Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В позовній заяві позивач посилається на те, що її бабуся [PERSON] , згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД -03 № 0102836, мала право на земельну частку (пай), розміром 3,64 умовних кадастрових гектарів по КСП «Україна», розташованого на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області. [INFO] [PERSON] померла. В зв`язку з її смертю відкрилася спадщина у вигляді права на вищезазначену земельну частку (пай), яку позивач прийняла відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, як спадкоємець за законом першої черги, оскільки її мати - [PERSON] , яка була би спадкоємцем, померла [INFO] , прийняла. Однак, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який б підтверджував право померлої на вищевказану земельну частку (пай), позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач до судового засідання не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. Відповідно до копії державного акта на право колективної власності на землю серії ОД № 0019, виданого 11.11.1995 року КСП «Україна», розташованого в с. Саражинка Балтського району Одеської області, передалося у колективну власність 3003 гектарів землі в межах згідно з планом, землю передано у колективну власність для вирощування сільськогосподарської продукції відповідно до рішення Саражинської сільської ради народних депутатів від 01.07.1995 року № 3. (а.с. 16-19) В додатку до вищевказаного державного акта на право колективної власності по КСП «Україна», [PERSON] значиться під номером 595. (а.с.20-21) Згідно довідки Балтської міської ради Одеської області № 04-25/2289 від 02.10.2019 року [PERSON] 11.07.1996 року отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0102836 на земельну ділянку загальною площею 3,64 умовних кадастрових гектарів на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 30.04.1996 року № 224, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» є запис за № 586 від 11.07.1996 року. (а.с. 14) [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.04.2000 року сільською Радою с. Саражинка Балтського району Одеської області, актовий запис № 15. (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 01.10.2019 року Балтським РВ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.10), [INFO] померла [PERSON] - дочка [PERSON] (родинний зв`язок яких підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00024099568 від 01.10.2019 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням прізвища про другого з подружжя № 00024103691 від 01.10.2019 року (а.с.9, 8) Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] , як між дочкою та матір`ю, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6, 7). Як вбачається з довідки Балтської міської ради Одеської області № 448 від 01.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , на день смерті [INFO] проживала разом з [PERSON] , [INFO] , вели спільне господарство. (а.с.12). Являючись спадкоємцем за законом першої черги, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на майно, що успадковується, а саме сертифікат на право на земельну часку (пай), про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 04.10.2019 року № 1741/01-16 (а.с. 13) Втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 № 0102836 на ім`я [PERSON] , виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 30.04.1996 року № 224, підтверджується публікацією в Балтській районній газеті «Народна трибуна» № 41 (12387) від 12.10.2019 року (а.с. 41-42). Згідно довідок приватних нотаріусів Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. № 2056/01-16 від 07.11.2019 року (а.с. 34), Смірнової Н.С. № 875/01-16 від 18.11.2019 року (а.с. 36), та довідки державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №1578/01-16 від 26.11.2019 (а.с.39), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що [PERSON] на момент смерті бабусі [PERSON] проживала разом з нею, вела спільне господарство, суд вважає, що позивач фактично вступила у володіння спадковим майном. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , однак в зв`язку із втратою правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), який б підтверджував право спадкодавця на вищевказану земельну частку (пай), яку вона отримав у спадок, нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивачки цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved