Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 1 березня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 74. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. Крім того, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, так як батько ухиляється від утримання дітей. В судове засідання сторони не з'явились. В направленій до суду заяві позивач просила розглядати справу у її відсутності та задоволити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії 1-СР № 074434 [PERSON] та [PERSON] 1 березня 2003 року уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 74. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому його належить розірвати. У відповідності із свідоцтвами про народження серії 1-СР № 138317, 1-СР № 078100 та 1-СР № 135900 сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як встановлено з довідки АВЖБ «Комфорт-Перемога» від 7 листопада 2018 року діти живуть з матірю і перебувають на її утриманні. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. \~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Як встановлено з ч. 2, 3 ст. 182 України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи норми ч. 2 ст. 183 СК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягувати єдину частку на утримання дітей - 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, до повноліття сина [PERSON]. Оскільки після досягнення цією дитиною повноліття обовязок батька щодо утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] не вичерпає свою дію, як передбачено ст. 180 СК України, суд вважає, що з урахуванням частини 3 статті 183 СК України з нього належить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином [PERSON] повноліття. В подальшому на утримання дочки [PERSON] необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати, а на користь держави судовий збір за вимоги про стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved