Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 23.09.2011 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у Чопській міській раді Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 49. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. В останні роки спільного життя між сторонами виникають постійні сварки та скандали, в тому числі в присутності їхньої дитини, вони не можуть проживати разом як сім»я та виконувати сімейні обов»язки, спокійно вирішити навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують одне одного. В результаті вже тривалий час сторони проживають окремо. Позивач та відповідач протягом останніх років намагалися говорити один з одним про спільні сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, однак результатів це не дало, і відносини сторін переросли в ще більш ворожі. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим і суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, що унеможливлює примирення з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство ними не ведеться, відповідач проживає окремо, дитину не відвідує, матеріально не забезпечує та участі у вихованні не приймає. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, дитину залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Додала, що з відповідачем вони вітора року проживають окремо, примирення між ними є неможливим. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, дитину залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дітей, її інтереси, суд вважає, позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 23.09.2011 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане виконавчим комітетом Чопської міської ради. У шлюбі у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Чопської міської ради. Подружнє життя у сторін не склалося, через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та скандали, що призвело до того, що шлюбні відносини між сторонами припинено, на протязі півтора року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви та її пояснення в суді. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, залишення малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], проживати з матір»ю - [PERSON] Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки та дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. Малолітнього [PERSON], [INFO] суд вбачає за необхідне залишити проживати разом з матір'ю - [PERSON]. Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи наведене, а також визнання [PERSON] позову, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду - 05 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved