Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Чернелицької селищної ради, щоб постановити рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті [PERSON] залишилось майно, а саме, право на земельну частку (пай) розміром 82,91 га умовних кадастрових гектарів в межах Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка є спадкоємцем прав та обов'язків померлої [PERSON] відповідно до заповіту. Звернувшись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, позивачка отримала відмову по причині пропущення строку. Строк пропустила з поважної причини, так як вимушена була виїхати на роботу за межі постійного місця проживання, а саме в Російську Федерацію, і повернулася додому лише після завершення робіт в кінці серпня 2016 року. Виїжджала в Російську Федерацію на українському паспорті, де не ставили жодної відмітки про перетинання кордону, а видали еміграційну картку, яку вилучили при поверненні в Україну. Сторони, їх представники, - в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Чернелицька селищна рада подала заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради. Не заперечують проти визначення додаткового строку [PERSON] для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з копією заповіту від 16.06.2005р., нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: свій власний житловий будинок, господарські приміщення, які знаходяться в селищі Чернелиця по вул. Дністровській, земельний пай (сертифікат [NUMBER]), майновий пай (майновий сертифікат [NUMBER]), грошові заощадження по рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] заповіла [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 36. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO], у віці 87 років, актовий запис № 23 від 25.05.2009 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.05.2009 р. Чернелицькою селищною радою Городенківського району Івано-Франківської області. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована одна і проживала в [ADDRESS], що доводиться копією довідки № 514, виданою виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району 26.08.2016 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] На час смерті [PERSON], позивачка не проживала разом з нею. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке позивач бажає успадкувати. Згідно з відміткою в паспорті місцем проживання позивачки є [ADDRESS]. У зв'язку із вимушеним виїздом на роботу за межі постійного проживання, а саме в Російську Федерацію, позивачка звернулася із заявою до нотаріуса тільки після повернення додому. Постановою №1276/02-31 від 30.08.2016 р. в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Відповідно до роз'яснень, зазначених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, якою передбачене право відмови від прийняття спадщини. Досягнувши повноліття, позивачка з 2014 р. виїздила на роботу в м. Санкт-Петербург Російської Федерації, де працювала разом з матір'ю в складі бригади з восьми чоловік, на будівництві багатоквартирного будинку, який розпочато у 2010 році, про що свідчить письмове пояснення, надане громадянином [PERSON], жителем м. Санкт-Петербург Російської Федерації. Наведені позивачкою доводи щодо причин пропуску строку прийняття спадщини суд вважає поважними, позов визнається відповідачем, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] На підставі ст.ст. 1216,1217, 1220, 1222-1223, 1258,1261,1268-1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved