Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

В серпні 2021 року позивач звернулася через свого представника до суду з даною позовною заявою до відповідача Обухівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, просила визнати за позивачем в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами загальною вартістю 35311, 88 грн., що належав [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік, який за життя заповіту не залишав, після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з відповідними господарськими спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2055 га кадастровий номер 3223186001:01:016:0010 надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) яка знаходиться по [ADDRESS] (земельна ділянка-1), земельна ділянка площею 0,1309 га кадастровий номер 3223186001:01:013:0057 надана для ведення особистого селянського господарства (земельна ділянка - 2), яка знаходиться в селі Мала Вільшанка, Обухівського району київської області та земельна ділянка площею 2,8135 га кадастровий номер 3223186000:03:008:0034 надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка - 3)місцезнаходження Маловільшанська сільська рада Обухівського району Київської області. Позивач звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого чоловіка, заведено спадкову справу. Крім того позивачу нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого з врахуванням умов договору про поділ спадщини на будинок, оскільки при вчиненні поданих позивачем документів було встановлено, що будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.1992 року, відтак не відповідає ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), щодо необхідної реєстрації договорів купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з його сторін є громадянин, тому зазначила, що вказаний договір є недійсним, а тому не підтверджує належність померлому. За життя [PERSON] фактично було придбано цілий будинок [ADDRESS] і набуте ним право власності також на цілий житловий будинок, але в БТІ його було помилково зареєстроване не на цілий будинок, а на Ѕ частину та на даний час виявлено у помилку в реєстрації усунути неможливо у зв`язку зі смертю власника. Оскільки договір купівлі-продажу будинку свого часу був оформлений у сільській раді та не був належним чином нотаріально зареєстрований, тому нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. 30 серпня 2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 20 жовтня 2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивачки подав заяву в якому просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилася, подав суду відзив на позовну заяву просив розглядати справу без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 квітня 1969 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що міститься в матеріалах справи. [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, житловий будинок з відповідними господарськими спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,2055 га кадастровий номер 3223186001:01:016:0010 надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] (земельна ділянка-1), земельна ділянка площею 0,1309 га кадастровий номер 3223186001:01:013:0057 надана для ведення особистого селянського господарства (земельна ділянка - 2), яка знаходиться в селі Мала Вільшанка, Обухівського району київської області та земельна ділянка площею 2,8135 га кадастровий номер 3223186000:03:008:0034 надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна ділянка - 3) місцезнаходження Маловільшанська сільська рада Обухівського району Київської області. Відповідно договору купівлі-продажу від 28.12.1992 року посвідченим Маловільшанською сільською Радою народних депутатів Обухівського району Київської області за реєстровим номером 27 [PERSON] набув право власності на Ѕ частину жилого будинку в с. Мала Вільшанка. Крім того право власності [PERSON] на спірний будинок, що розташований в [ADDRESS] , підтверджується також витягом №3766783 від 04.06.2004 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим Обухівським БТІ, а також технічним паспортом. Судом встановлено, що [PERSON] набув право власності на половину цілого спірного будинку, однак даний будинок має два окремо обладнані входи та розподілений на два різні господарства, крім того через визначення назви вулиці та нумерації житлових будинків кожній окремих частин одного будинку присвоєно власна адреса як окремому будинку, що потягло під час виготовлення документів зміни об"єкту нерухомості. Постановою приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Плющ Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , після [PERSON] , яки помер [INFO] , оскільки при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку не дотримано вимог ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), оскільки повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією стороною є громадянин. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.1216 ЦК України, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст.1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом і його звернення до суду є правомірним. Згідно ч.5 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" відсутність реєстрації не позбавляє власника нерухомого майна його права на майно, набуте ним раніше. Право власності померлого [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, договір купівлв-продажу оформлений секретарем виконавчого комітету Маловільшанської сільської Ради народних депутатів та зареєстрований Обухівським БТІ, а тому є всі підстави для включення його до спадкової маси після смерті [PERSON] . Згідно статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивач набувши право на спадкове майно набув на нього правомірно право власності, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, яке б вказувало на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд, для захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати його власником майна в порядку спадкування. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать чинному законодавству, не порушує права інших осіб, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved