Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Дніпровська виконавча служба Дніпровський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції м. Дніпро про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається на те, що ним, 06.08.2020 року вперше отримано «постанову про відкриття виконавчого провадження», винесену 03.07.2020 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) Реутовим Євгеном Олександровичем. Реєстраційний номер виконавчого провадження ВП № 62465694. Вище названа постанова, винесена на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 927 від 22.05.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за заявою АТ «ІДЕЯ БАНК». Вперше він ознайомився з нотаріальним написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 06.08.2020 року. Згідно виконавчого напису, він вчинений на підставі кредитного договору та договору страхування № D 44.00403.005245569 від 10.05.2019 року укладеного між АТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] як зазначено в виконавчому напису нотаріуса, строк платежу за яким настав 24.09.2019 року. Підстав чому строк платежу настав, не зазначено. Нотаріусом у виконавчому написі зазначено, що строк платежу за договором кредиту настав. Виконавчим написом нотаріус стягує кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту за період з 25.10.2019 року по 07.04.2020 року, в розмірі 67632,99 (шістдесят сім тисяч шістсот тридцять дві гривні) 99 копійок, яка складається з: строкового основного боргу - 41192,85 гривен; прострочений основний борг - 4580,40 гривен, прострочені проценти -5862,43 гривні; строкові проценти - 349,86 гривен, строкова плата за обслуговування кредиту - 1219,00 гривен, прострочена плата за обслуговування кредиту - 10971,00 гривен, пеня - 1557,45 гривен, плата за вчинення виконавчого напису - 1900,00 гривен. В суму стягнення за виконавчим написом включено сплату стягувачем за вчинення виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис № 927 від 22.05.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за заявою АТ «ІДЕЯ БАНК» про стягнення матеріальних коштів повинен бути визнаний таким, що не підлягаю виконанню з наступних підстав. Приписами ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1.6 кредитного договору визначено порядок погашення основної суми заборгованості у графіку, що знаходиться в документі «Паспорт споживчого кредитування» та проводиться окремими платежами за кожен місяць. Відповідно до даного графіку, погашення чергового платежу відбувається 24 числа кожного місяця починаючи з 24.06.2019 року. Так сума платежу за розрахунковий період за документом «Паспорт споживчого кредитування» складає 2 471, 33 гривні. За виконавчим написом нотаріуса № 927 від 22.05.2020 року кошти стягуються з 25.10. 2019 року по 07.04.2020 року. Тобто кошти стягуються за цілком конкретні платежі, а саме: 24.10.2019 року; 24.11.2019 року; 24.12.2019 року; 24.01.2020 року; 24.02.2020 року; 24.03.2020 року. Так сума платежу за розрахунковий період складає 2 471,33 гривні помножити на 6 платежів, що дорівнює 14 827,98 гривен. Сплата коштів за розрахунковий період. Зазначений в виконавчому написі платіж строкового основного боргу нотаріусом безпідставно збільшено на (4192,85 - 14 827,98) = 26 364,87 гривен. Нотаріус безпідставно, шляхом фальсифікації стягує 26 364,87 гривен за стоковим основним боргом. Нотаріус умисно зловживає своїм службовим становищем та безпідставно збільшує суми стягнення виплат на користь банку. Умисно фальсифікує обставини справи. Щодо погашення суми кредиту, то в паспорті споживчого кредитування зазначені суми погашення кредиту : 24.10.2019 р. - 522,26 гр.; 24.11.2019 р.- 506,79 гр.; 24.12.219 р. - 539,18 гр.; 24.01.2020 р. - 526,04 гр.; 24.02.2020 року - 535,46 гр.; 24.02.2020 р. - 590,20 гр. 522,26 + 506,79 + 539,18 + 526,04 + 535,46 + 590,20 = 3 219,93 гривні. Прострочення основного боргу приватним нотаріусом безпідставно збільшено на (4 580,40 - 3 219,93) = 1 366,47 гривні. Нотаріус безпідставно, шляхом фальсифікації стягує 1 366,47 гривен за простроченим основним боргом. Нотаріус умисно зловживає своїм службовим становищем та безпідставно збільшує суми стягнення виплат. Умисно фальсифікує обставини справи. Що до сплати процентів за користування кредитом, то 24.10.2019 року - 730,07 гр.; 24.11.2019 року - 745, 54 гр.; 24.12.2019 р. - 713,15 гр.; 24.01.2020 р. - 726,29 гр.; 24.02.2020 р. - 716,87 гр. 730,07 + 745,54 + 713,15 + 726,29 + 716,87 = 3 631,92 гривні. Прострочення боргу за процентами приватним нотаріусом безпідставно збільшено на (5862,43 - 3 631,92) = 2 230,51 гривні. Нотаріус безпідставно, шляхом фальсифікації стягує 2 230,51 гривен за простроченими процентами. Нотаріус умисно зловживає своїм службовим становищем та безпідставно збільшує суми стягнення виплат. Умисно фальсифікує обставини справи. Згідно до п. 1.6 умов кредитного договору останній платіж повинно бути сплачено 24.03.2024 року. Тобто строк платежу в супереч визначення нотаріуса ще не настав. Кредитний договір № Б44.00403005245569 від 10.05.2019 року, та документи первинного бухгалтерського обліку та фінансової звітності нотаріально не завірялись взагалі як такі. Меморіальний ордер, нотаріусом, навіть не розглядався, а це основний, засадничий, документ для визначення заборгованості. Як нотаріус визначав та визначав заборгованість не маючи меморіального ордеру, не витребувавши від Банку меморіальний ордер. На підставі якого документу бухгалтерського обліку та фінансової звітності нотаріус визначив заборгованість. Безспірність заборгованості. Згідно до п. 1.6 ксерокопії Кредитного договору № Б44.00403005245569 від 10.05.2019 року, кінцевий (останній) платіж визначено: 24.03.2024 року. Нотаріус не встановлював, чому банк, АТ «ІДЕЯ БАНК» проігнорував та не направляв споживачу [PERSON] копію письмової вимоги про усунення порушень, щодо її заборгованості, завірену в установленому порядку, а також доказів надіслання боржнику [PERSON] , банком такої вимоги, її отримання боржником та завершення 30-денного строку з моменту отримання, зокрема, повідомлень про направлення рекомендованої (цінної) кореспонденції, фіскальних чеків про оплату послуг за направлення вказаної кореспонденції визначеним суб`єктам за належними адресами та ін. Нотаріус не витребував у Банку документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання боржником, письмової вимоги Банку у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій Банком боржнику. Просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса, вчинений 22.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко, Є.М., за заявою АТ «ІДЕЯ БАНК», зареєстрований в реєстрі за № 927 таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати щодо сплати судового збору. 28.08.2020 року по справу ухвалою судді було відкрито загальне позовне провадження. 05.11.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначили, що позивачем нотаріусу були надані всі передбачені вимогами Переліку документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, вважають, що виконавчий напис нотаріуса відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат» порядку та Переліку, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, а відтак є законним та підлягає виконанню, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 09.11.2020 року позивач надав відповідь на відзив в якому заперечував проти доводів викладених у відзиві та просив позов задовольнити у повному обсязі. 10.11.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. надав суду письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких заперечував проти позовної заяви, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. В АТ «Ідея Банк» були всі необхідні документи для вчинення ним виконавчого напису, які в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують безспірність заборгованості. Ухвалою суду від 10.11.2020 року було витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича засвідчену належним чином копію нотаріальної справи зібраної на підставі заяви АТ «Ідея Банк» про видачу виконавчого напису нотаріуса від 22.05.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №927. Ухвалою суду від 10.11.2020 року по справі було вжито заходів забезпечення судового провадження шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса. 02.12.2020 року відповідач надав заперечення на відповідь на відзив. 20.01.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача, [PERSON] надав суду заяву відповідно до якої підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 22.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 927 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» не виплачені в строк грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування № D44.00403.005245569 від 10.05.2019 року укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 24.09.2019 року за період з 25.10.2019 року по 07.04.2020 року включно, в розмірі 67 632,99 (шістдесят сім тисяч шістсот тридцять дві гривні) 99 копійок, яка складається з: строкового основного боргу - 41 192,85 гривен; прострочений основний борг - 4580,40 гривен, прострочені проценти -5862,43 гривні; строкові проценти - 349,86 гривен, строкова плата за обслуговування кредиту - 1219,00 гривен, прострочена плата за обслуговування кредиту - 10 971,00 гривен, пеня - 1557,45 гривен, плата за вчинення виконавчого напису - 1900,00 гривен. 03.07.2020 року державним виконавцем дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 62465694. Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. На думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved