Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було розглянуте клопотання Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про надання висновку до суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини відібрання малолітнього сина [PERSON], [INFO] від матері без позбавлення батьківських прав. Позивач зазначає, що [PERSON] є одинокою матір'ю малолітнього [PERSON], яка ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, побирається на сміттєзвалищах. З 05.09.2017 неповнолітній [PERSON] перебуває на профілактичному обліку в Службі у справах дітей та сім'ї, відвідує дитячий садок при Християнському Центрі Святого Мартіна де Поррес, де вихователі та керівництво піклуються про його здоров»я, виховання, навчання, тому що матір [PERSON] не піклується про сина. Умови проживання в будинку, де мешкає [PERSON] з сином є незадовільними та не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Будинок знаходиться в занедбаному стані: шибки вікон розбиті, в будинку антисанітарні умови, брудно, повсюди купи сміття, немитого посуду, брудного ганчір'я. Для дитини не створені умови для проживання, виховання і розвитку: немає окремого спального місця, постільна білизна брудна, відсутні книжки, іграшки, розвиваючі ігри. Подвір'я біля будинку закидане мотлохом, привезеним зі смітників. Фахівці Фастівського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, служби у справах дітей та сім'ї неодноразово переконували гр. [PERSON] прибрати в будинку, забезпечити малолітнього сина окремим спальним місцем з чистою постільною білизною, організувати навчальний куточок, очистити подвір'я від непотрібних речей, які несуть шкоду здоров'ю дитини, належно піклуватися про малолітнього сина. Але мати ігнорувала зауваження соціальних працівників, уникає зустрічей і бесід, відмовилася від підписання договору про здійснення соціального супроводу Фастівським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Профілактична робота з [PERSON] результатів не дала, вона продовжує вести асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, побирається по смітниках, куди останнім часом залучає і малолітнього сина, байдужа до його подальшої долі, не робить висновків щодо причин вчинення кримінальних злочинів своїми старшими синами. Малолітній [PERSON] був влаштований на проживання і виховання в центр соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей та сім'ї Київської обласної державної адміністрації «Узин», як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з невиконанням матір'ю, гр. [PERSON], [INFO], батьківських обов'язків, занедбаним станом будинку, незадовільними умовами проживання. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд відібрати без позбавлення батьківських прав малолітнього сина у його матері та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, зазначила, що на даний час не може забезпечити дитині належні умови життя. Третя особа - Фастівський міський центр соціальних служб для дітей, сім»ї та молоді в підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.8). Згідно вищезазначеного свідоцтва про народження вбачається, що у графі мати записано «[PERSON]», а у графі батько - «[PERSON]». З Актів обстеження умов проживання від 28.03.2018 та 27.09.2017 встановлено, що умови проживання малолітнього [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] є незадовільними. В помешканні холодно - відсутнє опалення, брудно, кімнати заповнені брудними речами, сміттям, мотлохом. Відсутнє окреме спальне місце для дитини (спить в одному ліжку з матір»ю), постільна білизна відсутня, замість неї - ганчір»я. В приміщенні стійкий неприємний запах. Відсутні умови для належного розвитку дитини. На час обстеження малолітній [PERSON] був з ознаками бруду на обличчі. Дитина не пам»ятала, коли останній раз їла. В помешканні знаходилися ще три чоловіка. Відсутні продукти харчування. Подвір»я завалене речами і мотлохом, яке привезене зі смітників. Умови проживання дитини не відповідають санітарно-гігієнічним нормам (а.с.24). Направленням №45 від 26.03.2018 Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Київської обласної державної адміністрації [PERSON], [INFO], дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв»язку з невиконанням батьками батьківських обов»язків, занедбаним станом будинку, незадовільними умовами проживання, направлено до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Узин» (а.с.25). Згідно акту Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Узин» від 25.05.2018 встановлено, що за час перебування дитини в Центрі, мати - [PERSON] не перевідувала [PERSON], не телефонувала, життям та здоров»ям не цікавилась, участі в утриманні та вихованні сина не брала. Відповідно до висновку за № 06-23/1212 від 19 березня 2018 року, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради вважає, що відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] від матері [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] без позбавлення батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради [PERSON] від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідачки, оскільки атмосфера в сім'ї неблагонадійна для дитини, для її розвитку, загрозлива для її здоров'я та життя, враховуючи вік дитини і обставини поведінки відповідачки, суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дитини від відповідача (матері) [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно з ч.4 ст.170 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини, та із заявленим розміром аліментів суд погоджується. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 150, 152, 155, 164, 170, 180 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved