overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В судовому засіданні [PERSON] заяву про винесення додаткового рішення з приводу стягнення судових витрат по справі підтримала, яку просить задоволити. Представник позивача [PERSON]-[PERSON] заперечив проти задоволення заяви, оскільки вона безпідставна. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви та винесення додаткового рішенн з приводу стягнення судових витрат по справі, виходячи з наступних підстав: Згідно п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.03.2014 року в позові [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди за незаконне утримання автомобіля та реєстраційних (технічних) документів до нього-відмовлено / а.с.142-143/. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 05.05.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.03.2014 року залишено без зміни / а.с.183-184/. Даний факт не заперечили сторони по справі. Як вбачається з матеріалів справи, що відповідачем по справі [PERSON] до заяви про відкладення розгляду справи від 28.10.2013 року було долучено договір про надання правової допомоги №20 від 28.10.2013 року, квитанцію № 0222 від 28.10.2013 року про оплату правової допомоги в сумі 500 грн. / а.с.32-34/. Виходячи з того, що в позові відмовлено повністю, з урахуванням вимог ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України, суд вважажє, що зазначені витрати підлягають відшкодуванню позивачем. При цьому, при визначенні розміру витрат на правову допомогу суд враховує вимоги Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". А тому, суд, прийшов до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки в судовому рішенні не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви. Позивачка, відповідач - [PERSON] та третя особа в судове засідання не з'явилися, про його проведення повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.07.2013р. позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району "Печерськжитло" про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення задоволено частково. Судом встановлено, що позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп, що підтверджується квитанцією від 22.05.2013р. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Виходячи з наведеного, оскільки судом задоволено позов частково, то судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 57 грн. 35 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою та просить в судовому порядку встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON], [INFO], оскільки зазначене необхідне для оформлення житлових прав у виконкомі Самбірської міської ради. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та посилалася на обставини, викладені у зверненні до суду. Представник заінтересованої особи Самбірської міської ради [PERSON] не заперечив вимоги заявника. Представник зацікавленої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи; із заявою про розгляд справи у його відсутності не звертався. Свідок [PERSON] суду підтвердила факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] однією сім'єю без реєстрації шлюбу понад п'ятнадцять років. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідка, з'ясувавши всі обставини у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у тому виходячи з наступного: Судом установлено, що згідно довідки №4106 від 30.03.2015 року, виданої комунальним підприємством Самбірської міської ради "Житлово-експлуатаційний комбінат" відомо, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із гр. чоловіком [PERSON] та власником будинку [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Тому, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON] представлено достатньо доказів у підтвердження своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою та просить постановити рішення суду, яким визнати сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом 1 -ї групи з дитинства, недієздатним, оскільки останній внаслідок перенесеного дитячого церебрального паралічу від народження не ходить, не розмовляє, нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує опіки. Зазначає, що визнання недієздатним їй необхідно для отримання пенсії. Просить призначити її опікуном сина. В судове засіданні заявниця не з"явилася, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, не заперечує проти задоволення заяви, направили подання про призначення опікуном [PERSON], затверджене рішенням комітету від 20.10.2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і задовольняє її з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 403-2014 Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 від 30.09.2014 року [PERSON], [INFO], з раннього дитинства страждає на розумову відсталість (ідіотію) внаслідок органічного ураження головного мозку (ДЦП) з епілептиформним синдромом, психіатричною МСЕК визнаний інвалідом 1-ої групи дитинства довічно, неспроможний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду (а.с. 15-17). Згідно рішення № 279 від 20.10.2014 р. та подання виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради орган опіки і піклування вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. [PERSON] є сином заявниці та вони проживають разом в [ADDRESS], що стверджується копіями паспортів, свідоцтвом про народження (а.с. 2, 3, 4). Заявник виявила бажання бути опікуном сину, створила належні матеріально-побутові умови для проживання сина, має задовольний стан здоров"я. Відповідно до вимог ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обрунтованість заяви про визнання [PERSON] недієздатним, встановлює над ним опіку та призначає опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою та просить ухвалити рішення, яким надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON]. Заяву мотивує тим, що внаслідок близьких стосунків із останнім вона завагітніла; вагітність становить 14 тижнів. [PERSON] із [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб, разом піклуватись та виховувати дитину, проте через недосягнення заявником шлюбного віку, цього не можуть зробити. [PERSON] знаходиться на обліку в Самбірській жіночій консультації; [PERSON] однаково бажає укласти шлюб із нею; їх батьки цьому не заперечують. У судовому засіданні [PERSON] вимоги своєї заяви підтримала та пояснила, що має намір укласти шлюб із [PERSON], бо вона від нього вагітна та хоче, щоб їх дитина виховувалася в повноцінній сім'ї; цьому не заперечують матір заявника та батьки її майбутнього чоловіка. Відтак, наполягала на задоволенні заяви про надання права на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що також хоче укласти шлюб із [PERSON]; так як вона не досягла шлюбного віку, просить суд надати заявнику таке право, оскільки він має намір створити сім'ю із заявником та узаконити їхні стосунки. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Самбірському району реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст. 23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо це відповідає її інтересам. У роз'ясненнях, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) (2947-14) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК) (1618-15); при цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи; що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON] народилася [INFO], а, отже, досягла шістнадцятирічного віку; із її пояснень убачається, що вона має вольовий намір укладення шлюбу та створення сім'ї з [PERSON] . Відповідно до виданої Самбірською міською дитячою лікарнею довідки №11 від 14.01.2015 року [PERSON], 1997 року народження, дійсно вагітна 14 тижнів і знаходиться на обліку в Самбірській жіночій консультації. Ураховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що це відповідає інтересам заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить надати їй право на шлюб із [PERSON], оскільки вони проживають разом у фактичних шлюбних відносинах, на даний час [PERSON] є вагітною, батьком дитини визнається [PERSON], однак шлюбного віку заявниця не досягла. [PERSON] в судове засідання не з"явилася, від неї до суду надіслана заява про підтримання вимог, викладених у її заяві, та розгляд справи за її відсутності. [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про визнання вимог заявниці та розгляд справи без його участі. Представник ВДРАЦС Виноградівського РУЮ не з'явився в судове засідання. Ознайомившись із доводами заяви та дослідивши подані докази, суд вважає, що подану заяву слід задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживають разом у фактичних шлюбних відносинах, мають намір зареєструвати шлюб між собою. [PERSON] є вагітною, згідно довідки акушер-гінеколога Виноградівської поліклініки термін вагітності становить 8-9 тижнів. Обставин, які б вказували на те, що надання заявнику права на шлюб із [PERSON] не відповідає інтересам заявника, судом не встановлено. Передбачені законом заборони перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] відсутні. Відповідно до ч. 1 ст.23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Відповідно до ч.1 ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Всебічно та повно з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до переконання, що укладення шлюбу у повній мірі відповідатиме інтересам заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просила встановити факт, що [PERSON], який помер 02 березня 2014 р. є її сином, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті сина. Заяву обґрунтовано тим, що у спадкодавця [PERSON] і спадкоємиці [PERSON] різні прізвища, а тому між ними не вбачається родинних звязків. В судове засідання заявник не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, підтримку вимог заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви. З копії архівної виписки відділу РАЦС Страшенського району Республіки Молдова про шлюб вбачається, що 07 травня 1961 року між [PERSON] і [PERSON] укладений шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на «Руденко». (а.с. 6). 02 квітня 1962 року народився [PERSON], син [PERSON] і [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.7). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний 31 серпня 1970 року за актовим записом № 116, згідно зазначеної архівної виписки. Даних про зміну прізвища [PERSON] на дошлюбне [PERSON] - з даної виписки не вбачається. (а.с. 6). 31 січня 2006 року [PERSON], [INFO], подарувала [PERSON] будинок № 20 по пров. Першотравневому у м.Миколаєві (а.с. 9). 02 березня 2014 року [PERSON] помер (а.с. 8). З копії спадкової справи № 310/2014р., вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його мати [PERSON], [INFO] (а.с. 21). Відповідно до наявної у справі довідки форми № 3, [PERSON], по день смерті 02 березня 2014р., був зареєстрований та проживав у [INFO]. На час його смерті разом з ним була зареєстрована його мати [PERSON]. Однак останній відмовлено у визнанні спадкових прав після смерті сина, оскільки між ними не вбачається родинних звязків через різні прізвища (а.