Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона по 18 травня 2017 року працювала в Смілянському районі електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго». Оскільки після звільнення з нею не проведено повного розрахунку, [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь 31125 грн. 75 коп. заборгованості по заробітній платі за період з 1 лютого по 18 травня 2017 року та 12649 грн. 94 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18 травня по 19 липня 2017 року. В судове засідання сторони не з'явились, в направлених до суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності. Позивач зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в зв'язку з її виплатою. Оскільки повний розрахунок було проведено 25 липня 2017 року, просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 19783 грн. 76 коп. за період з 19 травня по 24 липня 2017 року. Представник відповідача позов не визнала в частині стягнення середнього заробітку, оскільки не проведення розрахунку з працівником у день звільнення сталося не з вини закладу, а у зв'язку з відсутністю фінансування. Повний розрахунок з позивачем було проведено 25 липня 2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з трудової книжки [PERSON] у відповідності з наказом № 16-п/д від 17 травня 2017 року позивача з 18 травня 2017 року звільнено з роботи за власним бажанням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. На підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу у день звільнення належних звільненому працівникові сум, підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналогічні норми містяться і в Постанові Пленуму ВСУ № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", у відповідності з п. 20 якої установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У відповідності з довідкою Смілянського району електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» № 1070 від 21 серпня 2017 року, 25 липня 2017 року [PERSON] виплачено заборгованість по заробітній платі в сумі 31125 грн. 75 коп. Проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулюють правовідносини, які склались між сторонами та вивчивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено строки розрахунку із позивачем при її звільненні, а саме розрахунок було виплачено через 67 днів після звільнення позивача. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку із позивачем. Згідно з довідкою цього ж підприємства № 1015 від 10 серпня 2017 року середній заробіток позивача складав 295 грн. 28 коп. в день. Враховуючи, що повний розрахунок з [PERSON] було проведено 25 липня 2017 року, з відповідача на користь позивача належить стягнути 19783 грн. 76 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (67х295,28= 19783,76). Так як позивач при зверненні до суду з позовом про захист порушеного трудового права звільнена від сплати судових витрат, суд згідно вимог ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне відшкодувати ці витрати за рахунок відповідача. На підставі наведеного, ст. 117 КЗпП України,

Outcome: approved