Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.12.2012 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 209. Від шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивача до суду стало відчуження одне від одного, яке виникло на підставі кардинальної різниці в поглядах на сімейне життя. Шлюбні відносини вже тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивач звернулася до суду із даним позовом та просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Ухвалою Виноградівського районного суду від 31.05.2018 року сторонам було надано строк на примирення тривалістю три місяці, однак такий позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність та задоволити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання також не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило.Відзив на позов відповідач не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 05.12.2012 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 209. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали різного характеру непорозуміння, які призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивач остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. Наданий сторонам строк на примирення позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачкою обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає зашити своє шлюбне прізвище с після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що дана вимога також підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатила 705 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved