Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні допитана як свідок [PERSON] пояснила, що 28.04.2012 року виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 01. У них 11.01.2014 року народився син [PERSON]. Сімейне життя не склалось через різні несумісні характери та погляди на життя, що призводило до сварок, прикрих непорозумінь, між ними постійно виникали взаємні образи, кожен живе своїм життям, сторони разом не проживають. Шлюбні відносини між ними не підтримуються від жовтня 2014 року, спільне сімейне господарство не ведеться, тому примирення, подальше спільне проживання та збереження сімї позивачка вважає неможливим та недоцільним. Крім того, відповідач не виконує батьківських обовязків, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та примусове стягнення аліментів. Дитина в подальшому будепроживати з позивачкою. Прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу та сплати аліментів на дитину в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 17.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. 28 квітня 2012 року виконавчий комітет Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстрував шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ № 074841. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-ОК № 261531 у [PERSON] та [PERSON] 11.01.2014 року народився син [PERSON]. Згідно із довідкою № 49 від 13.03.2015 року, виданої виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області склад сімї [PERSON] складається з сина [PERSON], [INFO]. Згідно із довідкою № 50 від 13.03.2015 року, виданої виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області на утриманні [PERSON] знаходиться її дитина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття поваги та любові, сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують та не бажають поновлювати подружні відносини, що свідчить про те, що сімя фактично розпалася. Від спільного проживання у подружжя є син, який проживає з позивачем. Спору майнового характеру між сторонами немає. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сімя фактично розпалась, вважає, що немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, негативно впливати на розвиток дитини, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання\~ дітей. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач не заперечував проти позову, а також не надав жодних доказів щодо свого стану здоровя, наявності на утриманні інших дітей. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст.88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач при подачі до суду позовної заяви про стягнення аліментів була звільнена від сплати державного мита, однак при подачі до суду позовної заяви про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп та просить сплачені нею під час звернення до суду судові витрати стягнути з відповідача, тому суд в порядку ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача\~ на користь позивача та в дохід держави судовий збір. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved