Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся [PERSON] із позовом до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про стягнення не нарахованої та не виплаченої заробітної плати, який мотивує тим, що 25.02.2014 року його на підставі рішення Ірпінської міської ради Київської області було обрано на посаду секретаря Ірпінської міської ради Київської області та у звязку з достроковим припиненням повноважень міським головою [PERSON] на нього також було покладено і виконання обовязків міського голови міста Ірпеня. 06.11.2014 року Ірпінською міською радою Київської області було взято до відома його заяву про звільнення з посади секретаря Ірпінської міської ради Київської області за власним бажанням. Вказує, що 03.12.2014 року звернувся до Ірпінського міського голови [PERSON] з депутатським зверненням (вх.№4077/01-12 від 03.12.2014 року), щодо надання довідки по заробітній платі за період його роботи на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області, на яке було надано відповідь (лист №01-12/3702 від 15.12.2014 року) разом з довідкою про зарплату. Також, 03.12.2014 року звернувся до Ірпінського міського голови [PERSON] з депутатським зверненням (вх.№4076/01-12 від 03.12.2014 року), щодо проведення з ним повного розрахунку за період роботи на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області, так як з 02.07.2014 року по 02.10.2014 року йому не виплачували заробітної плати. На його депутатське звернення було надано відповідь (лист №01-12/3701 від 15.12.2014 року) за підписом першого заступника міського голови [PERSON], згідно якої відповідно до даних бухгалтерського обліку повний розрахунок з ним проведено. Хоча в жовтні 2014 року йому було виплачено 405,19 грн. лікарняних, а заробітну плату ні в липні, ні в серпні, ні вересні 2014 року йому не виплачували, що підтверджується також і довідкою про зарплату виданої Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області. Вважає такі дії посадових осіб Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області такими, що порушують його права, оскільки Виконавчий комітет зобовязаний був здійснити йому нарахування та виплату заробітної плати за липень, серпень, вересень 2014 року. Зазначає, що за травень та червень 2014 року йому було нараховано по 7762,70 грн., що підтверджується довідкою по зарплаті. Таким чином відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати за липень, серпень та вересень йому мало бути нараховано по 7762,70 грн. З урахуванням виплати 405,19 грн. лікарняних загальна сума не нарахованої та не виплаченої заробітної плати складає 22\~882, 91 грн. Тому просить стягнути з Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області на його користь 22\~882,91 грн. належної йому, але не нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини викладені у позові, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, також зазначили, що позивачем пропущений тримісячний строк звернення до суду. Заслухавши доводи та заперечення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно трудової книжки, [PERSON] працював на посаді секретаря Ірпінської міської ради з 25.02.2014 року по 06.11.2014 року (а.с. 10,11). Згідно довідки про зарплату [PERSON] на посаді міського голови йому було нараховано в березні 2014 року 3651,22 грн., в квітні 2014 року 4659,70 грн., в травні 2014 року 7762,70 грн., в червні 2014 року 7762,70 грн., в липні 2014 року 405,19 грн., в серпні 2014 року 0.00 грн., в вересні 2014 року 0.00 грн., в жовтні 2014 року 5078,67 грн., в листопаді 2014 року 3886,34 грн. Згідно депутатського звернення від 03.12.2014 року за вх.№4076/01-12 на імя Ірпінського міського голови, [PERSON] просив провести з ним повний розрахунок за період роботи на посаді секретаря Ірпінської міської ради з 25 лютого 2014 року по 06 листопада 2014 року. Згідно відповіді першого заступника міського голови від 15.12.2014 року за №01-12/3701 [PERSON] повідомлено, що згідно даних бухгалтерського обліку повний розрахунок з ним проведений. Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 29 липня 2014 року поновлено [PERSON] на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області з 27.06.2014 року. Згідно протоколу №12 засідання виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 05.08.2014 року, головуючим на засіданні був [PERSON], що спростовує пояснення представників відповідача в частині не визнання позову, оскільки позивач не працював і тому йому не нараховувалась заробітна плата. Згідно рішення №138 від 05.08.2014 року за підписом виконуючого обовязки міського голови - секретаря ради [PERSON] затверджено плановий контингент КЗ «Ірпінської дитячої музичної школи» на 2014-2015 н.р. Таким чином [PERSON] виконував свої посадові обовязки, але відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась належна йому заробітна плата. Згідно розпорядження міського голови від 06.11.2014 року №189-о про звільнення [PERSON], [PERSON] секретаря Ірпінської міської ради звільнено із займаної посади 06.11.2014 року за власним бажанням. Крім того міським головою [PERSON] надано розпорядження відділу обліку та звітності провести остаточний розрахунок з [PERSON] та виплатити йому грошову компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 25.02.2014 року по день звільнення в кількості 15 календарних днів. Згідно розпорядження №166-о від 09.10.2014 року на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 року щодо негайного виконання постанови Ірпінського міського суду від 29.07.2014 року в частині поновлення з 27.06.2014 року на посаді секретаря Ірпінської міської ради, [PERSON] продовжив виконання обовязків секретаря Ірпінської міської ради. Таким чином [PERSON] має право на виплату заробітної плати за час роботи у Виконавчому комітеті Ірпінської міської ради за період з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року, оскільки згідно записам в трудовій книжці відсутній запис про звільнення, а в судовому засіданні встановлено, що позивач продовжував виконувати свої посадові обов»язки. До того ж згідно табелям обліку робочого часу за липень жовтень 2014 року відсутні відмітки про відсутність [PERSON] на робочому місці без поважної причини. Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 2 ст. 115 КЗпПУ у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ч. З ст. 115 КЗпПУ розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995 року зі змінами та доповненнями (далі по тексту Закон №108/95-ВР) працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону №108/95-ВР розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Відповідно до ч. З ст. 21 Закону №108/95-ВР забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №108/95-ВР суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №108/95-ВР заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №108/95-ВР порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Для обчислення пенсій середня заробітна плата визначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. N100 (100-95-п) (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії. Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. N100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпПУ у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки за травень та червень 2014 року позивачу було нараховано по 7762,70 грн., що підтверджується довідкою по зарплаті, таким чином відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати за липень, серпень та вересень [PERSON] мало бути нараховано по 7762,70 грн. З урахуванням виплати 405,19 грн. лікарняних загальна сума не нарахованої та не виплаченої заробітної плати складає 22\~882, 91 грн. та підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved