Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

В листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 19083,74 грн., франшизу в розмірі 1300 грн. та судовий збір в розмірі 840,80 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.06.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] та автомобілем «Ford Focus», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року по справі №126/1238/20 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Довідкою «Відповідь від НПУ» був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.р.н. [NUMBER] у результаті ДТП, на підставі чого складено страховий акт №001/037/000884/20/1 від 28.07.2020 року та встановлено розрахункову суму страхового відшкодування в розмірі 44134,76 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок позивача 28.07.2020 pоку, що підтверджується копією платіжного доручення №12274 від 28.07.2020 р. наданим ПАТ "УПСК" та банківською випискою (звіт-рахунок за період 25.07.2020 року по 05.08.2020 року). Однак, як вбачається з акту виконаних робіт №ФОПСІ-0163 від 01.07.2020 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Outlander», р.н. [NUMBER] склала 63218,50 грн., тобто позивачем понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, ніж отримане страхове відшкодування, а саме на суму 19083,74 грн. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, а страхове відшкодування не в повній мірі покрило понесені витрати, позивач вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 19083,74 грн., вже понесеними [PERSON] на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля та франшиза у розмірі 1300 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу в його відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу в його відсутність. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, в також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України). Згідно із ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», р.н. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10). Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави (а.с. 55-56). Цією постановою суду встановлено, що [PERSON] 03.06.2020 о 08 год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе 98, керуючи автомобілем «Ford Focus», [NUMBER] , під час виїзду з прилеглої території, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу транспортному засобу «Mitsubishi Outlander», [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Тому враховуючи встановлені постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 15.07.2020 року обставини у справі про адміністративне правопорушення за положеннями ст. 82 ЦПК України беруться судом до уваги в межах вирішення позову у даній справі і зібрані у цій справі докази в сукупності. Довідкою «Відповідь від НПУ» був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем «Mitsubishi Outlander», р.н. [NUMBER] у результаті ДТП, на підставі чого складено страховий акт №001/037/000884/20/1 від 28.07.2020 року та встановлено розрахункову суму страхового відшкодування в розмірі 44134,76 грн. (а.с. 13-17). Грошові кошти в сумі 44134,76 грн. були перераховані ПрАТ «УПСК» на рахунок позивача, що підтверджується копією платіжного доручення №12274 від 28.07.2020 року та банківською випискою (звіт-рахунок за період 25.07.2020 року-05.08.2020 року) (а.с. 18-19). Згідно із актом виконаних робіт № ФОПСІ-0163 від 01.07.2020 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.р.н. [NUMBER] склала 63218,50 грн., що підтверджується копією акта виконаних робіт та квитанцією до прибуткового касового ордера №22796 від 01.07.2020 року (а.с. 20-21). У правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України у справі №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Проаналізувавши вказані вище норми закону, встановлені в судому засіданні фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги доведені позивачем належними доказами та необхідно стягнути з відповідача на користь позивача матеріальний збиток завданий [PERSON] в результаті пошкодження його автомобіля в сумі 19083,74 грн. (різниця між фактичним розміром матеріального збитку і сумою виплаченого страхового відшкодування) та франшизу в розмірі 1300 грн. Судові витрати по справі підлягають розподілу згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України. При зверненні до суду з цим позовом, позивач сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved