Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування спільною частковою власністю, третя особа - ЖКП "Азовжилкомплекс", посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.2004 року їй належить 6/20 частини квартири [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1994 року, зареєстрованого в Маріупольському БТІ 17.02.1995 року відповідачі також є власниками вищевказаної квартири, зокрема: 5/20 частин належить [PERSON], 4/20 - [PERSON] та 5/20 частини - [PERSON]. [ADDRESS] складається з трьох ізольованих житлових кімнат. Відповідачі проживають в квартирі, але комунальні послуги по квартирі не оплачують з 2010 року. В даний час між ними сформувався такий порядок користування квартирою: вона займає житлову кімнату 8 площею 15,15 кв.м., відповідач [PERSON] і [PERSON] займають житлову кімнату 2, площею 17,14 кв.м, а відповідач [PERSON] займає житлову кімнату 9, площею 17,82 кв.м. В займаних ними кімнатах знаходяться всі їх особисті речі. У зв'язку з тим, що у неї з відповідачами складаються неприязні стосунки і проживання в квартирі та користування нею є дуже складним, відповідачі відмовилися їй дати згоду на укладення окремого договору найму, просить суд визначити порядок користування квартирою, зобов»язати третю особу укласти окремий договір найму з нею і відкрити особовий рахунок на жилу кімнату 8, площею 15,15 кв.м. і змінити умови договору найму згідно порядку зайняття ними жилих кімнат. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили задовольнити позов повністю. Окрім того, позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, зокрема правову підставу подання позову - ст.358 ЦК України, і просила суд виділити їй у користування житлову кімнату літ.8 площею 15,15 кв.м. в квартирі [ADDRESS], а службові приміщення - туалет, ванну кімнату, коридор, кладову, кухню, залишити в спільному користуванні сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і не заперечував проти виділення позивачці в користування кімнати, яку вона просить в спільній квартирі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти встановлення запропонованого позивачкою порядку користування спірною квартирою, обгрунтовуючи це неможливістю спільного проживання великої кількості осіб в одній квартирі. Представник третьої особи - Пріщепа А.О., що діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до положень ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до роз'яснень, які викладені у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 грудня 2004 року, 6/20 частки квартири [ADDRESS] належать на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 листопада 2004 року, виданого четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою за № 1- 5926, позивачці [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 грудня 1994 року бюро приватизації житла ЖКГ комбінату «Азовсталь», квартира [ADDRESS] [PERSON], 20,15 кв.м. та членам його сім'ї [PERSON] - 20,15 кв.м., [PERSON] - 20,15 кв.м. і [PERSON] - 20,15 кв.м Як вбачається з копії особового рахунку [NUMBER], в квартирі [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат площею 17,14 кв. м., 15,15 кв.м. та 17,8 кв.м. Враховуючи, що позивачка є співвласником квартири [ADDRESS], площа кімнати, яку вона просить виділити у її користування, відповідає розміру належної їй часткі у праві спільної власності на даний об'єкт нерухомого майна, проте сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку користування спільним майном, тому суд вважає за можливе виділити у користування [PERSON] житлову кімнату літ.8, площею 15,15 кв.м. в спірній квартирі, що не порушує прав інших співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а інші підсобні приміщення - залишити у спільному користуванні співвласників квартири. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] про неможливість виділення в користуванні позивачки кімнати літ.8 в спірній квартирі через те, що в квартирі зареєстровані і проживають окрім них ще і їхні неповнолітні діти та дружина відповідача [PERSON], так як на право володіти, користуватися і розпоряджатися належною на праві приватної власності часткою спірної квартири позивачкою, це не впливає. На підставі викладеного,

Outcome: approved