Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 24 березня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів в частці від доходу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 18 жовтня 1994 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на утриманні позивачки. З відповідачем майже два роки не проживають як родина. Відповідач матеріальної допомоги не надає, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. [PERSON] отримує пенсію, має постійний дохід, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки та сина не має. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/6 частини на кожну дитину з усіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.04.2015 року. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні її позову про стягнення аліментів наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 19 жовтня 1994 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 15 жовтня 1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сніжне Донецької області (а.с.9), [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 04 жовтня 2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 9). Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, останні знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення. В позовній заяві позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача починаючи з 01 січня 2015 року. Згідно із ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки позивачем суду не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення аліментів починаючи з 01 січня 2015 року. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає частковому задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов [PERSON], яка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп. згідно із Законом України "Про судовий збір".

Outcome: approved