Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Шидзінський І.В., звернувся в суд із позовом до Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, Рогатинської РДА Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності спілки власників селянських господарств «Долинянська» в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме земельну частку (пай) розміром 12,35 умовних кадастрових гектари у спілці власників селянських господарств «Долинянська» на території Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Позивач по справі є єдиним спадкоємцем на земельну частку (пай) після смерті матері в порядку спадкування за заповітом. Фактично прийняв спадщину, на даний час бажає оформити свої спадкові права, про що подав відповідну заяву у нотаріальну контору. Однак через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За вказаних обставин він змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), в порядку спадкування. У підготовче засідання позивач не прибув, представник позивача направив на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представники відповідачів, у підготовче засідання не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 вересня 2003 року Долинянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно заповіту, посвідченого 02 вересня 2003 року [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області за реєстровим № 4, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, крім земельної частки (паю), яку вона заповіла своєму синові [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Долинянської сільської ради № 540 від 15 жовтня 2019 року, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області. На день смерті [PERSON] проживала одна. Заповіт від імені [PERSON] не змінено і не скасовано. Згідно довідки відділу у Рогатинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 09 жовтня 2019 року № 0-9-0.26-117/107-19, [PERSON] при розпаюванні земель спілки власників селянських господарств «Долинянська» на території Долинянської сільської ради, набула право на земельну частку (пай) площею 12,35 умовних кадастрових гектарів, згідно розпорядження Рогатинської райдержадміністрації № 22 від 28 січня 2000 р. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2019 року становить 8766,63 гривень. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 25 вересня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки власників селянських господарств «Долинянська» в с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області, через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну частку (пай). У газеті "Голос опілля" № 4 (1957) від 26 січня 2019 року опубліковано оголошення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 296987, виданого Долинянською сільською радою відповідно до розпорядження Рогатинської РДА № 22 від 28 січня 2000 року на ім`я [PERSON] . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно статті 2 зазначеного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) . Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач, який є єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved