Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Головний лікар Літинської ЦРЛ [PERSON] звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] на стаціонарне лікування в відділення легеневого протитуберкульозу. Заява мотивована тим, що [PERSON], який проживає за адресою [INFO] з 05.10.2017 р. по 30.01.2018 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в Державній установі «Снігурівська виправна колонія № 5 спеціалізована протитуберкульозна лікарня». 07.02.2018 р. [PERSON] було видано направлення у ВОСТМО «Фтизіатрія» м. Вінниця для взяття на диспансерний облік і вирішення питання продовження лікування (потреба в лікуванні 17 місяців). Стало відомо, що хворий на обстеження не поїхав про що категорично відмовився. Оскільки вказаний пацієнт являється бактеревиділювачем, відмічається стійкість до деяких протитуберкульозних препаратів, останній несе загрозу для суспільства, тому головний лікар Літинської ЦРЛ просив задовольнити заяву та госпіталізувати примусово [PERSON] У судовому засіданні представник заявника лікар фтизіатр Комунального закладу «Літинська центральна районна лікарня» [PERSON] підтримала доводи, викладені в заяві та пояснила, що [PERSON] представляє небезпеку для оточуючих як інфекційний хворий. Заяву уточнила та просила застосувати примусове лікування терміном на три місяці. Заява відповідно до ст. 345 ЦПК України, слухається без участі хворого, оскільки відповідно до висновку лікаря фтизіатра Літинської ЦРЛ у хворого виявлено мікробактерії туберкульозу (а.с. 7). Заслухавши пояснення представника Літинської центральної районної лікарні, проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі, як такої, що ґрунтується на законі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з амбулаторної картки [PERSON] та висновку лікарів Літинської ЦРЛ, останній перебуває на обліку в зазначеній лікувальній установі. Стан здоров'я хворого загрожує як його здоровю, так і здоровю оточуючих, адже він є активним бактеревиділювачем, тобто є хворим на заразну форму туберкульозу та становить небезпеку для оточуючих. Діагноз МРТБ (0510.2017р.) легень (інфільтр.) Дестр+МБТ+М+МТ+К+резист.І+ (HRSE) ІІ(о) гіст. О кат. 4 (з РТБ) ког.4 (2017).Хворий ухиляється від відвідування протитуберкульозного закладу, тобто злісно порушує протиепідемічний режим та ухиляється від лікування. [PERSON] потребує примусового лікування строком на 5 місяців (а.с. 2, 7). Відповідно до ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюються з урахуванням висновку лікаря на строк до 3-х місяців. Згідно ч. 2ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Відповідно до ч. 5ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Відповідно до ст. 343 ЦПК України заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Згідно ч.1, 2 ст. 346 ЦПК України розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви комунального закладу «Літинська центральна районна лікарня» про примусову госпіталізацію для лікування до протитуберкульозного закладу [PERSON]

Outcome: approved