Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться в с. Бужанка по вул. Корзонюка, 52, Іваничівського району Волинської області. У вище зазначеному будинку зареєстрована її вітчим [PERSON] [INFO]. Однак він з 2015 року у будинку не проживає, догляду за будинком не здійснює, за комунальні послуги коштів не сплачує. Реєстрація відповідача в її житловому будинку перешкоджає здійсненню нею права власності, користування та розпорядження належним їй майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, житловим будинком по вул. Корзонюка, 52 в с. Бужанка Іваничівського району Волинської області. В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив, що з 2016 року у будинку позивача не проживає. Однак зазначив, що тривалий час перебував у шлюбних відносинах із матірю позивача [PERSON], а саме, з 1999 року. Шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. За час спільного проживання вони нажили спільне майно, частину якого він хоче повернути. При намаганні пройти в господарство щоб забрати свої особисті речі, позивач з матірю відразу чинять всілякі перешкоди. У нього є претензії як до позивача, та і до її матері щодо поділу спільно нажитого майна. Заслухавши пояснення відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з договору дарування житлового будинку від 26 липня 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач [PERSON] є власником будинку № 52 по вул. Корзонюка в с. Бужанка Іваничівського району Волинської області. Як стверджується копією з будинкової книги та довідкою про склад сімї у вище вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідач не є членом сімї позивача. Відповідач з 1999 року перебував у шлюбних відносинах із матірю позивача, однак рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.17-18). Як стверджується матеріалами справи відповідач в зазначеному будинку не проживає, будь-яких витрат по утриманню будинку не несе та будь-яких звязків з позивачем не підтримує. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, відповідач у будинку позивача з 2015 року не проживає, так як на даний час місце його проживання [INFO]. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] стверджується, що відповідач з 2016 року у будинку позивача не проживає, спільного господарства не ведуть. За час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] нажили спільне майно, яке знаходиться у будиноковолодінні позивача. Відповідач позбавлений можливості забрати належне йому майно, так як позивач із матірю створюють всілякі перешкоди. Працівниками Поромівської сільської ради було виявлено зазначене майно та його кількість належно зафіксована. Згідно статті 317\~ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. \~ \~ \~ \~ Оскільки\~відповідач [PERSON]\~в зазначеному\~будинку не\~проживає понад\~рік,\~за відсутності\~будь-яких\~домовленостей із\~власником та\~законних підстав\~на збереження\~за ним\~житла,\~ніяких обовязків\~щодо утримання\~будинку не\~несе,\~він втратив\~право користування\~жилою площею\~в даному\~житловому будинку\~та,\~в порядку\~ та\~ підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житлом в судовому порядку. Разом з тим, судом береться до уваги, той факт, що відповідач фактично має місце проживання у [INFO] де разом із своєю дочко, свідком по справі [PERSON], і проживає. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved