Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що 17.12.2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення про стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі ј від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 09.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. 09.02.2021 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64408440. Станом на день подання позову мінімальний розмір аліментів, який підлягає стягненню з позивача становить 2189 грн. З 04.01.2021 року позивач перебуває на обліку у Запорізькому міському центрі зайнятості як безробітний і його дохід складає 903,23 грн. Сплата аліментів у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для нього є непід`ємним тягарем. З урахуванням викладеного, на підставі ст. 273 СК України просив зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2020 року та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі ј від всіх видів заробітку, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 26.02.2021 року провадження по справі відкрито. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного провадження з викликом осіб. 07.04.2021 року відповідачем по справі подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву [PERSON] зазначила, що обставини на які посилається позивач не є підставою для зменшення розміру аліментів та просила в задоволенні позовних вимог відмовити. 12.04.2021 року позивачем подано відповідь на відзив. 02.06.2021 року у судове засідання сторони не з`явилися, представником позивача подана заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач, належним чином повідомлена, до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та досліджені докази. [PERSON] є донькою [PERSON] 17.12.2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення про стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі ј від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 09.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Судом установлено що в позивача матеріальний стан, після присудження йому аліментів змінився. З 04.01.2021 року він перебуває на обліку у Запорізькому міському центрі зайнятості як безробітний, що підтверджується довідкою від 13.01.2021 року (а.с.14). У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на надані позивачем докази на підтвердження зміни матеріального стану судом враховано, що обставини на які посилається позивач є важливими. Позивач не може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. При цьому позивач не звільняється від обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу з дня подання такої заяви. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, досліджені докази в їх сукупності надані сторонами, суд вважає, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволенню. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved