Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вони з відповідачем [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в періоди з 1998 року по вересень 2004 року, з вересня 2007 року по жовтень 2012 року, з липня 2013 року по вересень 2015 року. [INFO] у них народилася донька [PERSON] При реєстрації народження дитини відомості про батька були записані з її слів. З вересня 2015 року відповідач [PERSON] не визнає себе батьком вказаної дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. В позові [PERSON] просить визнати [PERSON] батьком [PERSON], та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, та пояснив суду, що він дійсно являється батьком [PERSON], [INFO], також згоден платити аліменти на її утримання у вказаному в позовній заяві розмірі. Вислухавши пояснення сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню. Судом встановлено, що сторони в періоди з 1998 року по вересень 2004 року, з вересня 2007 по жовтень 2012 року та з липня 2013 по вересень 2015 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, проживали [ADDRESS]. В період фактичних шлюбних відносин, була зачата донька, [PERSON], яка народилася [INFO]. Як вбачається із копії актового запису про народження від 22 грудня 2004 року № 05 при реєстрації народження [PERSON] відомості про її батька були записані зі слів матері. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідач [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] Частиною 1 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За наведених обставин суд вважає батьківство [PERSON] стосовно народженої позивачкою [PERSON] дитини - [PERSON], [INFO], доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає з дитиною та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач визнав розмір аліментів, які позивач просить стягнути з нього на утримання їх сина. Частиною 2 статті 182 СК України, в редакції яка діяла до 08 липня 2017 року, встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 08 липня 2017 року встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві, але не менше встановленого законом розміру. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню: на користь позивача - судові витрати в сумі 640 гривень 00 копійок; на користь держави - витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved