Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

В позові просять: 1)достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 18 травня 2007 року без №, укладений між [PERSON] і ПП «Міловське», площею 0,667га, що розташована на території Міловської сільської ради та додаткову угоду від 28 листопада 2016 року між [PERSON] і ПП «Міловське» про внесення змін до вказаного договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6320284000:02:000:0065 та скасувати державну реєстрацію права користування земельної ділянки; 2)достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 18 травня 2007 року без №, укладений між [PERSON] і ПП «Міловське», площею 0,7551га, що розташована на території Міловської сільської ради та додаткову угоду від 27 квітня 2017 року між [PERSON] і ПП «Міловське» про внесення змін до вказаного договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6320284000:02:000:0424 та скасувати державну реєстрацію права користування земельної ділянки; 3)достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 18 травня 2007 року без №, укладений між [PERSON] і ПП «Міловське», площею 1,4222га, що розташована на території Міловської сільської ради та додаткову угоду від 28 листопада 2016 року між [PERSON] і ПП «Міловське» про внесення змін до вказаного договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 632028000:02:000:0064 та скасувати державну реєстрацію права користування земельної ділянки. В обґрунтування вказують про те, що первинні договори оренди цих земельних ділянок були укладені строком на 10 років. Пізніше дізналися про те, що існують ще додаткові договори оренди цих земельних ділянок (додаткові угоди), які вони не укладали. Тому не можуть надати суду оригінали цих додаткових угод, оскільки їх не укладали. Оскільки і інша сторона додаткових угод - ПП «Міловське» не надає оригінали цих угод, тому не мають можливості довести підробку їх підписів шляхом проведення почеркознавчої експертизи. Тому посилаються на істотне порушення умов договорів з боку відповідача ПП «Міловське», а саме невиплату ним орендної плати за користування земельними ділянками за весь період з 2016р. по 2019р. включно, що носить систематичний характер. Відповідач ПП «Міловське» 09.09.2020р. надав відзив, яким позов не визнав. Зазначив, що спірні договори є укладеними та підданими державній реєстрації в порядку, визначеному законом, тобто є діючими. Вказав, що починаючи з 2016р. позивачі відмовились отримувати орендну плату за спірними договорами оренди землі, яку до цього справно отримували у повному обсязі. При цьому, орендна плата за спірними договорами є нарахованою кожному позивачеві за 2016-2019р.р. Виконуючи свій обов'язок по здійсненню виплати орендної плати позивачам за користування земельними ділянками, відповідач кожного року направляв на адреси останніх листи із запрошенням до ПП «Міловське» для отримання орендної плати. Право на отримання орендної плати кореспондується з обов'язком її отримати. Однак, позивачі умисно не отримують орендну плату, при цьому достовірно усвідомлюючи, що така плата їм нарахована відповідачем. Тобто позивачі умисно порушують умови договору, а саме вчиняють умисні дії для створення штучних, таких, що не відповідають фактичним обставинам, підстав для звернення до суду з позовом з метою дострокового розірвання спірних договорів. Вважає звернення позивачів до суду безпідставним, оскільки відповідач таких порушень не вчиняв, навпаки своєчасно нараховував орендну плату позивачам за спірними договорами, однак останні, зловживаючи своїм правом на отримання цієї плати, умисно ухиляються від її отримання (а.с. 91-95). Представник позивачів просила справу розглянути за її та позивачів відсутності, позов просила задовольнити в повному обсязі (а.с. 158). Представник відповідача ПП «Міловське» надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнав (а.с. 191). Відповідач відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області просив розглянути справу без участі представника відділу, не заперечував щодо задоволення позовної заяви (а.с. 89). Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 18.05.2007 року між [PERSON] та ПП «Міловське» в особі директора Янжула Ю.О. укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,6670га на строк 10 років. Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, був зареєстрований 13.12.2007р. (а.с. 162-165). Висновком Балаклійського районного відділу земельних ресурсів від 08.08.2007р. визнано можливим здійснити державну реєстрацію договору оренди землі між [PERSON] та ПП «Міловське» (а.с. 161). Від імені позивача [PERSON] і відповідача ПП «Міловське» 18.05.2007р. складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 166, 167). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.12.2018р. вбачається, що державним реєстратором 15.12.2016р. було зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди б/н, виданого 18.05.2007р. ПП «Міловське», та додаткової угоди, виданої 28.11.2016р. ПП «Міловське», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33002203 від 19.12.2016р. Строк дії на 25 років, а саме від 28.11.2016р. по 28.11.2041р., орендар ПП «Міловське», орендодавець [PERSON] , предметом оренди є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,6670га (а.с. 13, 14). 18.05.2007 року між [PERSON] та ПП «Міловське» в особі директора Янжула Ю.О. укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,7551га на строк 10 років. Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, був зареєстрований 13.12.2007р. (а.с. 170-173). Висновком Балаклійського районного відділу земельних ресурсів від 08.08.2007р. визнано можливим здійснити державну реєстрацію договору оренди землі між [PERSON] та ПП «Міловське» (а.с. 160). Від імені позивача [PERSON] і відповідача ПП «Міловське» 18.05.2007р. складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 174, 175). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.12.2018р. вбачається, що державним реєстратором 12.05.2017р. було зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди б/н, виданого 18.05.2007р. ПП «Міловське», та додаткової угоди, виданої 27.04.2017р. ПП «Міловське», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35166295 від 15.05.2017р. Строк дії на 25 років, а саме від 27.04.2017р. по 27.04.2042р., орендар ПП «Міловське», орендодавець [PERSON] , предметом оренди є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,7551га (а.с. 15-17). 18.05.2007 року між [PERSON] та ПП «Міловське» в особі директора Янжула Ю.О. укладений договір оренди земельної ділянки площею 1,4222га на строк 10 років. Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, був зареєстрований 19.09.2007р. (а.с. 180-183). Висновком Балаклійського районного відділу земельних ресурсів від 08.08.2007р. визнано можливим здійснити державну реєстрацію договору оренди землі між [PERSON] та ПП «Міловське» (а.с. 179). Від імені позивача [PERSON] і відповідача ПП «Міловське» 18.05.2007р. складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с. 184, 185). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.12.2018р. вбачається, що державним реєстратором 15.12.2016р. було зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди б/н, виданого 18.05.2007р. ПП «Міловське», та додаткової угоди, виданої 28.11.2016р. ПП «Міловське», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33005794 від 19.12.2016р. Строк дії на 25 років, а саме від 28.11.2016р. по 28.11.2041р., орендар ПП «Міловське», орендодавець [PERSON] , предметом оренди є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,4222га (а.с. 18, 19). Сторони визнають, що між ними були укладені вказані 3-ри договори оренди земельних ділянок. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Договори оренди укладаються у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких повинен знаходитися в орендодавця, другий - в орендаря. Таким чином примірники договорів повинні знаходитися у сторін угоди. Однак, по факту, у них вони відсутні, суду їх надати вони не змогли. Позивачі посилалися на неукладення додаткових угод, що означає неможливість існування у них примірників угод. Відповідач посилається на передачу своїх примірників цих угод адвокату, який їх до цього часу їм не повернув. Позивачі визнають про те, що за таких обставин вони не можуть довести неукладення ними додаткових угод в судовому порядку, внаслідок відсутності оригіналів угод для проведення почеркознавчої експертизи їхніх підписів. З матеріалів справи також вбачається, що позивачі звертались до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення за обставинами: невстановлена особа підробила підписи в договорах оренди земельної ділянки та додаткових угодах до них, зокрема, між [PERSON] , [PERSON] та ПП «Міловське», якими продовжено строк, в результаті чого в Державному реєстрі речових прав зроблені відповідні записи про реєстрацію договорів (додаткових угод), що на думку [PERSON] та [PERSON] не відповідає дійсності (а.с. 28). Між тим наразі матеріали справи не містять даних, що обставини, на які посилались позивачі у заяві про вчинене кримінальне правопорушення встановлені в кримінальному провадженні. Оскільки не встановлено підроблення додаткових угод, а у державному реєстрі речових прав містяться відомості про те, що право оренди спірних земельних ділянок виникло (було зареєстровано) на підставі договорів оренди від 18.05.2007р. та додаткових угод від 28.11.2016р. та 27.04.2017р. (а.с. 13-19), тому позивачі виходять з існування вказаних угод. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час реєстрації права оренди земельних ділянок) державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. За змістом ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час реєстрації права оренди земельних ділянок) реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об'єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об'єкта. Реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії та які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій. Таким чином, у Відділі з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області в електронному вигляді повинна зберігатися реєстраційна справа, яка серед іншого повинна містити відскановані з оригіналів копії оспорюваних правочинів, в тому числі додаткових угод, оригінали яких повинні були надаватися при здійсненні їх державної реєстрації. Однак, на адвокатський запит Короткової А.О. Відділ повідомив про відсутність правових підстав для надання копій спірних додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок з реєстраційної справи (а.с. 24, 25, 26, 27). Таким чином, судом встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договори оренди земельних ділянок від 18.05.2007р., 28.11.2016р. та 27.04.2017р. між позивачами та ПП «Міловське» було укладено додаткові угоди до вказаних договорів, якими було внесено зміни щодо строку їх дії, який було продовжено до 2041р. та 2042р. Тобто додаткові угоди є невід`ємними частинами договорів оренди земельних ділянок та похідними від них. Позивачі у зв`язку з неможливістю доведення недійсності додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, звернулись до суду з вимогою про їх дострокове розірвання разом з договорами оренди у зв`язку з істотним порушенням їх умов з боку ПП «Міловське» (невиплата ним орендної плати за користування земельними ділянками, що носить систематичний характер). Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Положеннями ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Договорами оренди земельних ділянок від 18.05.2007р., укладених між [PERSON] і ПП «Міловське», [PERSON] і ПП «Міловське» було встановлено, що орендна плата за користування земельними ділянками вноситься 1 раз на рік орендарем у грошовій формі та розмірі 1,5% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки, орендар сплачує орендну плату щороку - після збирання врожаю, прибутковий податок з одержаного доходу за надання земельної ділянки в оренду - платить орендодавець, а також податок на землю (а.с. 162-165, 170-173, 180-183). Як вбачається з інформації про державну реєстрацію 15.12.2016р. права оренди цих земельних ділянок, орендна плата було встановлена в розмірі 4% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки (а.с. 13-19). На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема у строк, передбачений договором оренди землі. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постановах від 12 лютого 2012 року у справі № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та підтриманим об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі вказували, що відповідачем не сплачено орендну плату за весь період з 2016р. по 2019р. включно, тобто з моменту укладення додаткових угод до договорів оренди. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неналежне виконання (невиконання) умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підтвердження належного виконання договірних зобов'язань представником відповідача ПП «Міловське» суду надано відомості нарахування та виплати орендної плати за майно та землю № 2-9, відповідно до яких: у 2016, 2017, 2018, 2019р.р. [PERSON] за кожен рік нараховано 2045грн., утримано 368,10грн., належить до видачі 1676,90грн.; у 2016, 2017, 2018, 2019р.р. [PERSON] за кожен рік нараховано 2045грн., утримано 368,10грн., належить до видачі 1676,90грн. (а.с. 112-127). При цьому, надані відомості не містять підпису позивачів про отримання нарахованої орендної плати. Позивачі розмір нарахованої їм орендної плати не заперечували, однак вказували, що відповідачем орендна плата їм не виплачувалась, що підтверджується також наданими відомостями, в яких зазначено про наявність заборгованості перед орендодавцями на кінець кожного року, сумарна сума якої на кінець 2019р. склала 6707,60грн. перед кожним позивачем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, відповідач ПП «Міловське» повинен був спростувати належними доказами твердження позивачів про несплату орендної плати, однак у матеріалах справи такі докази відсутні. ВідповідачПП «Міловське», вказуючи про виконання ним у 2016-2019 роках зобов'язання щодо виплати орендної плати у повному обсязі, не надав суду належних та допустимих доказів отримання позивачами у вказаний період часу орендної плати у визначеному розмірі, що заперечувалося й самими позивачами. Посилання відповідача на свідоме небажання позивачів, які умисно не отримують орендну плату, виконувати зі свого боку умови договорів оренди з метою штучного створення підстав для дострокового їх розірвання є безпідставними та такими, що не доведені належними та допустимими доказами. Так, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Спір стосується правочину, укладеного самим власником з орендарем, тому його відносини з контрагентом мають договірний (зобов`язальний) характер, що зумовлює і можливі способи захисту прав. Частиною 1 ст. 532 ЦК України визначено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Зі змісту договорів оренди земельних ділянок, до яких було укладено додаткові угоди, не вбачається місця виконання орендарем зобов'язання зі сплати орендної плати орендодавцю, тобто сторонами його не було встановлено. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора. Відтак належним місцем виконання зобов'язання зі сплати орендної плати є місце проживання позивачів. Саме на ПП «Міловське» діючим законодавством та умовами договорів оренди було покладено обов`язок своєчасно та в повному обсязі здійснювати платежі за користування спірними земельними ділянками (орендну плату). Однак, з матеріалів справи не вбачається виконання орендарем грошового зобов`язання по сплаті орендної плати відповідно до закону за місце проживання позивачів шляхом направлення поштового грошового переказу на адресу проживання орендодавців, вказану в договорах оренди земельних ділянок, іншу адресу їх проживання,таких доказів ПП «Міловське» суду не надало. Натомість, відповідачем було надано копії листів ПП «Міловське» від 13.12.2018р. на адресу [PERSON] та [PERSON] щодо отримання щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою (паєм) за 2017-2018р.р. на підтвердження внесення відповідної орендної плати (а.с. 104-109), проте доказів отримання вказаних листів та орендної плати позивачами відповідачем не надано. Також було надано копії листів ПП «Міловське» від 18.07.2020р. на адресу [PERSON] та [PERSON] щодо отримання щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою (паєм) за 2016, 2017, 2018, 2019р.р. на підтвердження внесення відповідної орендної плати, які було направлено 30.06.2020р. та отримано позивачами 03.07.2020р. (а.с. 96-103, 110). Проте дата відправлення не відповідає вихідній даті листів, а також часу виплати орендної плати, яка згідно договорів оренди, до яких було укладено додаткові угоди, повинна виплачуватися щороку - після збирання врожаю. Відповідачем ПП «Міловське» не підтверджено направлення кожного року на адресу позивачів листів із запрошеннями. Тому, навіть виплата заборгованості по орендній платі у повному обсязі за 2016-2019р.р. у 2020 році не може свідчити про належне виконання відповідачем умов укладених договорів оренди. Тим більш, листи було направлено позивачам 30.06.2020р. після подання ними вказаного позову до суду та відкриття провадження у справі, тому ця обставина не спростовує висновків суду. Суд зазначає, що з наданої відповідачем копії рекомендованого повідомлення не вбачається якого саме вмісту та змісту поштове відправлення було отримано позивачами 23.06.2020р., тому навіть не може надати оцінку цьому доказу (а.с. 111). Таким чином, надані відповідачем ПП «Міловське» запрошення позивачам отримати щорічний розрахунок (орендну плату) за користування земельними ділянками за 2016-2019р.р. не підтверджують її отримання позивачами або їх відмови від її отримання. Відповідно до частини першої статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Тобто підприємство мало можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо позивачі ухилялись від прийняття виконання зобов`язання. Проте таких дій ПП «Міловське» не вчинило, відповідних доказів суду не надано. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2019 року у справі 616/871/15-ц (провадження № 61-13941св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вищезазначене свідчить про те, що відповідач ПП «Міловське» не вчиняв належних дій, передбачених чинним законодавством, спрямованих на виконання умов договорів оренди та додаткових угод до них в частині здійснення позивачам плати за користування земельними ділянками, хоча обов'язок з виплати орендної плати у передбачених договором розмірі та строки покладається на орендаря. Подавати заяви чи скарги у зв'язку із невиконанням орендарем істотних умов договорів є правом, а не обов'язком позивачів. ПП «Міловське» повинно було вчинити всі належні та необхідні дії з метою своєчасної та повної оплати орендних платежів, у тому числі за 2016-2019 роки, на підтвердження фактичного виконання ним умов договорів оренди та додаткових угод до них, проте належних та допустимих доказів, які б свідчили про виконання своїх обов`язків за спірними правочинами за оспорюваний період по сплаті позивачам орендної плати надано не було. Крім того, із відповіді Головного управління ДФС у Харківській області ДФС України від 17.12.2018р. вбачається, що згідно інформації, отриманої з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми доходів/джерела виплачених доходів та утримання податків, відомості щодо нарахування та виплати будь-яких доходів по [PERSON] та [PERSON] за період 2016-2018р.р. податковим агентом ПП «Міловське» відсутні (а.с. 20). Виплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, систематичне невиконання якої є підставою для його розірвання. Судом встановлено, що відповідач ПП «Міловське» не сплатив орендну плату за 2016-2019 роки, не виконавши своїх зобов`язань, що свідчить про систематичну несплату в повному обсязі орендної плати на користь позивачів за вказаними договорами оренди земельних ділянок та додатковими угодами до них, що відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України є підставою для припинення права користування земельними ділянками шляхом розірвання договорів оренди земельних ділянок, а також додаткових угод до них. Відповідно до ч. 8 ст. 30 ЦПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги. Задоволення основної вимоги за позовом є підставою для задоволення її похідної вимоги про скасування державної реєстрації права. Згідно частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, проводиться державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За таких обставин, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, є наслідком розірвання договорів оренди та додаткових договорів до них, на підставі яких було проведено державну реєстрацію такого права, а також є належним способом захисту прав позивачів та узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved