Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила зняти арешт, накладений на все майно [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко Н.М. 15.11.2011 року. В обгрунтування позовної заяви вказала, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], [INFO] Маючи намір прийняти спадщину, позивач дізналася, що на підставі постанови державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко Н.М. від 15.11.2011 року накладено арешт на все майно [PERSON] На її запит надійшов лист за підписом начальника Київського ВДВС ХМУЮ, з якого вбачається, що 30.11.2012 року виконавче провадження було припинено в зв'язку з передачею матеріалів до Дзержинського ВДВС ХМУЮ (за місцем знаходження пенсійного фонду). Однак в Дзержинський ВДВС матеріал не надходив, виконавче провадження відкрито не було. Таким чином терміни позовної давності передбачені статтями 257 ЦК України та ст. 21 ч. 1 п. 1 Закону України «Про виконавче провадження» давно минули, виконавчий документ втрачено. 27.07.2014 року Київським районним судом м.Харкова винесено ухвалу про відмову державному виконавцю Київського ВДВС у видачі дубліката виконавчого листа №2018 / 2-971/11/08, виданого 10.10.2011 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] 3172,28 грн. компенсації страхових відшкодувань на користь ПАТ «Незалежна страхова компанія». Підставами для відмови стали ті обставини, що даних про втрату виконавчого листа немає, в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень даних також немає, ніде немає також відкритих проваджень щодо [PERSON] Також в листі міститься посилання на знищення архівних виробництв у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Позивач посилається, як на підставу скасування арешту на те, що: виконавчого документа про стягнення з [PERSON] не існує; всі терміни позовної давності у справі давно сплили; ніде не відкрито виконавче провадження; в даний час, як єдина спадкоємиця, позивач не має можливості реалізувати своє право власності. В судовому засіданні позивач та її представник за договором [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Представник Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вислухав пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2011 року стягнуто з [PERSON] компенсацію страхових відшкодувань на користь ПАТ «Незалежна страхова компанія» у розмірі 3172,28 грн. / а.с. 90-91 / Згідно постанови від 15.11.2011 року державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Шевченко Н.М. було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], проживаючого за адерсою: [ADDRESS], в межах суми боргу 3172,28 грн., а також заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить позивачу в межах суми боргу. / а.с. 6/ 05.09.2017 року листом за №21007 начальника Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової А.О. повідомлено позивача, що згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спец розділ), на виконання у відділі перебувало ВП №29915714 з примусового виконання виконавчого листа №2018/2-917/11/08, виданого 10.10.2011 року Київським районним судом м.Харкова про стягнення з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]) на користь ПАТ «Незалежна страхова компанія» компенсацію здійснених судових витрат у розмірі 3001,28 грн., судового збору у розмірі 51 грн, а всього - 3172,28 грн. 15.11.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (з накладанням арешту на майно боржника) 22.11.2011 року було винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 30.11.2012 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки згідно відповіді УПФУ у Київському районі м. Харкова боржник перебуває на обліку в Київському районі ПФУ м. Харкова , як особа, яка отримує пенсійні виплати, який знаходиться за адресою: м. Харків, Держпром, 2 під'їзд, 2 поверх, що належить до території Дзержинського ВДВС ХМУЮ. Інших виконавчих провадженнь згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні відділу не перебуває та не перебувало. / а.с.8/ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], помер [INFO] року. / а.с.9/ Таким чином, на теперішній час обґрунтованих підстав для продовження дії обтяження у вигляді арешту майна [PERSON] та заборони на його відчуження, не існує. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтями 391, 392 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, на даний час [PERSON] не може в повній мірі володіти та розпоряджатися своїм правом власності, що в свою чергу порушує її права, як спадкоємця, а тому вони підлягають судовому захисту саме шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці правовідносини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування заходів примусового виконання судового рішенняє законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved