Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказує, що вона являється власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Відповідач, який доводиться їй сином, зареєстрований у вказаному будинку. З липня 2015 року відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, фактично відповідач проживає в м. Запоріжжя. Відповідач час від часу їздить на заробітки в інші країни. Стосунки з сином у них напружені. Добровільно він не хоче виписатися з її будинку. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі, за період його не проживання, не існує. Особистих речей відповідача в будинку немає. Перешкод користуватися будинком йому ніхто не чинив і не чинить. Факт реєстрації сина в її будинку впливає на призначення їй житлової субсидії. Всі обов'язки стосовно сплати комунальних послуг, сплати за електроенергію, виконує вона. Причини, з яких відповідач добровільно не хоче виписатися з її будинку, їй не відомі. В позові позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в ньому понад рік без поважних причин. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач являється власником будинку [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства "Новомиколаївське госпрозрахункове архітектурно-планувальне технічно-інвентаризаційне бюро" від 21 травня 2012 року. Як вбачається з довідки Тернуватської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 28 серпня 2018 року № 713 [PERSON], [INFO], зареєстрований по [ADDRESS], але фактично з 2015 року за вказаною адресою не проживає. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] з липня 2015 року в будинку [ADDRESS], не проживає. Перешкод у проживанні у вказаному будинку йому ніхто не чинить. На підставі вищевказаних доказів судом встановлено, що [PERSON] в будинку по [ADDRESS] не проживає понад рік без поважних причин. Речі, належні відповідачу, в будинку відсутні. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинить. За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved