Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона [PERSON], перебувала в шлюбі з [PERSON] з 12 вересня 2007 року, який був розірваний Дубенським міськрайонним судом 18 грудня 2013 року. Від сумісного подружнього життя у них народився син, [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Їх син, [PERSON] народився в Іспанії, де вони з бувшим чоловіком перебували на заробітках. Оскільки, її вагітність була непередбаченою, то [PERSON] схиляв її весь час до переривання, бо не бажав мати дітей. Крім того, протягом 7 років навчався і з цієї причини не утримував сім'ю та й не бажав цього робити. А після народження дитини взагалі самоусунувся від виконання своїх обов'язків щодо сім'ї та виїхав в невідомому напрямку.Всі ці причини були предметом розгляду при розірванні шлюбу між ними. Іноді [PERSON] їй телефонував, що він знаходиться на заробітках у містах України. Однак, жодної матеріальної допомоги на сина не отримувала від нього. Змушена була подати позов до суду про стягнення з нього аліментів на сина [PERSON], який був задоволений 02 грудня 2013 року Дубенським міськрайонним судом. Однак, до даного часу він не виконує рішення суду про стягнення з нього в примусовому порядку аліментів, в результаті чого виникла велика заборгованість в сумі 16 532,29 грн. На протязі більше 3-х років [PERSON] не цікавиться сином взагалі, не спілкується з ним та з нею щодо фізичного та духовного розвитку дитини, не забезпечує його харчуванням, не займається його вихованням всупереч п.2 ч.1 ст.164 СК України, позбавив його батьківського піклування. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та дав аналогічні пояснення. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та такими що не підлягають до задоволення. Відповідач в зал судового засідання не з'явився, подав суду письмові пояснення (а.с.212-216). Представник третьої особи вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задоволити у повному обсязі. Вислухавши пояснення та доводи представника позивачки, представника третьої особи, проаналізувавши обставини справи та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується інформацією з відділу РАГСу м.Авіньонет дель Пенедес (а.с.7). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], показали, що проживаючи по сусідству в Іспанії, почали підтримувати тісні дружні стосунки з сім'єю [PERSON], після народження їх сина [PERSON], підтвердили, що відповідач відмовився брати участь у вихованні дитини. Коли сторони по справі жили однією сім'єю, [PERSON] не хотів доглядати за дитиною. Після розлучення відповідач ще приблизно протягом року іноді з'являвся у позивача вдома. А з весни 2014 року більше не бачили, щоб відповідач коли-небудь взагалі відвідував свого сина. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] підтвердила, що з літа 2014 року відповідач з дитиною не бачився, і сам заявляв їй, що немає часу на дитину, бо працює у нічну зміну і ще й навчається, тому постійно зайнятий. Допитана [PERSON] підтвердила, що знає про ситуацію в сім'ї позивача, оскільки постійно спілкується зі своєю сестрою. Зазначила, що [PERSON] не займається вихованням свого сина, не провідує його і не цікавиться його життям. Протягом 49 днів (квітень-червень 2018 року) проживала в гостях у [PERSON] в Іспанії, і за цей період часу жодного разу не бачила, щоб відповідач зустрічався чи спілкувався з дитиною, допомагав дитині матеріально або хоча б робив спроби взяти участь у вихованні дитини. У відповідності до довідки від 18.04.2018 Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про заборгованість відповідача зі сплати аліментів на дитину, станом на 01.04.2018 заборгованість складала 26 758 грн. 08 коп. (а.с.189). Згідно висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 05 жовтня 2016 року, орган опіки та піклування Дубенської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.16-17). Судом не беруться до уваги подані стороною відповідача до суду нотаріальні акти надання свідчень пана [PERSON], пані [PERSON], [PERSON] і [PERSON], оскільки дані особи не були допитані в судовому засіданні, не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу недостовірних свідчень, не були приведені до присяги, сторона позивача у справі фактично була позбавлена можливості задати свої запитання вказаним свідкам. Представник відповідача також надав суду переклади позовних заяв та судових рішень щодо справ між сторонами на території Іспанії. Так, у рішенні суду першої інстанції та досудового розслідування № 2 м. Вілафранка Дель Пенедес № 65/2015 суд вирішив виправдати та звільнити пані [PERSON] від звинувачення в нанесенні несправедливих образ, які були їй приписані. А рішенням суду першої інстанції та досудового розслідування № 2 м. Вілафранка Дель Пенедес № 960/2014-1 від 05.01.2015 вирішено припинити розгляд справи та процесуальні дії щодо [PERSON] відповідно до ст. 641.2 Кримінально-процесуального кодексу, так як з матеріалів провадження по справі вбачалося, що на той час не була встановлена вина особи у вчиненні кримінального правопорушення, зазначені заявником ([PERSON]) факти не були підтверджені. Стороною відповідача було також подано витяг із заяви від 01.08.2014, в якій він просить допомогти вирішити питання щодо відвідування його дитини на тимчасовій основі. Дана справа була заархівована судом. Суду не надано доказів про кінцевий розгляд даної справи. За таких обставин, надані відповідачем вищевказані докази, лише підтверджують факт неприязних стосунків, що склались між сторонами по справі (а.с.154-156, 161, 163, 164-165, 166-167). Стороною відповідача надано для суду переклад документів, які на думку відповідача свідчать про надсилання коштів для позивача на утримання їх спільної дитини. Проте, деякі документи про платежі у рядку «призначення» містять фразу «[PERSON]» (від 28.01.2015 на суму 30 євро); деякі не містять жодної інформації про призначення платежу (від 01.02.2016 на суму 75 євро); деякі мають позначення «фінансова допомога», а деякі - «фінансова підтримка» (від 30.11.2015 на суму 110 євро). При цьому, не можливо з вказаних документів достеменно встановити призначення даних платежів (а.с.168-186). Надані фотознімки, на яких, зафіксований відповідач із сином, судом не беруться до уваги, оскільки, з них не можливо встановити час та період, коли знімки було зроблені, в період сумісного проживання сторін чи окремого. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, обставини викладені у позовній заяві, відповідач тривалий час вихованням та доглядом дитини не займається, матеріальної допомоги не надає. Враховуючи викладене, суд вважає, що ці обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав і позбавлення батьківських прав [PERSON] буде в інтересах малолітнього сина. Враховуючи викладене,

Outcome: approved