачки і її матеріальне становище. В 2019 році, позивачка набула статусу особи з інвалідністю. А з 09 серпня 2019 року позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в зв`язку із народженням доньки, [PERSON] , [INFO] . Також в порівнняні із 2014 року збільшилась вартість життя, що підтверджується інфляційними процесами та збільшенням прожиткових мінімумів. На підставі викладеного, просила змінити спосіб стягнення аліментів, що визначені рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2014 року по справі № 727/9590/14-ц та стягнути щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. 26.03.2021 року відкрито спрощене провадження та справу призначено до розгляду в судове засідання, з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та досліджені докази. [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Шевченківського районного суду від 26.11.2014 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , ІПН [NUMBER] , непрацюючого, аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитни [PERSON] , [INFO] , по 800 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 10 листопада 2014 року до досягнення ним повноліття (а.с. 7). Судом установлено що в позивача змінився матеріальний стан, позивачка [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, а також з 19.10.2018 року перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку відповідно до наказу № 87-к від 22.10.2019 року (а.с. 9-11). Також змінився і сімейний стан відповідача, [PERSON] працює торговельним представником АТ «Чернівецький Хлібокомбінат», що підтверджується довідкою про доходи від 21.04.2021 року №23, та отримує стабільний дохід. Дані обставини визнані відповідачем. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на надані позивачем докази на підтвердження зміни матеріального стану судом враховано, що обставини на які посилається позивач є важливими. Тривалий час позивач не може виконати рішення суду у зв`язку з блокуванням його діяльності, але арешт рахунків позивача та інші обмеження в межах виконавчого провадження не можуть бути абсолютною підставою для зменшення розміру аліментів, визначених на підставі рішення суду від 07.04.2020р.. Позивач не звільняється від обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів - батька дитини, мати - одержувач аліментів, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища та стану здоров`я матері може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 p. у справі № 6-143цс13. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову,а вразі подання заяви про видачу судового наказу з дня подання такої заяви. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, досліджені докази в їх сукупності надані сторонами, позицію сторін, а саме, що позивач підтримує, а відповідач не заперечує щодо позовних вимог, із врахуванням змін, які відбулись у фінансовому положенні та стані здоров`я позивача, а також зміни, що відбулися у фінансовому стані відповідача, що мають істотне значення для розгляду справи, суд вважає, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, вважає, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved