Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,169 га, яка розташована по вул. Тітова, 5, в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області, згідно державного акту серії ЧР №035044 від 10 червня 2002 року, належну [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 квітня 2007 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області визнано мирову угоду укладену між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої за [PERSON] визнано право власності на будинковолодіння №3 по вул. Тітова в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області. На момент оформлення права власності на будинок та надвірні споруди їй не було відомо, що право власності на земельну ділянку площею 0,169 га, на якій розташоване вказане будинковолодіння зареєстроване та існує державний акт, відтак така не була зазначена у мировій угоді суду. Про те що державний акт серії ЧР №035044 від 10 червня 2002 року на земельну ділянку 0,169 га, яка розташована по вул. Тітова, 3, в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області, видано на імя [PERSON] вона дізналася коли вирішила оформити право власності на земельну ділянку. Вона користується вищевказаним будинковолодінням та земельною ділянкою, обробляє її, використовує у власних потребах та має намір розпорядитися своїм майном. В звязку зі зміною нумерації, будиковолодіння по вул. Тітова, 5, змінено на вул. Тітова, 3. Таким чином, вона позбавлена можливості реалізувати своє право власності на придбане нерухоме майно. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2018 року було замінено відповідача з [PERSON] на [PERSON].\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не зявився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви до суду не надав, та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відтак суд приходить до беззаперечного висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вказану норму та приймаючи до уваги, що всі учасники справи у судове засідання не зявилися, суд вважає за можливе провести таке без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено під час судового розгляду,\~ в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа №2-781/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності. Під час розгляду вищевказаної цивільної справи між сторонами укладено мирову угоду, за умовами якої: за [PERSON] визнається право власності на будинковолодіння №3 по вул. Тітова в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області; [PERSON] сплатила [PERSON] 7000 гривень за належне йому будинковолодіння №3 по вул. Тітова в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області до підписання мирової угоди. Мирову угоду просили визнати, а провадження у справі закрити (а.с.9). Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 квітня 2007 року визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] про визнання договору, непосвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності: за [PERSON] визнається право власності на будинковолодіння №3 по вул. Тітова в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області; [PERSON] сплатила [PERSON] 7000 гривень за належне йому будинковолодіння №3 по вул. Тітова в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області до підписання мирової угоди. Провадження по справі закрити (а.с.8). Вищевказана ухвала суду набрала законної сили 12 квітня 2007 року (а.с.8). Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] вирішила оформити право власності на земельну ділянку площею 0,169, яка розташована по вул. Тітова, 3, в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області, однак дізналася, що на вищевказану земельну ділянку видано державний акт серії ЧР №035044 від 10 червня 2002 року на імя [PERSON]. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до довідки №557 виданої Ротмістрівською сільською радою Смілянського району Черкаської області 13 листопада 2017 року, [PERSON] є власником будинковолодіння, що розташоване по вул. Тітова, 3, в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області, яке знаходиться на приватизованій земельній ділянці, яка становить 0,169 га, згідно з державним актом серії ЧР №035044, виданим Ротмістрівською сільською радою 10 червня 2002 року (а.с.7). Згідно державного акту на права приватної власності на землю серії ЧР №035044, виданого [PERSON], який проживає [INFO], на підставі рішення Ротмістрівської сільської ради народних депутатів від 09 квітня 1996 року №5-22, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,169 гектарів в межах згідно плану для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10 червня 2002 року за №150 (а.с.4). Відповідно до довідки №02-38/302 виданої Ротмістрівською сільською радою Смілянського району Черкаської області 22 червня 2017 року, в звязку зі зміною нумерації, будинковолодіння Тітова 5, змінено на Тітова, 3 (а.с.10). Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з технічного паспорту виготовленого 20 липня 2017 року, такий виданий на садибний житловий будинок №3 по вул. Тітова в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області (а.с.5). Відповідно до положень ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту ст. 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Вказана стаття закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому, при застосуванні положень ст. 120 ЗК України, у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість. Вищевказана позиція також висловлена в постановах Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справах за № 6-2225цс16 та № 6-2099цс16. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 1статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності\~ якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідач ухиляється від оформлення у встановленому законом порядку цивільно-правових угод щодо передачі права власності на спірну земельну ділянку позивачу, суд вважає, що [PERSON], набувши право власності на житловий будинок №3 по вул. Тітова в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області на підставі мирової угоди від 06 квітня 2007 року, яку визнано ухвалою Смілянського міськрайнного суду Черкаської області від 06 квітня 2007 року, яка набрала законної сили 12 квітня 2007 року, набула також права власності на земельну ділянку площею 0,169 га, яка розташована по вул. Тітова, 3, в с. Ротсмістрівка Смілянського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка раніше належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10 червня 2014 року серії ЧР №035044. На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved