Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В жовтні 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 11.08.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, та зареєстрований за адресою реєстрації матері. Шлюб видався невдалим та на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2017 року його розірвано. Син [PERSON] проживає з позивачкою, потребує за станом здоров*я постійного догляду. Дитина перебуває на обліку у лікаря невролога, оскільки має затримку мовного розвитку, має від народження захворювання, що прогресує при кожному хвилюванні та перебуванні у новій обстановці, тому , син дошкільний заклад не відвідує. За місцем проживання позивачки для дитини створені усі необхідні умови. Відповідач звернувся до служби в справах дітей із заявою про визначення способу участі у вихованні дитини, в тому числі з можливістю забирати сина за місцем його проживання. Неодноразово заявляв, що забере сина та він буде мешкати з ним. Посилаючись на те, що на теперішній час між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання сина, позивач просить суд визначити місце проживання спільного сина із нею. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 21.12.2018 р. Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач не з*явилась, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач під час розгляду справи позов визнав. В судове засідання представник Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, не з*явився, подав письмовий висновок про доцільність визначення місця проживання [PERSON] разом із матір*ю. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до приписів ст.2 ЦПК України,завданнями цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як вбачається з встановлених судом обставин,предметом поданого [PERSON] позову є вимога матері в інтересах малолітньої дитини до його батька про визначення місця проживання дитини. Як видно з копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] є мати [PERSON] , батько [PERSON] . Статтею 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959р. передбачено, що дитина повинна рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. При вихованні дитини повинні бути враховані інтереси дитини, те, що їй дуже потрібна турбота і любов, адже благополуччя дитини залежить від благополуччя родини. Як встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» (№2402-ііі від 26.04.2001р.), виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2017 року з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, які стягуються із заробітку [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 160,161 СК України_місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи суд встановив, що син сторін проживає та зареєстрований разом із матір*ю, з урахуванням віку потребує її допомоги та догляду. Відповідач від сина проживає окремо, а дитиною фактично займається мати. Суд бере до уваги, окрім визнання відповідачем позову, висновок органу опіки та піклування, який з урахуванням захисту прав та інтересів малолітньої дитини, вважав доцільним визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] разом із матір*ю [PERSON] . Згідно зі ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батька. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці. Встановивши, що в інтересах дитини буде визначення місце її проживання разом із матір*ю, суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір. На підставі ст.ст. 160, 161 СК України, ст.12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved