Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно судового наказу, виданого 31.08.2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу). Одночасно відповідач отримує аліменти на своє утримання в розмірі 1/12 частини до досягнення дитиною трирічного віку, згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2018 року. Крім того, відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.11.2013 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Також позивач надає матеріальну допомогу своїй непрацездатній матері. Вказані обставини призвели до значної зміни матеріального стану позивача, а тому останній просив зменшити визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 04.06.2019 року було відкрито провадження по вказаній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 12.06.2019 року відповідач подала відзив на позов [PERSON] , в якому зазначала про безпідставність заявлених позивачем вимог з огляду на відсутність належних доказів щодо існування обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Водночас, загальний розмір аліментів, що утримується з позивача, не перевищує граничний розмір можливих відрахувань (70 %), який передбачений законом України «Про виконавче провадження». Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, її представник у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали з підстав, вказаних у відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. На її утримання, на підставі судового наказу, виданого 31.08.2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, позивач [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Також з позивача на користь відповідача стягуються до досягнення дитиною трирічного віку аліменти в розмірі 1/12 частини від всіх видів його заробітку (доходу), відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2018 року. Крім того, відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.11.2013 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Так, відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом. Водночас, враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Особа має право звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Порядок здійснення наказного провадження регламентовано розділом ІІ ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Аналогічні положення містить ч. 5 ст. 183 СК України. В силу ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведеного, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Порядок наказного провадження встановлює спрощену процедуру вирішення спору, в тому числі спору про стягнення аліментів на дітей в певних частках заробітку (доходу) платника аліментів, а також визначає право боржника на звернення до суду з позовом про зменшення визначеного у судовому наказі розміру аліментів. Як зазначалося вище, позивач має двох малолітніх дітей від попереднього шлюбу, на утримання яких він сплачує аліменти за рішенням суду в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів. З змісту судового наказу, виданого 31.08.2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] , відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, тобто на одну дитину, без урахування наявності дітей від попереднього шлюбу, що могли би вплинути на визначення та встановлення розміру стягуваних аліментів з огляду на процесуальну специфіку розгляду справ у наказному провадженні. Крім того, в подальшому на позивача був покладений обов`язок щодо сплати аліментів на утримання відповідача до досягнення дитиною трирічного віку (рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.10.2018 року). Водночас, доводи позивача щодо утримання його матері суд не приймає, оскільки належних доказів, що остання перебуває саме на його утриманні, позивачем надано не було. Таким чином, з урахуванням викладеного, не приймаючи до уваги посилання сторони відповідача, в силу ч.7 ст. 170 ЦПК України, щодо відсутності доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я саме після видачі судового наказу про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що справедливим буде зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття.

Outcome: approved