Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник Ірина Миронівна, про припинення іпотеки та скасування записів про обтяження іпотекою та заборони на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого на даний час є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» і [PERSON] укладений кредитний договір №1913, згідно з яким банк надав кредит позичальнику в розмірі 20000,00 доларів США з оплатою 13% (відсотків) річних, строком на 10 років на споживчі потреби. 17 березня 2008 року відповідач і [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року, в якій встановили, що банк надав позичальнику кредит в розмірі 39270,00 доларів США з оплатою 14,5% річних. На забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 15 жовтня 2007 року її мати [PERSON] на прохання [PERSON] уклала з відповідачем іпотечний договір, згідно з яким вона як іпотекодавець передала в іпотеку банку (іпотекодержателю) в порядку, і на умовах, передбачених цим договором такий предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,0944 гектарів, що розташована по [ADDRESS] ,кадастровий номер - 4611500000:09:001:0052, цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку, та розташований на цій земельній ділянці житловий будинок загальною площею 81,7 кв.м. житловою площею - 32,3 кв.м. зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями). Даний предмет іпотеки (земельна ділянка і розташований на ній житловий будинок) належав її мамі [PERSON] на праві власності згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 28 лютого 2007 року приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Савицькою О.В. за реєстровим №101. Земельна ділянка також належала її мамі [PERSON] також згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №469426, виданого 10 квітня 2007 року Трускавецькою міською радою на підставі вказаного договору дарування від 28 лютого 2007 року, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010744600037. Згідно з пунктом 1.3. іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року сторони домовилися, що вартість предмета іпотеки на день укладення договору становить 205 000 гривень. Згідно з вказаним іпотечним договором за реєстровим номером №1570 на підставі заяви відповідача приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. 15 жовтня 2007 року зареєструвала в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 2 обтяження: об`єкт обтяження - будинок за [ADDRESS] (номер обтяження - 5835903) і об`єкт обтяження - земельна ділянка по адресу: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження - 5835988). У зв`язку з укладення 17 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] (позичальником) додаткової угоди про зміну умов кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року, на забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором у зв`язку з внесенням до нього змін, 17 березня 2008 року її мати [PERSON] уклала з відповідачем договір про внесення змін до договору іпотеки. Відповідно до договору від 17 березня 2008 року про внесення змін до договору іпотеки пункт 1.3. викладений у наступній редакції: «Сторони домовилися, що вартість предмета іпотеки (тобто земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] ,кадастровий номер - 4611500000:09:001:0052, та розташований на цій земельній ділянці - житловий будинок зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями) становить 341 090 гривень». На підставі вказаного договору від 17 березня 2008 року за реєстровим номером №383 у цей же день приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. зареєструвала у Державному реєстрі іпотек обтяження - іпотеку, реєстраційний номер обтяження - 5836035, об`єкти обтяження - будинок за [ADDRESS] , та земельна ділянка по вказаній адресі. При розгляді позовної заяви [PERSON] просить врахувати, що жодних коштів від [PERSON] згідно з укладеним кредитним договором [PERSON] ніколи не отримувала, проте, оскільки позичальник [PERSON] не виконав свої зобов`язання з приводу виконання умов цього кредитного договору, відповідач в особі територіально-відокремленого без балансового відділення №10013/018-філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» у 2014 році звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] і [PERSON] про стягнення суми заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення початкової ціни предмета іпотеки, зміну умов кредитного договору. [INFO] померла її мати [PERSON] . До смерті її мати [PERSON] протягом тривалого часу (більше 10 років) тяжко хворіла, про що було відомо відповідачу. Згідно з вироком Трускавецького міського суду від 06 червня 2012 року у справі №1-1324-130/11 підтверджено шахрайські дії [PERSON] при отриманні кредиту та його засуджено за ст.190 ч.3 КК України до покарання на строк 3 роки та відповідно до статті 75 КК України його звільнено від цього покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку - 1 рік. На день смерті її матері [PERSON] позивач проживала разом з нею у будинку по [ADDRESS] , у якому вона проживала з 2006 року і проживає по даний час. 25 листопада 2017 року у встановлений законом термін вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Трускавецької державної нотаріальної контори після смерті матері. З листа Стрийської державної нотаріальної контори від 10 травня 2019 року її повідомлено, що АТ «Державний ощадний банк України» із претензією до спадкоємців померлої [PERSON] в межах спадкової справи №54/2017, заведеної Трускавецькою державною нотаріальною конторою на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк» від 03 жовтня 2017 року, не звертався. Отже, оскільки після смерті [PERSON] відповідач протягом одного року від настання строку вимоги не пред`явив своїх вимог до спадкоємців, беручи до уваги, що згідно листа від 25 листопада 2017 року вона повідомила відповідача про відкриття спадщини, а тому сплив визначених статтею 1281 ЦК України (яка була чинна на момент виникнення спірних відносин), строків пред`явлення такої вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення відповідача права вимоги за іпотечним договором від 15 жовтня 2007 року зі змінами від 17 березня 2008 року, так як ним було пропущено преклюзивні строки звернення до спадкоємців боржника із вимогами про погашення заборгованості, що в свою чергу свідчить про припинення іпотеки нерухомого майна згідно цього іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року зі змінами від 17 березня 2008 року. Крім цього, з метою повного відновлення її прав як власника спадкового нерухомого майна, яке було предметом іпотеки згідно з іпотечним договором, позивач просить суд ухвалити рішення про скасування обтяжень іпотекою та заборони на нерухоме майно, застосованих при посвідченні іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року зі змінами згідно договору від 17 березня 2008 року шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і з Державного реєстру іпотек відомостей про реєстраційні номера обтяжень 5835903, 5835988, 5836035. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Трускавецьким міським судом Львівської області 31 березня 2017 року видано виконавчий лист, який банком було пред`явлено до виконання. Постановою старшого державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Оксаніченко Д.А. від 03 червня 2019 року закінчено виконавче провадження № 59022473 у зв`язку зі смертю [PERSON] . Тобто про факт смерті [PERSON] банку стало відомо з постанови виконавчої служби, яка надійшла до банку 13 червня 2019 року. Твердження позивачки про те, що про смерть своєї матері вона повідомляла банк ще 25 листопада 2017 року шляхом надсилання на адресу головного офісу листа банк заперечує, оскільки за даними канцелярії центрального апарату від [PERSON] такий лист не надходив. Позивачкою не долучено доказів на підтвердження відправлення нею та отримання відповідачем повідомлення про смерть [PERSON] 18 червня 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління направив на адресу Трускавецької державної нотаріальної контори претензію кредитора з вимогами до спадкоємців [PERSON] . У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Сисин С.В. позов підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з наведених у відзиві підстав. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого на даний час є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір №1913, згідно з яким відповідач надав кредит позичальнику в розмірі 20000,00 доларів США з оплатою 13% (відсотків) річних, строком на 10 років на споживчі потреби. 17 березня 2008 року відповідач і [PERSON] уклали додаткову угоду про зміну умов кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року, в якій встановили, що банк надав позичальнику кредит в розмірі 39270,00 доларів США з оплатою 14,5% річних. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 15 жовтня 2007 року [PERSON] уклала з відповідачем іпотечний договір, згідно з яким вона передала в іпотеку банку (іпотекодержателю) в порядку, і на умовах, передбачених цим договором такий предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,0944 гектарів, що розташована по [ADDRESS] ,кадастровий номер - 4611500000:09:001:0052, цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку, та розташований на цій земельній ділянці - житловий будинок загальною площею 81,7 кв.м., житловою площею - 32,3 кв.м. зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями). Згідно пункту 1.3. іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року сторони домовилися, що вартість предмета іпотеки на день укладення договору становить 205 000 гривень. Згідно з вказаним іпотечним договором за реєстровим номером №1570 на підставі заяви Відповідача 15 жовтня 2007 року приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. зареєструвала в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження - заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 5835903, об`єкт обтяження - будинок за [ADDRESS] , власник - [PERSON] . Згідно з вказаним іпотечним договором за реєстровим номером № 1570 на підставі заяви відповідача 15 жовтня 2007 року приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. зареєструвала в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження - заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 5835988, об`єкт обтяження - земельна ділянка, цільове призначення - обслуговування житлового будинку, адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер - 4611500000:09:001:0052, власник - [PERSON] . У зв`язку з укладення 17 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] додаткової угоди про зміну умов кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року, на забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором у зв`язку з внесенням до нього змін, 17 березня 2008 року [PERSON] уклала з відповідачем договір про внесення змін до договору іпотеки від 15 жовтня 2007 року. Відповідно до договору від 17 березня 2008 року про внесення змін до договору іпотеки пункт 1.3 викладений у наступній редакції: «Сторони домовилися, що вартість предмета іпотеки (тобто земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] ,кадастровий номер - 4611500000:09:001:0052, та розташований на цій земельній ділянці - житловий будинок зі всіма невід`ємними його приналежностями (господарськими будівлями) становить 341 090 гривень». Згідно з вказаним договором від 17 березня 2008 року за реєстровим номером №383 у цей же день приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. зареєструвала у Державному реєстрі іпотекобтяження - іпотеку, реєстраційний номер обтяження - 5836035, об`єкти обтяження - будинок за [ADDRESS] , реєстраційний номер майна - 17364014 та земельну ділянку, цільове призначення - обслуговування житлового будинку, адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер - 4611500000:09:001:0052, іпотекодавець - [PERSON] , строк виконання - 15 жовтня 2017 року. Відповідно до інформаційної довідки №166601393 від 15 травня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна по [ADDRESS] підтверджено внесення приватним нотаріусом Трускавецього міського нотаріального округу Кіселичник І.М. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження - заборону на нерухоме майно, застосованих при посвідченні іпотечного договору, укладеного 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №1570 від 15.10.2007 (реєстраційні номера обтяжень 5835903 і 5835988) та внесення до Державного реєстру іпотек обтяження - іпотеку на нерухоме майно згідно договору від 17 березня 2008 року про внесення змін до договору іпотеки від 15 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] , зареєстрованого за №383 від 17.03.2008 (реєстраційний номер обтяження 5836035). Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 09 квітня 2014 року ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально-відокремленого без балансового відділення №10013/018 філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 55163,96 доларів США, з них 21529,95 доларів США основного боргу по кредиту; 13122,33 доларів США простроченого боргу по кредиту; 20511,68 доларів США несплачених відсотків по кредиту. Крім того, змінено умови кредитного договору №1913 від 15 жовтня 2007 року зі змінами та доповненнями а саме визначено строк виконання кредитного договору №1913 моментом набрання рішення суду про зміну умов кредитного договору законної сили. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року задоволено частково апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально-відокремленого безбалансового відділення №10013/018 філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» та скасовано рішення Трускавецького міського суду від 09 квітня 2014 в частині відмови у стягненні пені з [PERSON] у розмірі 8 041,53 доларів США; солідарного стягнення з [PERSON] і [PERSON] на користь відповідача в особі ТВБВ № 10013/018 філії-Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» кредитної заборгованості в розмірі 55 163,96 доларів США, з них 21529,95 доларів США основний борг по кредиту, 13122,33 доларів США прострочений борг по кредиту, 20511,68 доларів США несплачені відсотки по кредиту; відмови в задоволенні позовних вимог відповідача в особі територіально-відокремленого безбалансового відділення № 10013/018 філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості з [PERSON] шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями житловою площею 32,3 кв.м., загальною площею 81,7 кв.м. із земельною ділянкою по [ADDRESS] , встановлення початкової ціни предмета іпотеки за іпотечним договором для його подальшої реалізації, а також в частині вирішення питань судових витрат. Ухвалено у цій частині нове рішення, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь відповідача в особі ТВБВ № 10013/018 філії-Львівського обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість по пені за кредитним договором №1913 від 15 жовтня 2007 року, зі змінами та доповненнями від 17 березня 2008 року в розмірі 63 205,49 доларів США, за період з 01.05.2010 року по 28.02.2014 року, з яких: 21 529,95 доларів США - основний борг по кредиту, 13 122,33 доларів США, - прострочений борг по кредиту, 20 511,68 доларів США прострочені відсотки по кредиту, 8 041,53 доларів США пеня. Стягнуто з [PERSON] на користь відповідача в особі ТВБВ №10013/018 філії-Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 1913 від 15 жовтня 2007 року, зі змінами та доповненнями від 17 березня 2008 року в розмірі 63 205,49 доларів США, за період з 01.05.2010 року по 28.02.2014 року, з яких: 21 529,95 доларів США - основний борг по кредиту, 13 122,33 доларів США, - прострочений борг по кредиту, 20 511,68 доларів США прострочені відсотки по кредиту, 8 041,53 доларів США пеня, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями житловою площею 32,3 кв.м., загальною площею 81,7 кв.м що складається з двох житлових кімнат, двох кухонь із земельною ділянкою, кадастровий номер 4611500000:09:001:0052, площею 0,0944 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , що перебуває в іпотеці публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» згідно іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. 15 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1572, зі змінами та доповненнями відповідно до додаткового договору до договору іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. 17 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 383, і належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Савицькою О.В. 28 лютого 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 101, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Встановлено початку ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на підставі звіту про оцінку майна, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ТзОВ "ГАЛ-СВІТ" в розмірі 1 598 000 грн. без ПДВ, в тому числі: вартість земельної ділянки 1 424 000 грн. без ПДВ; вартість житлового будинку 174 000 грн. без ПДВ. Рішення Трускавецького міського суду частині звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з господарськими будівлями у [ADDRESS] на час дії Закону України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Рішення суду першої інстанції у частині вирішених вимог про зміну умов кредитного договору та про відмову у виселенні зі зняттям із реєстраційного обліку залишено без змін. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10013/018 філії-Львівського обласне управління АТ «Ощадбанк» частину судових витрат в розмірі 4387 грн. 66 коп. Компенсовано за рахунок держави Публічному акціонерному товариству /ПАТ/ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10013/018 філії-Львівського обласне управління АТ «Ощадбанк» частину судових витрат в розмірі 4387 грн. 66 коп. Згідно з постановою Верховного Суду від 27 червня 2018 року залишено без змін рішення апеляційного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року у справі № 457/225/13. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2017 року Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. 25 листопада 2017 року [PERSON] як спадкоємець першої черги після смерті матері [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини до Трускавецької державної нотаріальної контори. У цей же день з заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися сестра позивача - [PERSON] і її батько [PERSON] . Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки на час смерті [PERSON] 25 травня 2017 року позивач проживала разом з [PERSON] по [ADDRESS] , враховуючи, що інші спадкоємці по закону відмовилися від прийняття спадщини, позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] після її смерті, та з врахуванням вимог ч.3 ст.1268 ЦК України є особою, яка прийняла спадщину. У матеріалах справи міститься копія листа від 25 листопада 2017 року, який [PERSON] направила відповідачу, в якому повідомила про відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] . З листа Стрийської державної нотаріальної контори від 10 травня 2019 року №1315/02-14 встановлено, що АТ «Державний ощадний банк України» із претензією до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] в межах спадкової справи №54/2017, заведеної Трускавецькою державною нотаріальною конторою 02 листопада 2017 року на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк» від 03 жовтня 2017 року не звертався. Так, частина 2 статті 1281 ЦК України на час виникнення спірних відносин передбачала, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частина 3 статті 1281 ЦК України на той час передбачала, що, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. За змістом частини 4 статті 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. При вирішенні даного цивільного позову суд враховує також висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду, які відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин, і такі висновки підтверджують обґрунтованість позовних вимог. Так, у справі №6-33цс15 у постанові від 08 квітня 2015 року Верховний Суд України вказав, що недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Оскільки кредитор пред`явив вимоги до спадкоємців поза межами зазначених строків, підставою для відмови кредитору в зверненні стягнення на спадкове іпотечне майно є саме ця обставина, а не факт неотримання спадкоємцями свідоцтва про право власності на нерухоме майно. У справі № 522/407/15-ц Велика Палата Верховного Суду у своїх висновках про правильне застосування норм права, викладених у постанові від 17 квітня 2018 року, зазначила, що приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. Наслідком пропуску кредитором строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку»у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Частиною 1 статті 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. А тому до іпотеки застосовуються загальні положення, визначені в ЦК України щодо застави. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначені підстави припинення іпотеки. Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Статтею 593 ЦК України визначено перелік підстав, за яких застава (іпотека) може бути припинена. Вказаний перелік не є вичерпним, оскільки у ч. 1 ст. 593 ЦК України встановлено, що застава, зокрема, припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. У матеріалах справи міститься копія листа від 25 листопада 2017 року, який [PERSON] скерувала на адресу відповідача та яким повідомила відповідача про смерть іпотекодавця у встановлений чинною на той час нормою цивільного законодавства. Твердження відповідача про те, що жодного листа з таким змістом на адресу відповідача не надходило, є голослівним та не підтвердженим жодними доказами. Слід зазначити, що законодавець не зобов`язує спадкоємця скеровувати таке повідомлення з підтвердженням про вручення. Отже, оскільки після смерті [INFO] [PERSON] відповідач протягом одного року від настання строку вимоги не пред`явив своїх вимог до спадкоємців, беручи до уваги, що згідно листа від 25 листопада 2017 року спадкоємець [PERSON] повідомила відповідача про відкриття спадщини, а тому сплив визначених статтею 1281 ЦК України (яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) строків пред`явлення відповідачем такої вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення відповідача права вимоги за іпотечним договором від 15 жовтня 2007 року зі змінами від 17 березня 2008 року, так як ним було пропущено преклюзивні строки звернення до спадкоємців боржника із вимогами про погашення заборгованості, що в свою чергу свідчить про припинення іпотеки нерухомого майна згідно цього іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року зі змінами від 17 березня 2008 року. Також суд зазначає, що з листа Стрийської державної нотаріальної контори від 10 травня 2019 року за №1315/02-14 та з дослідженої в судовому засіданні витребуваної судом спадкової справи №54/2017 після смерті [PERSON] встановлено, що така спадкова справа заведена Трускавецькою державною нотаріальною конторою 02 листопада 2017 року на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк» від 03 жовтня 2017 року. Наведене свідчить про те, що інший кредитор [PERSON] - ПАТ КБ «Приватбанк» - у передбачені статтею 1281 ЦК України строки звернувся з претензією до спадкоємців [PERSON] , проте відповідач пропустив такі преклюзивні строки звернення із вимогами до спадкоємців [PERSON] , і саме пропуск таких строків, передбачених статтею 1281 ЦК України у редакції на час виникнення спірних правовідносин, є підставою припинення іпотеки нерухомого майна. При ухваленні судового рішення у справі суд також враховує, що за змістом частини 2 статті 593 ЦК України у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні зміни. Частиною 3 статті 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п.5 глави 15 ІІ Розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 і зареєстрованого у цьому Міністерстві 22.02.2012 за №282/20595 (з наступними змінами і доповненнями) нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 5 статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Відповідно до п.3. ч.1.ст. 2 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки заявником є іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи. Відповідно до п.п. 9, 14 ч. 1ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, а також на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у порушення вказаних вище норм законодавства та ч. 3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якими передбачено обов`язок відповідача протягом п`яти робочих днів з дня припинення іпотеки вчинити усі необхідні дії щодо звільнення предмета іпотеки від зобов`язань, відповідач такого свого обов`язку не виконав, незважаючи на припинення іпотеки згідно іпотечного договору на підставі закону. Наведене свідчить, що, незважаючи на припинення зобов`язань по договору іпотеки нерухомого майна, відповідач як іпотекодержатель не подає заяву про припинення обтяження нерухомого майна, яку відповідно до п.3. ч.1.ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» може подавати тільки відповідач, а тому суд погоджується з доводами позивача про те, що з метою поновлення прав позивача слід ухвалити рішення про скасування обтяжень іпотекою та заборони на нерухоме майно, застосованих при посвідченні іпотечного договору від 15 жовтня 2007 року зі змінами згідно договору від 17 березня 2008 року шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і з Державного реєстру іпотек відомостей про реєстраційні номера обтяжень. Розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір, сплачений нею при зверненні з позовною заявою до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved