Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Віньковецької селищної ради Хмельницької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Віньковецька державна нотаріальна контора, відділ Держземагентства у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання недійсним правовстановлюючого документа на землю. Позивачка, з урахуванням змінених позовних вимог, просила: визнати недійсним Державний акт серії ЯГ № 991994 від 12.12.2009 року, виданий на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 149/2008-р від 13.05.2008 року, на право власності на земельну ділянку площею 2,5009 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, на ім'я [PERSON], яка померла 03 серпня 2009 року; визнати недійсним розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 149/2008-р від 13.05.2008 року в частині надання дозволу на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку згідно свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відповідно до сертифіката серії ХМ 0287067, номер земельної ділянки № 41, площею 2.50 га (рілля) із земель колишньої СС «Заслав»я», на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області; визнати за нею, [PERSON], право власності на земельну частку (пай), розміром 2,66 га по колишньому СС «Заслав`я», що розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 03 серпня 2009 року; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВРА № 010888 від 05.08.2010 року, видане Віньковецькою державною нотаріальною конторою Хмельницької області на ім`я [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1868. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що 30 березня 1999 року помер її батько [PERSON], який був зареєстрований та проживав в [INFO]. 03 серпня 2009 року померла її мати [PERSON], яка також була зареєстрована та проживала в [INFO]. Позивачка [PERSON] проживала на день смерті разом із нею, а тому в силу ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України є такою що прийняла спадщину. Після смерті матері вона звернулась до Державної нотаріальної контори з метою переоформлення спадщини, та отримала Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) серії ЯГ № 991994 від 12.12.2009 року. Однак під час реєстрації земельної ділянки виявилось, що у даному правовстановлюючому документі на право власності на земельну частку (пай) існує ряд помилок щодо номеру, площі та розташування земельної ділянки, а також і у первісних документах - розпорядженні Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 149/2008-р від 13.05.2008 року та технічній документації. На звернення до відділу Держземагентства із заявою про надання витягу на дану земельну ділянку позивачці було відмовлено, оскільки документи не відповідають вимогам, встановленим законом. Після повторного звернення до відділу Держземагентства [PERSON] було надано розширену та обгрунтовану відповідь про те ,що в Державному акті на право власності на земельну частку (пай) серії ЯГ № 991994 від 12.12.2009 року існують помилки щодо номеру, площі та розташування земельної ділянки, а також і у первісних документах - розпорядженні Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 149/2008-р від 13.05.2008 року та технічній документації. З цього слідує, що згідно розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації від 27.03.1997 року батькові позивачки [PERSON], із земель колишнього СС «Заслав`я» було видано сертифікат серії ХМ № 0287067 від 02.04.1997 року на земельну частку (пай), площею 2,66 умовно кадастрових гектари, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 41, яка розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно списку громадян, власників сертифікатів, які не витребували свої земельні частки (пай) і мають право оформити Державні акти на право приватної власності на землю, в установленому законом порядку [PERSON] зазначений у даному Списку за № 3 із вказаним належним йому номером сертифікату серії ХМ № 0287067. Але згідно Експлікації земель в межах ділянок, на яких запроектовані земельні частки (паї) ,площа земельної ділянки, надана [PERSON] складає - 1,1123 га та має № 63, яка розташована на території Віньковецької селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У той же час [PERSON] набула права на прийняття спадщини та фактично прийняла її, але в зв'язку з допущеними помилками при наданні дозволу на її узаконення та виготовленні Державного Акту на право власності на земельну частку (пай) вона за життя отримала правовстановлюючий документ, який необхідно на сьогодні визнати недійсним. Після смерті матері [PERSON] залишилась єдиною спадкоємицею її майна за законом, також прийняла спадщину і переоформила її із вищезазначеними помилками , та через те ,що у даному документі також вказана земельна ділянка із усіма вище зазначеними помилками, дане свідоцтво слід визнати недійсним. Отже, до спадкового майна належить: земельна ділянка по колишньому СС «Заслав'я», розміром, 2,66 га, в умовних кадастрових гектарах, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Віньковецької селищної ради, Віньковецького району Хмельницької області на яку сьогодні у позивачки відсутній правовстановлюючий документ. З цих причин вона не має змоги зареєструвати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовні заяві, та просили задовольнити. Представник відповідача, Віньковецької селищної ради, селищний голова [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради. Представник третьої особи, відділу Держземагентства у Віньковецькому районі, [PERSON] у суді пояснила, що спочатку із заявою про виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку із земель СТОВ «Добробут» смт. Віньківці звернулась [PERSON] , тобто мати позивачки , та їй було видано Державний акт серії ЯА №968580 на право власності на земельну ділянку №41. Потім [PERSON] переоформила спадщину після свого чоловіка [PERSON] і знову звернулась із заявою про виготовлення Державного акта. Однак при видачі розпорядження Віньковецькою райдержадміністрацію, виготовленні земельної документації та видачі Державного акта були допущені помилки у зазначені площі , номера земельної ділянки , місця її розташування, і фактично земельна документація була виготовлена не на спадкову земельну ділянку, а повторно на земельну ділянку самої [PERSON] , і дані обставини при реєстрації Державного акта не було належним чином перевірено ні реєстратором ДЗК , ні спеціалістами Держкомзему. Тому на публічні кадастрові карті чітко видно накладки земельних ділянок одна на одну з різними кадастровими номерами. Крім того , [PERSON] пояснила ,що оскільки останній не витребуваний пай значиться під № 62, наступна земельна ділянка , яка може бути наділена згідно сертифіката , належного [PERSON], буде №63. Третя особа, державний нотаріус Віньковецької районної державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявилась. Представник співвідповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, залучений до розгляду справи ухвалою суду від 24.04.2015 року, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився також, причини неявки до суду не повідомив. Заслухавши позивачку, представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено наступне. Позивачка [PERSON] народилась 24 липня 1955 року , та її батьками були [PERSON] та [PERSON]. 30 березня 2009 року в смт. Віньківці помер [PERSON], а 03 серпня 2009 року -- [PERSON] . Як вбачається із технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) , в натурі (на місцевості ) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області , протоколом розподілу земельних часток (паїв ) між громадянами , власниками сертифікатів на території Віньковецької селищної ради (по СТОВ «Добробут») за [PERSON] значиться сертифікат №0287573 , номер земельної частки №41 , площа земельної частки (паю ) -- 2,50. Відповідно до довідки Віньковецького відділу Хмельницької регіональної філії ДП Центр ДЗК, земельні ділянці, яка знаходиться на території Віньковецької селищної ради в 17 зоні, земельні частці №41, що належить [PERSON], присвоєно кадастровий номер 0030030. На підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації від 03.11.2003 року №192/2003-р , 20 лютого 2007 року [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №968580, площею 2,50 га ,що розташована на території Віньковецької селищної ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно плану меж земельної ділянки із кадастровим номером 6820655100170030030, межа від А до Б землі гр. [PERSON] , від Б до А землі колективної власності колишнього КСП . Згідно відмітки на даному Державному акті нотаріуса Віньковецької держнотконтори [PERSON] , 05.08.2010 року за №1866 видано свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого земельна ділянка переходить у власність [PERSON]. Відповідно до списку громадян, власників сертифікатів, які не витребували свої земельні частки (паї ) і мають право оформити державні акти на право приватної власності на землю, [PERSON] як член спілки селян « Заслав»я» був власником сертифіката ХМ № 0287067 , на право на земельну частку (пай ) розміром 2,66 га на території Віньковецької селищної ради. Після його смерті спадщину прийняла дружина [PERSON] , яка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом АВР № 664057 , та спадкове майно , на яке видано свідоцтво, складається із земельної частки (паю ) розміром 2,66 умовних кадастрових гектари в колективній власності спілки селян «Заслав»я » смт. Віньківці Хмельницької області без визначення меж цієї частки.Земельна частка (пай ) належала спадкодавцеві на підставі сертифікату ХМ № 0287067 на право на земельну частку (пай) ,виданий Віньковецькою райдержадміністрацією Хмельницької області від 02.04.1997 року, що підтверджується спадковою справою №281 до майна [PERSON] , яка надана на запит суду Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом. 13 травня 2008 року Віньковецькою районною державною адміністрацією було видано розпорядження за №149/2008-р «Про виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв ) згідно свідоцтв про право на спадщину», яким було надано дозвіл громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів ,що посвідчують право на земельні ділянки з земель бувшої колективної власності власникам земельних часток (паїв ) (спадкоємцям згідно свідоцтв про право на спадщину ) , у тому числі [PERSON] Аполіні Феліксівні відповідно до сертифіката ХМ № 0287067 , номер земельної ділянки (рілля ) №41 площею 2,50 га. Після цього на підставі заяви [PERSON] та вищезазначеного розпорядження було виготовлено та видано 12 грудня 2009 року Віньковецькою районною державною адміністрацією Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №991994 , розміром 2,5009 га ,що розташована на території Віньковецької селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] :17:\~003: 0053 . Згідно плану меж земельної ділянки із цим кадастровим номером , площа якої 2,5009 га , межа від А до Б землі гр. [PERSON] , від Б до А землі загального користування , та відповідно до відмітки на даному Державному акті нотаріуса Віньковецької держнотконтори [PERSON] , 05.08.2010 року за №1868 видано свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого земельна ділянка переходить у власність [PERSON]. 03 серпня 2009 року в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивачки [PERSON], яка була власником земельних ділянок площею 2,50 га, кадастровий номер 6820655100:17:003:0030 та 2,5009 га, кадастровий номер 6820655100:17:003:0053, розміщених на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району, після чого спадщину успадкувала позивачка та отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно , зокрема й свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВРА № 010888 на приватизовану земельну ділянку розміром 2,5009 га ,що належала померлі на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 991994 , виданого 12.12.2009 року . Отже, судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем майна померлої матері [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із померлою на одному погосподарському номері та отримала Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, земельні ділянки площею 2,5009 га, кадастровий номер 6820655100:17:003:0030 та 2,5009 га кадастровий номер 6820655100:17:003:0053, майновий пай. Інших спадкоємців немає. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-БВ № 116074; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-БВ № 124795; копією паспорта позивачки; заповітом від 13.04.1999 року, із якого слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом НАЕ № 678126; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 968580, виданим 20.02.2007 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 192/2003-р від 03.11.2003 року на імя [PERSON], згідно якого остання є власником земельної ділянки площею 2,50 га, на території Віньковецької селищної ради; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 991994, виданим 12.12.2009 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 149/2008-р від 13.05.2008 року на імя [PERSON], згідно якого остання є власником земельної ділянки площею 2,5009 га, на території Віньковецької селищної ради; та іншими матеріалами спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON], наданих на запит суду. Однак, при видачі розпорядження Віньковецькою районною державною адміністрацією щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв ) згідно свідоцтв про право на спадщину , а саме [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] , та в подальшому при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв ) в натурі (на місцевості ) землевпорядною організацією, були допущені помилки , та неправильно зазначено номер земельної ділянки №41, її площу 2,5009 га замість 2 ,66 га , продубльовано межі, що призвело до накладок земельних ділянок одна на одну, і що чітко видно на Публічні кадастрові карті України. Внаслідок допущених помилок Державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства у ВІньковецькому районі 28.02.2015 року позивачці [PERSON] відмовлено у наданні витягу для реєстрації права власності у звязку з тим ,що документи не відповідають вимогам , встановленим законом . Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позивач як спадкоємець померлої за заповітом, має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінивши досліджені докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавиця [PERSON] за свого життя згідно земельного сертифіката ХМ № 0287067 набула право на земельну частку (пай) розміром 2,66 га після смерті чоловіка [PERSON] , проте земельна документація по виготовленню Державного акту та власне правовстановлюючий документ оформлений з помилками , у звязку з цим позивачка , переоформивши на своє імя право власності після смерті матері, позбавлена можливості зареєструвати його у встановленому порядку та отримати земельну ділянку в натурі ( на місцевості ). Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт серії ЯГ № 991994 від 12.12.2009 року та розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 149/2008-р від 13.05.2008 року в частині, що стосується видачі даного акту , слід визнати недійсним. Крім того , з наведених вище підстав слід визнати також недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВРА № 010888 від 05.08.2010 року, видане Віньковецькою державною нотаріальною конторою Хмельницької області на ім`я [PERSON], що зареєстровано в реєстрі за № 1868. При цьому суд керується положеннями ст.1301 ЦК України , згідно якої свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Тобто ,за змістом цієї статті свідоцтво про право на спадщину може бути визнане недійсним тільки в судовому порядку за позовом зацікавленої особи. Серед підстав визнання свідоцтва недійсним дана стаття прямо називає лише відсутність права спадкування у особи, на ім'я якої було видане свідоцтво (наприклад, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, які давали б їй підстави для закликання до спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване). Проте свідоцтво може бути визнане недійсним "також в інших випадках, встановлених законом", що дозволяє стверджувати про те, що перелік підстав визнання свідоцтва недійсним не є вичерпним і може бути розширений шляхом аналізу й тлумачення інших норм спадкового права. Зокрема, підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його неуповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми та змісту свідоцтва; тощо. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, а відтак вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved