Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина у розмірі ј (однієї чверті) частки від усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що 29 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області. Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначає, що вона з відповідачем не може дійти згоди щодо визначення розміру аліментів на утримання сина, відповідач надавав таку допомогу не систематично, та не в достатньому розмірі для фізичного, духовного, культурного розвитку дитини. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Представник [PERSON] адвокат Стецяк В.М. у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Крім того зазначила, що відповідач на даний час працює в Республіка Польща і отримує дохід, а тому спроможний сплачувати аліменти на сина у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Інших утриманців відповідач немає. Позивач з дитиною на даний час теж перебуває в Республіці Польща. Дитина навчається. Представник [PERSON] адвокат Куликовець І.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позовну заяву задовольнити часткового та встановити розмір аліментів на неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі, а саме 500 польських злотих, що еквівалентно 3800 гривень. Проти того, що відповідач працює і проживає в Республіці Польща не заперечував. Також ствердив, що позивач з сином теж проживає і працює в Республіці Польща, син навчається. Розмір доходу відповідача десь 4800 польських злотих, однак він несе витрати по оренді житла і т.ін., залишається щомісячно після всіх витрат у відповідача 1200 польських злотих. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі із 29 липня 2011 року, від шлюбу мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки посольства України в Республіці Польща консульський відділ від 27.02.2012 р. №6137/КВ/19-19/н, [PERSON] , який народився [INFO] , є зареєстрованим громадянином України. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2019 р. шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з акту довідки КП СМР «ЖЕК» м.Самбір від 30.07.2020 р. син сторін [PERSON] зареєстрований і проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено і це підтверджується наданими представником позивача письмовими доказами, які досліджувались судом, а також визнавалось представником відповідача, що син сторін [PERSON] на даний час проживає спільно із позивачем [PERSON] та навчається в Республіці Польща. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 ч.1 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлено, що [PERSON] надає допомогу на утримання неповнолітнього сина не систематично, та не в достатньому розмірі для фізичного, духовного, культурного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших утриманців та інші обставини, встановлені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що із [PERSON] необхідно стягувати на користь позивача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј (однієї чверті) частки від усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме цей розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача проти позову, як такі які не заслуговують на увагу та не спростовують висновків суду щодо необхідності задоволення позову.

Outcome: approved