Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Есхарівської селищної ради Чугуївського району, Харківської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що з 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після реєстрації шлюбу з [PERSON], їй присвоєно прізвище [PERSON]. Після розірвання шлюбу їх донька, [PERSON], залишилась проживати разом з позивачем і перебуває на її утриманні і в подальшому також буде проживати разом з нею. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] зовсім не цікавився життям своєї доньки, не кажучи вже про надання матеріальної допомоги на її утримання та має заборгованість по виплаті аліментів. Позивач вважає, що зазначені нею обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 2006 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис 05 (а.с. 7). Шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області 17 лютого 2010 року, актовий запис № 14 (а.с. 8). Після реєстрації шлюбу з [PERSON], позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 26.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 342, а.с. 13) Після розірвання шлюбу їх донька, [PERSON], залишилась проживати разом із позивачкою і перебуває на її утриманні і в подальшому також буде проживати разом з нею, факт того, що [PERSON] проживає разом з матір'ю, та факт того, що з 2010 року батько [PERSON] ніколи не приходив до місця проживання позивача підтверджується довідками від 04.02.2016 року (а.с. 9-10). Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-III, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов'язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 Сімейного кодексу України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] зовсім не цікавився життям своєї рідної доньки, не кажучи вже про надання матеріальної допомоги на її утримання. 02.10.2014 року Чугуївським міським судом Харківської області було видано виконавчий лист № 2-3057/10 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 27.10.2010 року до досягнення дитиною повноліття, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Розрахунку заборгованості по аліментах відповідач ухиляється від сплати аліментів протягом всього періоду стягнення. Станом на 01.12.2015 року заборгованість по аліментах складає 17651 грн. 80 коп. (а.с 11). Також, з місця навчання [PERSON] було надано Довідку №01-22/07 від 12.01.2016 року з якої вбачається, що батько з сім'єю не проживає, участі у вихованні доньки не бере (а.с. 12). Окрім невиконання обов'язків, покладених на [PERSON] судом та законом, він не виконує і інші батьківські зобов'язання: не піклується про духовний і фізичний розвиток [PERSON], нічого не знає про її стан здоров'я, інтереси. [PERSON] не тільки не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а й не спілкуються з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначені позивачем обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також другі особи. На підставі викладеного та у відповідності з ч. 4, 5 ст. 19, ст.ст. 164, 165, СК України, ст.ст. 6, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved