Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Заявник 02.11.2015 року звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності за життя [PERSON], померлій [INFO] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю площею 7,120 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області серії [NUMBER], який виданий на ім'я [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказувала на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], якій за життя належала земельна ділянка площею 7,120 га, яка розташована на території території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] заявник звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки виявлені розбіжності в написанні по-батькові спадкодавиці, а саме в свідоцтві про смерть зазначено по-батькові «[PERSON]», а в Державному акті на право приватної власності на землю - «[PERSON]». Оскільки в зазначеному Державному акті на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні по-батькові матері заявника, що позбавляє заявника можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на зазначену земельну ділянку, а в позасудовому порядку зробити це неможливо, заявник звернулася до суду саме з вказаною заявою. Представник заявника [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вказуючи, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволені (а.с. 22,47). Представник заінтересованої особи - Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 44). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, проаналізувавши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних законних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть останньої серії [NUMBER] від [INFO], свідоцтва про народження заявника від 21.12.1970 року, копії актового запису про шлюб від 04.06.1998 року з повним витягом (а.с.7,8,33-35). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 7,120 га, яка розташована на території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на яку на підставі рішення 14 сесії ІІІ скликання Грузької сільської ради народних депутатів № 42 від 25.10.1999 року, 21.01.2000 року видано Державний акт серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230 (а.с.5). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] заявник звернулася до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки виявлені розбіжності в написанні по-батькові спадкодавиці, а саме в свідоцтві про смерть зазначено по-батькові «[PERSON]», а в Державному акті на право приватної власності на землю - «[PERSON]» (а.с.4). Судом встановлено, що дійсно у вказаному Державному акті допущено помилку, а саме невірно зазначено по-батькові [PERSON]- «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]»(а.с.5,8). Як видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] вірне по-батькові матері заявника «[PERSON]», а не «[PERSON]», як помилково зазначено в Державному акті (а.с.5,8). Вказана обставина також знайшла своє відображення в заповіті від 29.07.2014 року (а.с.6) та свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 17.09.2015 року де також зазначено по-батькові [PERSON] «[PERSON]», отже вірне по-батькові спадкодавиці - «[PERSON]». Вказана земельні ділянка в Управлінні Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області зареєстрована на ім'я [PERSON], на підставі вказаного державного акту на право приватної власності на (а.с.46). Як видно із листа Шостої Криворізької державної нотаріальної контори від 02.02.2016 року та інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 02.02.2016 року слідує, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернулась 18.03.2015 року [PERSON], крім неї до нотаріальної контори з заявою більше ніхто не звертався, 17.09.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку площею 5,7650 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка належала померлій на підставі Державного акту серії [NUMBER], заведено спадкову справу № 57238254 (а.с.14-16, 37-39). Заповітом посвідченим 29.07.2014 року секретарем Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Уманець Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 144, який станом на 02.02.2016 року чинний (а.с.39), [PERSON] заповіла все своє майно заявнику [PERSON] (а.с.6). Судом встановлено, що дійсно, у Державному акті серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, виданому на ім'я [PERSON] допущено помилку в написанні її по-батькові, оскільки з копії свідоцтва про смерть та заповіту матері заявника [PERSON] вбачається, що її вірне по-батькові «[PERSON]», а не «[PERSON]», як помилково зазначено у Державному акті (а.с. 5,6,8). Таким чином, викладені обставини призвели до виникнення перешкод у спадкуванні заявником вказаної земельної ділянки після смерті матері [PERSON], які можуть бути усунені лише в судовому порядку, адже внести виправлення чи застереження в правовстановлюючий документ у позасудовому порядку є неможливим, оскільки орган, який здійснював реєстрацію права власності на земельну ділянку та видачу документів на нього ліквідовано, Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325. п.4.4 якої передбачалась можливість видачі нового державного акту відповідними територіальними органами Держкомзему у випадку виявлення у попередньо виданому державному акті орфографічних або технічних помилок, втратила чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537, а на діючі органи в сфері земельних відносин не покладено повноважень щодо виправлення в державному акті внесених відомостей чи допущених технічних помилок. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 та п.5 ч,1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який був виданий 21.01.2000 року на підставі рішення 14 сесії ІІІ скликання Грузької сільської ради народних депутатів № 42 від 25.10.1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230, підтверджується фактом наявності вказаного Державного акту у заявника, яка є донькою померлої (а.с.5). Оскільки судом встановлено, що встановлення факту належності вказаного документу необхідно заявнику з метою реалізації її спадкових прав на земельну ділянку, а організації, які здійснювали оформлення та видачу Державного акту не мають можливості внести в нього виправлення, тому суд з метою усунення порушень прав заявника, вважає за необхідне встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 21.01.2000 року на підставі рішення 14 сесії ІІІ скликання Грузької сільської ради народних депутатів № 42 від 25.10.1999 року на земельну ділянку площею 7,120 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території КСП «Новолозуватське» Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1230 на ім'я [PERSON] належав [PERSON], яка померла [INFO]. За цих обставин встановлення факту належного вказаного правовстановлюючого документу є необхідним та достатнім для породження юридичних наслідків для заявника, від якого залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно в подальшому.

Outcome: approved