Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], просить визнати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON], недійсним внаслідок його фіктивності. Позивач повідомляє, що з відповідачкою перебуває в шлюбі з 16 грудня 2011 року. Шлюб він укладав, знаходячись у виправній колонії, в якій відбуває покарання за вчинений злочин. Під час спілкування з відповідачкою він наполягав на реєстрації шлюбу. Переконував її в тому, що бажає створити сім'ю, але наміру такого не мав. Мета його полягала в тому, щоб покращити своє існування у виправній колонії. Він сподівався, що реєстрація шлюбу допоможе йому зменшити строк відбування покарання. Позивач та його представник просять справу розглядати в їх відсутності, вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка в останнє судове засідання не з'явилась. Надіслала заяву, в якій визнає заявлені позивачем вимоги, просить справу розглядати без її участі. Судове засідання проведено у відсутності сторін та їх представника без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Суд, дослідивши заяву позивача, представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити 16 грудня 2011 року укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 475. При укладенні даного шлюбу сторони не мали наміру створити сім'ю в дійсності, придбати права та обов'язки подружжя. Про це заявляє у позові [PERSON] та пише у заяві [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]). Позивач укладенням шлюбу бажав поліпшити своє перебування у виправній колонії шляхом отримання дозволу на зустріч з дружиною, відпочити, розважитись. Створити повноцінну сім'ю не мала наміру і відповідачка, про що вона повідомляє у письмовій заяві, надісланій суду. Як до укладення, так і після укладення шлюбу вони разом не проживали за однією адресою. За час перебування в шлюбі спільного майна не нажили, спільних дітей вони не мають. Відповідно до положень частини першої статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Положеннями частини другої статті 40 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року роз'яснює, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Положення частини першої статті 44 Сімейного кодексу України передбачають, що у випадках, передбачених статтями 39 - 41 цього кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Крім того, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує приписи частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України відповідно до яких обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, проаналізувавши всі наявні докази у їх сукупності, наведені та встановлені у судовому засіданні факти та відповідні ним правовідносини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 16 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 475, недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved