overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом та просить визначити частки в спільній сумісній власності на [ADDRESS] по 1/4 частині кожному, а саме: їй, чоловіку - [PERSON], померлому [INFO]., донькі - [PERSON] та онуку - [PERSON] Вимоги обгрунтовує тим, що в [ADDRESS] яка згідно свідоцтва про право власності на житло належить на праві приватної спільної сумісної власності їй, [PERSON], померлому [INFO]., [PERSON] та [PERSON] При зверненні до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]., отримала відмову, оскільки частки в вищевказаній квартирі не визначені. Домовленості про розмір часток, співвласники між собою не дійшли. Розпорядитися своїм майном немає можливості, що і змусило звернутися до суду. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], їх представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, безумовно визнали позов. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 206 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом та просить змінити розмір аліментів визначений рішенням Конотопського міськрайонного суду від 26.07.2013 р. щодо стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], 08.02.2011 р. н., в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 26.07.2013 р. [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], 08.02.2011 р. н., в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У [PERSON] змінився матеріальний стан, а саме, останній офіційно працює водієм ТОВ Антарес, матеріальний стан поліпшився, що і змусило звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повному обсязі. Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенні за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду від 26.07.2013 р. [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], 08.02.2011 р. н., в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ст. 192 цього Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу сина, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. на рахунок Державної Судової адміністрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 05.11.2010 року, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено, примирення неможливе, тому просила розірвати шлюб, а після його розірвання залишити прізвище "Мироненко". Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05.11.2010 року, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №1092, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1КГ-058427 (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про розпад сімї, а шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить її інтересам, а подружні відносини між сторонами фактично припинені, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 27.11.2011 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З відповідачем сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Вважає збереження сімї неможливим та таким, що суперечить її інтересам, просить розірвати шлюб з відповідачем та покласти на нього судові витрати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "Лапочкіна". Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. не заперечував проти його задоволення. Заслухавши позицію позивача, думку відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 27.08.2011 року, зареєстрованому Відділом ДРАЦС Голопристанського РУЮ Херсонської області, актовий запис №84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10-13). В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про розпад сімї. Основна причина розпаду сімї відсутнє взаєморозуміння та втрачено почуття поваги і довіри один до одного, внаслідок чого шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить її інтересам, а подружні відносини між сторонами фактично припинені, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона перебуває в шлюбі із відповідачем по справі. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння через різні погляди на життя, а також подружжя мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Позивачка зазначала, що між нею та чоловіком під час спільного проживання виникають конфлікти та сварки, подружжя неодноразово намагалися поновити відносини, але це виявилося безрезультатним, що призвело до втрати почуття любові та поваги до чоловіка. Сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і подальше його збереження суперечить її інтересам. На підставі викладеного позивачка звернулася до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягаючи на розірванні шлюбу та пояснивши, що і на теперішній час примирення з відповідачем не відбулося, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та взагалі є неможливим. Присутній у судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 01.10.1978 року у Палаці одруження „Орджонікідзевський" у м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (серія [NUMBER]). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставину, що сторони подружні стосунки не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними та подальше спільне життя сторони вважають неможливим, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливе, тому шлюб за вимогою позивача розриває. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що з приводу оформлення пенсії вона звернулася до УПФ України в Тростянецькому районі. Однак їй в усній формі відмовили у прийнятті документів, оскільки в архівних довідках, які нею були надані для призначення пенсії, зазначено, що у відомостях про нарахування заробітної плати вона значиться як «[PERSON].» або «[PERSON].». Вказані розбіжності створюють заявнику перешкоди у призначенні їй пенсії, тому заявник просила встановити факт, що архівні довідки за №155, 156, 157, 690, видані комунальною установою «Тростянецький районний трудовий архів» належать їй - [PERSON], [INFO] В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, зазначає про наступне. Встановлено, що [PERSON], досягнувши пенсійного віку, в листопаді 2016 року, звернулася до УПФ в Тростянецькому районі Сумської області з питання оформлення пенсії, де під час огляду наданих нею документів, зокрема, архівних довідок, виданих комунальною установою "Тростянецький районний трудовий архів" від 16.05.2016 року за №155, 156, 157 та від 12.11.2015 року за №690 щодо відомостей нарахування заробітної плати в колгоспі «Гігант» в 1989-1992 р.р.,1994-1998 р.р., 1999-2000 р.р. заявник вказана російською мовою як «[PERSON].» або «[PERSON].» (а.с.7-10). Дані архівні довідки є підставою для нарахування [PERSON] пенсії, але вказані в них розбіжності перешкоджають у призначенні пенсії. Факт того, що [PERSON] дійсно працювала в колгоспі «Гігант», який змінював свою назву на КСП«Гігант», ЗАТ «Гігант», в період з 1989 року по 2001 роки, підтверджується копією її трудової книжки (а.с.5), де маються відповідні записи про роботу заявника. За таких обставин справи, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обгрунтовані та підлягають задоволенню, так як встановлено, що заявник дійсно в період 1989-2001 р.р. працювала в колгоспі «Гігант» (у подальшому КСП«Гігант», ЗАТ «Гігант»), а отже, архівні довідки, в яких заявник вказана як «[PERSON].» або «[PERSON].» дійсно належать [PERSON], відповідно заявлені вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд при винесенні рішення вирішує питання судових витрат. 01.12.2016 [PERSON] подала заяву про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на незадовільний стан свого здоров'я, те, що вона ніде не працює, досягла пенсійного віку, проте пенсію ще отримати не може, має хворого чоловіка пенсіонера. Суд вважає, що вказані обставини знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи, а тому позивачку слід звільнити від сплати судового збору, оскільки вона дійсно на час розгляду справи не має будь-якого заробітку чи доходу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] На його утримання під час навчання відповідач допомоги не надає. На даний час син навчається на денному відділенні Новокаховського приладобудівельного технікуму, строк закінчення навчання 31.06.2017 року. [PERSON] перебуває на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина на час його навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення і до закінчення навчання - до 31.06.2017 року, разом із судовими витратами. До суду подано заяву, якою просить розглянути справу без неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи без нього та визнання позову. Згідно положень ст.199 Сімейного кодексу (далі СК) України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд вважає, що є законні підстави для стягнення аліментів та задоволення позову в цілому. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов уточнила та пояснила, що позивач [PERSON] уклала 01.03.1986 року шлюб та змінила прізвище на "[PERSON]". Її матір'ю є [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], якій належав житловий будинок за вказаною адресою. [INFO] її матір померла, після чого відкрилась спадщина на вищевказаний будинок, земельну ділянку площею 0,15 га. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовились. Право власності померла належним чином не оформила, право володіння зареєстроване у погосподарській книзі №35 Козачелагерської сільради. З причин відсутності правовстановлюючих документів позивач не може оформити спадщину. Просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом пеісля смерті [PERSON], на житловий будинок, господарчі споруди та будови у [ADDRESS]. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч.4 ст.174 зазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення рішення. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до положень ст.380 ЦК України житловий будинок може бути об'єктом права власності фізичної особи. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], а правовстановлюючий документ відсутній і є законні підстави для задоволення позову, то його належить задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони не зійшлись характером, через що виникали постійні суперечки та сварки. Від шлюбу мають неповнолітнью дитину - [PERSON], [INFO], яка залишиться проживати з матір"ю. Спору про спільне майно на даний момент між ними не має. На примирення з відповідачем не згодна. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з"явився. Про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності позивача та відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 66.Від шлюбу мають неповнолітнью дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені і збереження сім'ї неможливе, на примирення позивач не згодна. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні відносин припинили, позивач на подальше примирення з відповідачем не згодна, то збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про розподіл майна не мають. Сторона, проти якої, постановлено судове рішення, має відшкодувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що між ними склались важкі відношення, через суперечки, сварки та непорозуміння один одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з матір"ю. Шлюбні відносини припинили з січня 2014 року. Спір про спільне майно буде вирішено окремо. На примирення з відповідачем не згодна. Позивач в судовому засіданні на позові наполягала. Просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 157. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з матір"ю. На ґрунті суперечок, сварок та непорозумінні один одного склалися важкі відношення. Шлюбні відносини припинені і збереження сім'ї неможливе, на примирення сторони не згодні. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні відносини припинили та на примирення не згодні, а відповідач позов визнав, то збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивача так і відповідача. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved