Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2019 позивач\~ [PERSON] в особі представника адвоката Файчак Віталія Ігоровича, звернувся\~до суду з позовом\~до\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 02.03.2001 року та зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації 16 березня 2001 року в реєстрову книгу за номером 4409. В зазначеній квартирі відповідачі зареєстровані, але фактично не проживають, жодних зобов`язань по утриманню будинку не несуть, будь-яке майно та/або особисті речі відвідачів в квартирі відсутні. Наявність реєстрації відповідачів в зазначеній вище квартирі не дає можливості позивачу в повній мірі реалізувати свої права власника стосовно належного йому нерухомого майна, а також суттєво збільшує витрати на житлово-комунальні послуги, платежі за утримання будинку та прибудинкової території, крім того тягне за собою певні складнощі щодо можливого продажу зазначеної квартири. У зв`язку з чим, позивач просить позбавити громадянина Франції [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] права користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2019 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 45). \~ \~ \~ \~Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місця реєстрації відповідачів. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками повернулись на адресу суду з неврученням під час доставки з відміткою «адресат відсутній». В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судові повістки на ім`я відповідачів вважаються доставленими. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2020 було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 75). \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні був допитаний у якості свідка та пояснив, що є єдиним власником квартири, на прохання доньки він погодився зареєструвати в ній відповідачів, які фактично ніколи не проживали у вказаній квартирі. При цьому, зазначив, що квартира вже шість років здається офіційно в оренду, там проживають зовсім інші особи. З огляду на від`їзд відповідачів з території України, позивач позбавлений можливості вирішити спір в позасудовому порядку, у зв`язку з чим, позов просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , який є сусідом та проживає в квартирі [ADDRESS] , пояснив, що йому відомо, що позивач є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку. В квартирі вже тривалий час проживають військовослужбовці. Відповідачі у вказаній квартирі ніколи не проживали і він їх не бачив. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , яка є дружиною позивача підтвердила, що відповідачі ніколи не проживали у квартирі позивача. Позивач надав згоду на їх реєстрації за проханням доньки. Вже близько 6 років квартира здається в оренду іншим особам. \~ \~ \~ \~Відповідачі до суду не з`явились, повідомлялися належним чином, у тому, числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень) (а.с. 50, 51, 52, 53, 54, 55). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. \~ \~ \~ \~Як встановлено, частиною 8\~статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~У встановлений судом строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подали. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, заслухавши пояснення позивача та його представника, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.03.2001 року квартира , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] (а.с.7). \~ \~ \~ \~Згідно з витягом з реєстру територіальної громади м. Києва про реєстрацію осіб у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] зареєстровані станом на 09.08.2019: [PERSON] . [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9). \~ \~ \~ \~Відповідно до договору №16-КЄС на тимчасове користування житловим приміщенням (квартирою) від 26.01.2017 року, між [PERSON] та Військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України в особі командира військової частини [PERSON] , було укладено договір оренди квартири [ADDRESS] (а.с. 12-17). \~ \~ \~ \~Згідно з договором №25-КЄС на тимчасове користування житловим приміщенням (квартирою) від 31.01.2018 року, між [PERSON] та Військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України в особі командира військової частини [PERSON] , було укладено договір оренди квартири [ADDRESS] (а.с. 18-23). \~ \~ \~ \~Відповідно до договору №25-КЄС на тимчасове користування житловим приміщенням (квартирою) від 04.02.2019 року, між [PERSON] та Військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України в особі командира військової частини [PERSON] , було укладено договір оренди квартири [ADDRESS] (а.с. 24-29). \~ \~ \~ \~Згідно з актом опитування адвокатом особи за її згодою від 10.10.2019 року [PERSON] повідомила, що її чоловіку на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час вказана квартира передана в оренду військовій частині № [NUMBER] Національної гвардії України та використовується ними для проживання військовослужбовця [PERSON] та її чоловіка, які безперервно проживають в зазначеній квартирі з 2014 року. В квартирі також зареєстровані, але фактично не проживають та ніколи не проживали іноземні громадяни: [PERSON] та подружжя [PERSON] та [PERSON] , які були тільки зареєстровані на час перебування на території України, майна та особистих речей за вказаною адресою не має, місце їх фактичного проживання на теперішній час невідоме (а.с.32). \~ \~ \~ \~Відповідно до акту опитування адвокатом особи за її згодою від 10.10.2019 року [PERSON] , повідомив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] з 2007 року. Його сусідами є [PERSON] з дружиною [PERSON] , яким належить квартира [ADDRESS] , але вони фактично проживають за іншою адресою. В зазначеній квартирі проживав батько [PERSON] [PERSON] , який помер в 2014 році, після чого квартира була передана в оренду. З 2014 року і по теперішній час в зазначеній квартирі проживають наймачі [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Зазначає, що не знайомий з іноземцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , ніколи їх не бачив, та може підтвердити що вони ніколи не проживали та не проживають на сьогоднішній день в квартирі [ADDRESS] (а.с. 33). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою від 30 січня 2020 року №60/29-7,військова частина [NUMBER] Національної гвардії України орендує у громадянина [PERSON] житлове приміщення (1 кімнатну квартиру) загальною площею 34,9 кв.м, (житлова 19,0 кв.м.) за адресою: [ADDRESS] , з 2014 року по теперішній час, для військовослужбовця військової частини [PERSON] та її родини у складі 2х осіб, а саме: її та чоловіка [PERSON] (а.с. 57). \~ \~ \~ \~Відповідно до Акту № 18 від 10.02.2020 року, майстром житлово-експлуатаційної дільниці №8-9 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" Пасенко О.В. на підставі заяви громадянина [PERSON] від 05.02.2020 складено акт на предмет проживання в квартирі за адресою [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначені особи на момент складання акту у квартирі не проживають, не проживання підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с. 59). \~ \~ \~ \~Відповідно, відповідачі втратили інтерес до квартири, у добровільному порядку залишивши її як своє місце проживання. Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення права власності без позбавлення права користування і володіння майном. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до\~ст. 150\~ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС. Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 16.01.2019 року в справі № 243/7004/17-ц. При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 17.10.2018 року у справі № 521/17805/16-ц, відповідно до якої згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Норма статті 391 ЦК України не передбачає можливості визнавати особу такою, що втратила право на житлову площу. Також Верховний Суд роз`яснив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі і не являються членами сім`ї позивача, не пов`язані з ним спільним\~\~побутом. Отже, право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2305,20 грн.

Outcome: approved