Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора в Закарпатській області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті, 12 жовтня 2014 року, її чоловіка, [PERSON], залишилося спадкове майно, в тому числі й житловий будинок №6, що розташований по вул. Гірській в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі такого їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інший спадкоємець першої черги спадкування за законом, [PERSON], відмовився від отримання спадщини після смерті [PERSON], який являвся йому батьком, на користь позивачки. Просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка, а саме, на житловий будинок №6, разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташовані по вул. Гірській, в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Судові витрати по справі залишає за собою. Позивачка - [PERSON], в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача, Верхньоводянської сільської ради, Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак секретар виконкому - [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх представника. Позовні вимоги визнає. Представник третьої особи без самостійних вимог Рахівської держнотконтори також в судове засідання не з`явився, державний нотаріус [PERSON] надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить дану спрасву розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування, зокрема згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Судом встановлено, що 12 жовтня 2014 року помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №179150 від 13 жовтня 2014 року. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на житловий будинок №6, розташований по вул. Гірська, в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Оскільки спадщина за померлим [PERSON] відкрилася 12 жовтня 2014 року, цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом являються позивачка [PERSON], яка згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №140258 від 07 червня 2016 року являлася його дружиною та третя особа [PERSON], який являвся його сином. [PERSON] своєю заявою відмовився від отримання спадщини після смерті батька, на користь своєї матері, позивачки у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1274 Цивільного Кодексу України. Копію заяви-відмови приєднано до матеріалів справи. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно, суд звертаєя увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснювалися в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, будинок побудований у 1980 році. З довідки №263 від 09.06.2016 року виконкому Верхньоводянської сільської ради, встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці 0,15 га. за адресою: вул. Гірська буд. №6 в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, згідно запису в погосподарській книзі, числився в цілому за громадянином [PERSON]. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не являвся об'єктом самочинного будівництва. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. \~ Судом встановлено, що позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги спадкування за законом, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті [PERSON], що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 44348285 від 05.07.2016 року. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інший спадкоємець відмовився від отримання спадщини на її користь, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved