Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.11.2008 року. В шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії 1-АМ № 006190 від 16.01.2013 року, відповідач змінив прізвище [PERSON] на [PERSON], актовий запис в книзі зміни імені № 11. Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає із позивачем, фінансово відповідач дитину не забезпечує. Відповідач інших утриманців немає, працює та отримує дохід. В зв'язку із неможливістю самостійно утримувати сина, позивач звернулась до суду та просила стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 3000 грн. та додаткові витрати у розмірі 5000 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не зявилась та подала заяву про розгляд справи без її участі в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення у разі повторної неявки відповідача у судове засідання. Відповідач [PERSON] В,В. в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив. Заяв про відкладення справи, або ж заперечень проти позову не надав. Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20.11.2008 року (а.с.8). У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 206752 від 26.12.2003 року (а.с.6). Неповнолітній [PERSON] [PERSON] навчається в комунальному закладі «Навчально-виховний комплекс: Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів гімназія №30 ім. Тараса Шевченка». Також, відвідує міську комплексну дитячо-юнацьку спортивну школу «Вінниця» та його матір [PERSON] кожного року оздоровлює сина, що коштує 10000 грн., спортивний інвентар 17000 грн., та вітамінний комплекс вартістю 25000 грн., що підтверджується відповідними довідками.(а.с. 26) Крім того в 2018 році [PERSON] переніс спортивну травму та потребує фізіотерапії, що підтверджується медичною довідкою та спричиняє додаткові витрати [PERSON]О.(а.с. 21) Також [PERSON] відвідує мовні курси вартість яких відповідно до наданих квитанцій складає 700 грн. щомісячно. На даний момент мати [PERSON] не працює, та доглядає за дитиною [PERSON]. Батько [PERSON] жодної участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає. Відповідно до свідоцтва про зміну імені, серії 1-АМ № 006190 від 16.01.2013 року, [PERSON] змінив імя на [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки про склад сімї №6911 від 30.07.2018 року виданої ТОВ «ЖЕК» [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], разом із матірю. У позовній заяві, позивач просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на сина [PERSON] які полягають в наступному. Згідно квитанцій прибуткового касового ордера [PERSON]О починаючи з 09.10.2017 року по 12.07.2018 року сплатила кошти за мовні курси у сумі 700 грн. щомісячно, що в загальному становить 7000 грн. (а.с. 11-20). Відповідно до довідки виданої Міською комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою «Вінниця» від 30.07.2018 №01-03-60 зазначається, що мати [PERSON] витрачає щорічно на оздоровлення сина 10000 грн., витрати на спортивний інвентар в сумі 17000 грн.,щорічно та купує вітамінний комплекс вартістю 25000 грн. Однак, надана довідка не може бути розцінена судом як належний допустимий доказ понесення позивачем зазначених вище додаткових витрат, оскільки, належним підтвердженням здійснення покупки чи оплати наданих послуг є проведення розрахункових операцій, які відображаються на платіжних дорученнях, квитанціях. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] необхідно присудити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача половину понесених додаткових витрат, що підтверджується квитанціями прибуткового касового ордера у розмірі 3500 грн. 00 коп. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому за змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved