Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що вона - бабуся малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Тиврівського районного суду у справі №145/1501/16-ц від 01 червня 2017 року, [PERSON] , 1974 р.н., позбавлена батьківських прав відносно її дітей - дочки [PERSON] та сина [PERSON] . Окрім того, відповідно до рішення Тиврівського районного суду у справі №145/1154/18 від 20 листопада 2018 року, [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Відповідно до розпорядження Тиврівської РДА Вінницької області «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування» №361 від 25 липня 2017 року та № 27 від 28 січня 2019 року опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] призначено її. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Дітям має бути забезпечено належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідачі зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання. Просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , у частці від її заробітку (доходу) в розмірі 1/4 від усіх її доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та [PERSON] , [INFO] , у частці від її заробітку (доходу) у розмірі 1/4 від усіх її доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/4 від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду до досягнення дитиною. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з`являються, хоч про слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд у їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , 1974 р.н., позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , що стверджується рішенням Тиврівського районного суду у справі №145/1501/16-ц від 01 червня 2018 року (а.с.10-12); [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2018 року у справі №145/1154/18 (а.с.13-14). Позивачку [PERSON] призначено опікуном її малолітніх онуків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується розпорядженням Тиврівської РДА Вінницької області «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування» №361 від 25 липня 2017 року (а.с.7-8) та № 27 від 28 січня 2019 року (а.с.9). Діти проживають разом з бабусею [PERSON] у її будинку та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою Селищенської сільської ради про склад сім`ї (а.с.6) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 11.09.2019 р. (а.с.4). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 2218 грн. на місяць (ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 840, 80 гривень.

Outcome: approved