Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний», треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], відділ державної виконавчої служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання виконавчого напису від 25.10.2013 року приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] по зверненню стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2013 року їй стало відомо, що приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис від 25.10.2013 року по зверненню стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS].. З даного виконавчого напису вбачається, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольняються вимоги ПАТ «Акціонерний банк «Південний» у розмірі: заборгованість за кредитом 58 559,11 грн., заборгованість по щорічному розрахунковому обслуговуванню кредиту - 117,12 грн., витрат по вчиненню виконавчого напису 1700 грн. Однак, позивачка вважає, що при вчиненні нотаріального напису нотаріусом не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат», Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, оскільки документи, що підтверджували безспірність заборгованості у нотаріуса були відсутні, відповідні вимоги їй нотаріусом не направлялись, сума заборгованості перед відповідачкою розрахована не вірно, не дотримана підсудність вчинення нотаріальних дій, тому вважає, що виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Надала пояснення відповідно до викладених у позові. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала. Надала пояснення про те, що на підставі діючого законодавства України та умов договору з позивачкою у неї своєчасно виникло право на задоволення своїх вимог шляхом, звернення стягнення на предмет іпотеки. Вважає, що всі дії приватний нотаріус по вчиненню виконавчого напису здійснила відповідно до вимог закону, борг розрахований вірно, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином. Представник відділу ДВС Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2007 року між Акціонернім банком «Південний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В591, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошті в сумі 12 000,00 доларів США з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних. Позичальник зобов'язався повернути кредит до 10 жовтня 2014 року. Одночасно з кредитним договором було укладено договір поруки від 11.10.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася виступати перед Акціонерним Банком «Південний» за виконання [PERSON] зобов'язань у повному обсязі та всіх додаткових угоди. Відповідно до п.1.2 , договору, поручитель відповідає перед кредитором по кредитному договору солідарно з позичальником як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої в термін суми кредиту так і відсотків. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором [PERSON], як майновий поручитель [PERSON] уклала договір іпотеки з ВАТ «Акціонерний банк «Південний», відповідно до умов якого [PERSON] передала квартиру [ADDRESS] в іпотеку. Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири нотаріус пропонував задовольнити вимоги ПАТ «Акціонерний банк «Південний» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі заборгованість за кредитом 58 559,11 грн., заборгованість по щорічному розрахунковому обслуговуванню кредиту - 117,12 грн., витрат по вчиненню виконавчого напису 1700 грн.. 15 листопада 2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Булгаровою Л.В. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що діяла на момент вчинення нотаріального напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Виконавчий напис (окрім вимоги про неоплату чека) вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов'язання та умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після впливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] отримала вимогу про усунення порушень кредитного договору № В 591 від 11.10.2007 року 15 травня 2013 року, яка була надіслана банком 25 квітня 2013 року. Вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотеко держателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотеко держателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотеко держателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотеко держателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Крім того, відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Згідно вищевказаною вимоги про усунення порушень за кредитним договором № В591 від 11.10.2007 року, [PERSON] повинна була сплатити заборгованість за договором в сумі 7561,74 доларів США, що суттєво відрізняється від суми яка підлягає стягнення у виконавчому написі. У порушення зазначених вимог чинного законодавства нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив зазначені норми чинного законодавства. Зазначене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через, що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: за вчинення виконавчих написів - 1 % суми, що стягується, або 1 % вартості майна, яке підлягає витребуванню, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, додаткові стягнення з [PERSON] у розмірі 1700 грн. не відповідають розміру встановленому Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито». Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31 січня 1992 року N 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача ПАТ «Акціонерний банк «Акціонерний» суду не надано. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Акціонерний банк «Південний» на користь [PERSON] підлягає стягненню 232 грн. 41 коп. судового збору.

Outcome: approved