Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим у якому вказує, що 13.09. 2007 року мiж ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договiр № N80AT00000179, за умовами якого банк зобовє'язався надати позичальнику кредитнi кошти на строк з 13.09.2007 року по 12.09.2014 року включно, у виглядi не поновлюваної лiнiї у розмiрi 16666,25 доларiв США зi сплатою за користування кредитом вiдсоткiв у розмiрi 0,83% на мiсяць на суму залишку заборгованостi за кредитом, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити вiдсотки та iншi платежi. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 13.09. 2007 року мiж ЗАТ КБ «ПриватБанк» та нею, [PERSON], укладено договiр поруки. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2010 року яке залишено без змiн ухвалою апеляцiйного суду Запорiзької областi вiд 09.09.2010 позов 3АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено, і з останнього стягнуто на користь банку заборгованiсть за кредитним договором № DN80AT00000179 вiд 13.09.2007 року у cyмi 154697,00 грн., і в рахунок погашення вказаної звернуто стягнення на предмет застави - автомобiль Chevrolet Lachetti NF 193, реєстрацiйний номер [NUMBER], який належить на правi власностi [PERSON], а крім того, розiрвано кредитний договiр № DN80AT00000179 вiд 13.09.2007 року, укладений мiж ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Звернувшись у 2009 році до суду з вказаним вище позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» скористався правом достроково вимагати з позичальника заборгованості за кредитним договором, а отже , було змінено строк виконання основного зобовязання. Відтак з дати звернення до суду з позовом до боржника за кредитним договором кредитор мав протягом 6-ти місяців звернутися з вимогою і до поручителя. Між тим, банк ніяких вимог протягом вказаного року до поручителя не висував. Крім того, з розірванням кредитного договору припиняються зобовязання сторін у договорі, а отже, і договір поруки припинив свою дію у порядку ч.1 ст. 559 ЦК України. Позивачка просить суд визнати припиненими правовідносини за договором поруки від 13.09.2007 року № DN80AT00000179 укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] У судовому засіданні адвокат позивача завалені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що ні позичальник, ні поручитель належним чином зобовязання за кредитним договорам не виконали, і тому кредитний договір діє до повного виконання зобовязань за ним. Крім того, відповідно до умов п.11 Договору поруки визначено, що сторони дійшли згоди, що строк в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу встановлюється протягом 5 років, а тому оскільки строк виконання основного зобовязання визначено 12.09.2014 року, то строк звернення банку до суду до солідарного боржника сплине лише 13.09.2019 року, тому Договір поруки діє до теперішнього часу і відсутні підстави для визнання його припиненим, а тому просить відмовити у заваленні позову. Відповідач [PERSON] у заяві до суду просив розглядати справу у його відсутність. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 13.09.2007 року мiж ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договiр № N80AT00000179, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитнi кошти на строк з 13.09.2007 року по 12.09.2014 року включно, у виглядi непоновлюваної лiнiї у розмiрi 16666,25 доларiв США зi сплатою за користування кредитом вiдсоткiв у розмiрi 0,83% на мiсяць на суму залишку заборгованостi за кредитом, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити вiдсотки та iншi платежi. У забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 13.09.2007 року мiж ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договiр поруки, згідно умов якого вона зобовязалася відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] своїх зобовязань за вказаним кредитним договором. [PERSON] припустився порушень умов кредитного договору , у звязку з чим утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2010 року позов 3АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено, і з останнього стягнуто на користь банку заборгованiсть за кредитним договором № DN80AT00000179 вiд 13.09.2007 року у cyмi 154697,00 грн., а також у рахунок погашення вказаної суми звернуто стягнення на предмет застави - автомобiль Chevrolet Lachetti NF 193, реєстрацiйний номер [NUMBER], який належав йому на правi власностi [PERSON], а крім того, розiрвано кредитний договiр № DN80AT00000179 вiд 13.09.2007 року, укладений мiж ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Дане рішення залишено без змiн ухвалою апеляцiйного суду Запорiзької областi вiд 09.09.2010 року, і набрало законної сили. Відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК Укрaїни порука припиняється пiсля зaкiнчення строку, встановленого в договорi поруки. У разi, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести мiсяцiв вiд дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК Укрaїни строком є певний перiод у часi, зi спливом якого пов'язана дiя чи подiя, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, мiсяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим. з настанням певної подiї, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказiвкою на подiю, яка має неминуче настати (статтi 251,252 ЦК Укрaїни). Отже, умови договору поруки про її дiю до повного припинення вcix зобов'язань боржника не означають установлення строку припинення поруки в розумiннi ст. 251 ЦК Укрaїни, тому в цьому разi пiдлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести мiсяцiв вiд дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У разi змiни кредитором на пiдставi ч. 2 ст. 1050 ЦК Укрaїни строку виконання основного зобов'язання передбаченого ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимiсячний строк пiдлягає обрахуванню вiд цiєї дати. 3азначена правова позицiя висловлена Верховним Судом України у постаиовi № 6-1599цс15 вiд 03.02.2016 року. Так, вiдповiдно до умов п. 2.3.3. кредитного договору банк має право змiнити умови договору - зажадати вiд позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й вiдсоткiв за його користування; розiрвати договiр у судовому порядку у разi затримання сплати частини кредиту та/ або вiдсоткiв, істотного порушення умов договору. У звязку з порушенням умов кредитного договору позичальником, ЗАТ КБ «ПриватБанкн вiдповiдно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованостi звернувшись у 2009 роцi до Ленiнського районного суду м. Запорiжжя з позовом до Прянiчнiкова І.0. про стягнення всієї заборгованостi за кредитним договором № DN80AT0000179 вiд 13.09.2007 року та його розiрвання. Biдaтак банк змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому шестимісячний строк пiдлягає обрахуванню саме вiд цiєї дати. Відповідно до умов договору поруки вiд 13.09.2007 року визначено, що він діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк iснування самого зобов'язання поруки. Таким чином, i право кредитора, i обовязок поручителя по його зaкiнченнi припиняються, а це означає, що жодних дiй щодо реалiзацiї цього права, в тому числi застосування примусових заходiв захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Сплив шести мiсяцiв вiд дня настання строку виконання основного зобов'язання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до поручителя з позовом. Якщо договiр поруки припинився, iнститут позовної давностi застосовано бути не може, тому що всі права та обов'язки за цим договором слiд вважати припиненими. Такої правової позицiї дiйшов Верховний Суд України, зокрема у постановi вiд 17.09.2014 року у справi № 6-6цс14 та постановi №6-170цс14 вiд 17.09.2014 року. Kpiм того, Верховний Суд України 17.09.2014 року ухвалив постанову у справi № 6-53цс14 та зробив правовий висновок про таке. Анaлiз ч. 4 СТ. 559 ЦК Укрaїни дає пiдстави для висновку про те, що строк дiї поруки (будь-який iз зазначених у частинi четвертiй статтi 559 ЦК Укрaїни) не є строком захисту порушеного права, а є строком iснування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, пiсля закiнчення якого вони припиняються. Це означає, що зi збiгом цього строку (який є преклюзивним) жодних дiй щодо реалiзацiї свого права за договором поруки, у тому числi застосування судових заходiв захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. 3 огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацiю даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченнi частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести мiсяцiв вiд дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинностi поруки cлiд розумiти як предявлення креднтором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованостi за боржника, однак i в такому разi кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести мiсяцiв вiд дня настання строку виконання основного зобовязання. Таким чином, зaкiнчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести мiсяцiв вiд дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року вiд дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дiї поруки не звернувся з позовом до поручителя. За таких обставин v банку виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з сiчня 2009 року, протягом наступних шести мiсяцiв. Таким чином, порука припинилася, оскiльки банк не предявив вимоги до поручителя протягом шести мiсяцiв вiд дня настання строку виконання основного зобов'язання (з моменту звернення банком до суду з позовною вимогою у сiчнi 2009 року). Слід зауважити, що ПАТ КБ «ПриватБанк» вернувся з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 12.02.2015 року, але даний позов ухвалою суду від 04.01.2017 року залишено без розгляду на підставі заяви ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, вiдповiдно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель вiдповiдає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Згiдно рiшення Ленiнського районного суду м. Запорiжжя вiд 15.04.2010 року кредитний договiр № DN80AT00000179 вiд 13.09.2007 рокурозiрвано, стягнуто з позичальника заборгованiсть, звернуто стягнення на предмет застави. Зазначене рiшення суду набрало законної сили 09.09.2010 року. Вiдповiдно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разi розiрвання договору зобовязання сторін припиняються. Частиною 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що якщо договiр розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняеться з моменту набраиня рiшенням суду про розiрвання договору законної сили. Таким чином, було припинено зобовязання сторін за кредитним договором, а тому договiр поруки, укладений мiж Банком та [PERSON] на забезпечення, виконання кредитного договору, припинив свою дiю в порядку ч.1 ст. 559 ЦК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже, на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у сумі 551,20 грн,

Outcome: approved