Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] у січні 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат по утриманню квартири. Позивач [PERSON] зазначав, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.11.1993 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2008 року шлюб між ними було розірвано; в період шлюбу - у травні 1997 року сторонами (подружжям) було набуто у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]; починаючи з квітня 2007 року сторони не проживають разом та не ведуть з того часу спільного господарства, оскільки відповідачка [PERSON] виїхала до м. Одеса, де мешкає до цього часу. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва у 2014 році спільна квартира сторін була розділена між ними в рівних частках; тобто, в період квітня 2007 року - вересня 2014 року квартира [ADDRESS] належала сторонам на праві спільної сумісної власності, а після розподілу квартири і на даний час квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності в рівних частках - по ? частині кожному. Оскільки за період з квітня 2007 року по вересень 2014 року позивачем [PERSON] одноособово були понесені витрати по оплаті квартири [ADDRESS] - в частині витрат на утримання будинку (квартири) і прибудинкової території та витрати за постачання теплової енергії (опалення) - у загальному розмірі 39184,43 грн., відповідачка [PERSON] відмовилась добровільно відшкодувати йому (позивачеві) ? від загальної суми понесених позивачем зазначених витрат, тому він вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд (в редакції позову від 28.10.2014 року) стягнути з [PERSON] на його ([PERSON] користь суму витрат у розмірі 18244,62 грн. [PERSON] 04.04.2013 року звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], 3 особи - [PERSON], Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Осокорки-Київ» про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, про приведення приміщень квартири у попередній стан. [PERSON] зазначала, що вона є власником особового рахунку по квартирі [ADDRESS] в квартирі зареєстровані чотири особи - сторони (колишнє подружжя) та їх діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Оскільки [PERSON] фактично з 2007 року чинить їй ([PERSON].) перешкоди в користуванні квартирою - змінював замки у вхідних дверях, самовільно (без її згоди) здійснив перепланування приміщень квартири, з грудня 2012 року фактично позбавив права на проживання в квартирі доньки [PERSON]; з початку 2011 року поселив без її (співвласника) згоди [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON], з приводу чого вона ([PERSON].) та донька [PERSON] неодноразово зверталися до правоохоронних органів; вона ([PERSON].) не має жодних зобов»язань перед [PERSON] щодо сплати нею за квартиру та комунальні послуги, позивачем за первісним позовом пропущено строк позовної давності в частині вимог за період 2007 - грудень 2010 року, тому [PERSON] (позивачка по зустрічному позову) просить відмовити [PERSON] в задоволенні його вимог за первісним позовом та зобов»язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди в користуванні приміщеннями квартири [ADDRESS] вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] збільшила розмір позовних вимог за зустрічним позовом, подавши до суду відповідну заяву від 28.08.2014 року; посилаючись на те, що актом державного виконавця від 27.03.2014 року (у виконавчому провадженні про виселення з квартири [ADDRESS] громадян [PERSON] та [PERSON].) було встановлено відсутність в квартирі будь-якого майна; також, в квартирі [PERSON] були зняті всі міжкімнатні двері, демонтовано три раковини (в кухні, господарській кімнаті та ванній кімнаті), демонтовано два унітази (в господарській та ванній кімнаті), демонтовано вбудовані шафи (в спальні, в кімнаті доньки [PERSON], в прихожій), демонтовано та пошкоджено прилади освітлення, розетки та вимикачі в усіх жилих кімнатах, кухні, ванній, прихожій та господарській кімнатах; [PERSON] здійснив незаконне перепланування (зруйнував несучі стіни, здійснив перепланування мережі електропостачання та мережі теплопостачання, збільшив на ? загальної площі квартири, тощо), тому позивачка за зустрічним позовом [PERSON] додатково просила «привести приміщення квартири [ADDRESS] у попередній стан: поставити міжкімнатні двері, прибрати незаконно встановлену стіну у кімнаті сина [PERSON], встановити демонтовані унітази та раковини, відновити систему електропостачання (відновити електровимикачі та розетки)». Крім того, [PERSON], як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, 17.12.2014 року подала до суду позов до [PERSON], 3 особи - [PERSON], Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Осокорки-Київ» про усунення перешкод у користуванні квартирою, приведення приміщень квартири у попередній стан та повернення майна; посилаючись на ті самі обставини, що зазначені у зустрічному позову [PERSON] (матері), просила суд постановити рішення, яким: «зобов»язати [PERSON] привести оселю (квартиру [ADDRESS]) у попередній стан, придатний для проживання, шляхом повернення демонтованого сантехнічного обладнання, а також відновлення мережі електропостачання та водопостачання; зобов»язати [PERSON] повернути демонтовані ним меблі з кімнати, де проживала [PERSON] (шафу-купе, письмовий стіл, ліжко, кондиціонер, офісний стілець, полички та освітлювальні прилади), а також міжкімнатні двері (у трьох кімнатах, туалеті, кухні та ванній кімнаті); зобов»язати [PERSON] не чинити позивачці [PERSON] перешкоди в користуванні оселею». В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом в редакції від 28.10.2014 року (а.с.239-240 т.1) підтримав та просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, а в задоволенні зустрічного позову та позову [PERSON] - відмовити, як пред»явлених без достатніх правових підстав та обґрунтування та не доведення в судовому засіданні достатніми та належними доказами; представник [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] в редакції заяви про збільшення позовних вимог від 28.08.2014 року (а.с.222-223 т.1) та [PERSON] від 17.12.2014 року (а.с.17-18 т.2) підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, в задоволенні вимог первісного позову [PERSON] просив відмовити повністю, в тому числі із застосуванням положень позовної давності. Представник 3-ої особи - ОСББ «Осокорки-Київ» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення представників [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] (згідно положень ст.184 ЦПК України), дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.11.1993 року, в шлюбі вони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2008 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4 т.1). Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 14.05.1997 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення КМДА від 13.05.1997 року №159-С, квартира [ADDRESS] була зареєстрована на ім»я [PERSON] (а.с.34 т.1). Квартира [ADDRESS] є трикімнатною, жилою площею 54,8 кв. м, загальною площею 104,3 кв. м; зареєстровані в квартирі чотири особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8, 34 т.1). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2013 року та рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.06.2014 року було поділено квартиру [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] жилою площею 54,8 кв. м, загальною площею 104,3 кв. м, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 14.05.1997 року серії [NUMBER], зареєстровано в Київському БТІ 16.05.1997 року за реєстровим №39972 (а.с.184-187 т.1); тобто [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], частки яких є рівними (по ? частині кожному). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не заперечуються сторонами. Згідно ст.526, 623 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ст.20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - розмір плати за житлово-комунальні послуги, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується і встановлюється виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.360, 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї та інших осіб; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном. Відповідно до ч.1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Як вбачається з наданого позивачем за первісним позовом розрахунку плати за утримання будинку, прибудинкової території та теплопостачання (опалення) за період з квітня 2007 року по вересень включно 2014 року, [PERSON] було сплачено за зазначені послуги по квартирі [ADDRESS] 36489,23 грн.; [PERSON] було сплачено 498,18 грн.; за період з грудня 2010 року по вересень включно 2014 року було сплачено всього 23085,79 грн. (а.с.233-235 т.1). Зазначений розрахунок складено ОСББ «Осокорки-Київ» (підписано головним бухгалтером та головою правління), цей розрахунок фактично не заперечується [PERSON] в особі представника [PERSON] тощо. Оскільки [PERSON] надані квитанції про сплату нею за квартиру коштів у 2012-2013 р. в частині суми 450,00 грн. (а.с.209-212 т.1), тому на підставі розрахунку ОСББ «Осокорки-Київ», з урахуванням строку позовної давності, про застосування якого заявлено представником [PERSON] (а.с.224 т.1), - за період з грудня 2010 року по вересень включно 2014 року з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума (23085,79 - 498,18) : 2 = 11293,80 грн. (а.с.233-235 т.1); в решті вимог первісного позову [PERSON] має бути відмовлено. Заперечення відповідачки [PERSON] та її представника в цій частині вимог позивача [PERSON] є по суті безпідставними та недоведеними в судовому засіданні, тому судом не приймаються. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як вбачається з копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2013 року у справі №753/1558/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про вселення, [PERSON], яка змінила прізвище на «[PERSON]» у зв»язку з реєстрацією шлюбу 28.12.2013 року (а.с.129 т.2), було вселено в [ADDRESS] в будинку [ADDRESS] (а.с.237-238 т.1). Твердження позивачів [PERSON] та [PERSON] про те, що їх взаємовідносини з [PERSON] є по суті конфліктними, підтверджуються матеріалами справи в частині звернень до правоохоронних органів, до правління ОСББ «Осокорки-Київ» (а.с.92-95, 101-113 т.1), рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.07.2013 року про виселення з квартири [ADDRESS] громадян [PERSON] та [PERSON] (а.с.204-207 т.1), показаннями свідків [PERSON], [PERSON] і не заперечуються другою стороною. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON] в частині її вселення в спірну квартиру та вимоги [PERSON] і [PERSON] про зобов»язання [PERSON] не чинити їм перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] в будинку [ADDRESS], знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] в частині «приведення приміщення квартири [ADDRESS] у попередній стан: поставити міжкімнатні двері, прибрати незаконно встановлену стіну у кімнаті сина [PERSON], встановити демонтовані унітази та раковини, відновити систему електропостачання (відновити електровимикачі та розетки)» та позовні вимоги [PERSON], яка не є співвласником квартири, в частині «зобов»язати [PERSON] привести оселю (квартиру [ADDRESS]) у попередній стан, придатний для проживання, шляхом повернення демонтованого сантехнічного обладнання, а також відновлення мережі електропостачання та водопостачання; зобов»язати [PERSON] повернути демонтовані ним меблі з кімнати, де проживала [PERSON] (шафу-купе, письмовий стіл, ліжко, кондиціонер, офісний стілець, полички та освітлювальні прилади), а також міжкімнатні двері (у трьох кімнатах, туалеті, кухні та ванній кімнаті)», не доведені в судовому засіданні достатніми та належними доказами, тому в задоволенні цих вимог має бути відмовлено. Згідно ст.88 ЦПК України: з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судові витрати в сумі (229,40 + 114,70 + 114,70) = 458,80 грн. (а.с.1, 199, 241 т.1); з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати - на користь [PERSON] 350,00 грн. (а.с.16 т.2), на користь [PERSON] 114,70 грн. (а.с.29 т.1); крім того, підлягає стягненню на користь держави судовий збір: з [PERSON] (551,20 - 458,80) = 92,40 грн., з [PERSON] - (987,70 + 201,20) = 1188,90 грн.

Outcome: approved