с. 11). В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Не зважаючи на відсутність даних відділу РАЦС Страшенського району Республіки Молдова щодо зміни заявницею прізвища після розірвання шлюбу з [PERSON] на дошлюбне "Міщанюк", суд вважає достатніми наданих в сукупності доказів для підтвердження наявності родинних звязків між нею та [PERSON], як матері та сина відповідно. Тому заяву слід задовільнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її та відповідачів мати - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно - жилий будинок [ADDRESS]. Належність йього будинку спадкодавцю стверджується свідоцтвом про право власності за №101 від 05.03.2001р., виданого головою Виноградівської РДА. Позивач на день смерті спадкодавця постійно з нею проживала, у зв"язку з чим спадщину за спадкодавцем прийняла. Відсутність оригіналу правовстановлючого документу на нерухоме майно унеможливило його подання до нотаріальної контори, у зв"язку з чим державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Внаслідок наведеного позивач звертається до суду за захистом своїх невизнанних прав. В судове засідання позивач не з'явилася. Згідно поданої заяви просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви, у яких просять розглянути справу без їх участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, що мають значення для прийняття рішення по суті позову, суд прийшов до наступних висновків. [INFO] року померла [PERSON] (а.с.7). Після її смерті залишилося спадкове майно - жилий будинок [ADDRESS] по вул.Червоноармійська, який зареєстрвоано за померлою на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виноградівською державною адміністрацією на підставі розпорядження голови № 101 від 05 березня 2001 року (а.с.10). Спадкоємцями першої черги до майна померлої є сторони по справі, як її діти (а.с.4,5,6). Крім цього, вказані обставини сторонами визнаються, а отже такі відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають Позивач на час смерті спадкодавця постійно проживала з нею, що стверджується довідкою сільської ради № 02-30/126 від 24.01.2014 року (а.с.26). У відповідності до чинного законодавства однією з підстав виникнення права приватної власності, є одержання майна внаслідок успадкування. За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Про відмову від спадщини спадкоємець може заявити протягом строку, встановленого для її прийняття. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Кучинівської сільської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] року померла її рідна тітка [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] За життя спадкодавець на її ім"я залишила заповіт. Фактично вона прийняла спадщину: обробляла земельну ділянку біля будинку, слідкувала за будинком, використовувала його як дачу. З цих підстав вона вважала, що прийняла всю спадщину. Але з"ясувалося, що є ще майно померлої - земельна ділянка, розміром 3,09 га, що розташована на території Кучинівської сільської ради Щорського району Чернігівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори, оскільки вважала, що може в будь-який час оформити спадщину, так як має всі правовстановлюючі документи. У судовому засіданні позивачка відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала, просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні відсутній. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти заявленого позову не заперечує. За таких обствин суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Кучинівської сільської ради Щорського району Чернігівської області від 27.11.2007р. За життя [PERSON]розпорядилася своїм майном, про що склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповідає [PERSON]. Зазначений заповіт посвідчений секретарем виконкому Кучинівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 20 від 11.04.1990 року. Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки мала на руках всі документи, розпоряджалась майном, в нотаріальну контору для оформлення прав власності на будинок, який залишився після смерті [PERSON] не зверталась. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд визнає поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачка не мала можливості прийняти спадщину у визначений законом строк. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] . Вимоги обгрунтовує тим, що 07.10.2016 р. уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з [PERSON] не склалося, між ними часто виникали сварки, суперечки. В сім"ї була присутня постійна напруга, тяжкий психологічний стан. Причиною розірвання шлюбу є те, що не зійшлися характерами з відповідачем. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що збереження сім"ї неможливе. Подружні стосунки не підтримують з квітня 2021 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Встановлено судом, що сторони зареєстрували шлюб 07.10.2016 р. (а.с.3), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). У судовому засіданні встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, між ними відсутнє взаємопорозуміння, тому на думку суду, збереження шлюбу суперечило б інтересам обох, а тому їх шлюб, на підставі ст. 112 СК України, потрібно розірвати. Крім цього з відповідача, на підставі ст.141 ЦПК України, на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved