Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

В липні 2017 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про відшкодування нею матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі еквіваленту 10000 доларів США. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначив, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05.07.2013 було встановлено, що своїми умисними діями в період часу з квітня 2008 року по 4 червня 2008 року в м. Києві [PERSON] заволоділа шляхом обману майном [PERSON], чим заподіяла йому матеріальних збитків на загальну суму в розмірі 10 000 доларів США. Тією ж постановою, як зазначає Позивач, Відповідача [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України та закрито відносно неї кримінальну справу за даною статтею у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, цивільний позов залишено без розгляду. Враховуючи, що вина Відповідача у заподіянні Позивачу матеріальної шкоди була встановлена судовим рішенням, Позивач звертається до суду із цивільним позовом про відшкодування завданої шкоди, яка станом на день звернення до суду в еквіваленті на національну валюту становила 248214,12 гривень. В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до суду друге не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи наявність у матеріалах справи письмових заперечень Відповідача на позов з посиланням на пропуск Позивачем строку позовної давності щодо пред'явлених вимог, за згоди представника Позивача суд ухвалив розглядати справу у відсутність [PERSON] на підставі наявних матеріалів із постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2013 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 2 КК України та закрито відносно неї кримінальну справу за даною статтею у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, цивільний позов залишено без розгляду. При цьому зазначеним судом рішенням було встановлено, що [PERSON] своїми умисними діями в період часу з квітня 2008 року по 4 червня 2008 року в м. Києві заволоділа чужим майном шляхом обману, заподіявши потерпілому [PERSON] матеріальних збитків на загальну суму 10000 доларів США. Вирішуючи справу по суті, суд звертає увагу на те, що звільнення від кримінальної відповідальності не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У даному випадку Кримінальний кодекс України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінальне караного діяння, а підстави звільнення від кримінальної відповідальності визнаються нереабілітуючими. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 лютого 2004 року № 12 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює закриття кримінальних справ» звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави (її компетентних органів) від засудження особи, яка вчинила злочин, та застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час попереднього, судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України. Згідно зі ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною 2 статті 265 ЦК України передбачено, якщо суд залишив без розгляду позов, пред'явлений у кримінальному процесі, час від дня пред'явлення позову до набрання законної сили рішенням суду, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності. Таким чином, суд не погоджується з Відповідачем у тому, що [PERSON] пропустив строк позовної давності для пред'явлення до неї вимог, оскільки позовна заява була подана ним до поштового відділення саме 05 липня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності. Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Частина 4 ст.61 ЦПК України визначає, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відтак, суд констатує, що факт заподіяння матеріальної шкоди Відповідачем [PERSON] а також розмір матеріальної шкоди (10000 доларів США) в даному випадку доказуванню не підлягають, оскільки вони встановлені постановою суду від 05 липня 2016 року. Враховуючи викладені обставини, вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] в порядку відшкодування завданої матеріальної шкоди суми в розмірі 10000 доларів США (еквіваленту у національній валюті - 248214,12 гривень) є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2482,14 гривень.

Outcome: approved