Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до ПАТ «Перший український міжнародний банк», третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 06.07.2020 року позивач від колег по роботі дізналась, що до Вінницького обласного центру зайнятості 03.07.2020 року надійшла за місцем примусового виконання постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т. Л. 30.06.2020 року у виконавчому провадженні № 58387921. Вищевказана постанова приватного виконавця винесена на підставі виконавчого напису № 1323, виданого 21.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Згідно виконавчого напису необхідно стягнути з боржника, яким є: [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 14 822,56 гривень. За постановою приватного виконавця у ВП № 58387921 із заробітної плати позивача також мають примусово утримати витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 403,27 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1 482,26 грн. Позивач зазначає, що жодних договорів із Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» у неї ніколи не було. З інформації зазначеній у постанові приватного виконавця від 30.06.2020 року у виконавчому провадженні № 58387921, також неможливо встановити підставу боргу в розмірі 14 822,56 грн. Позивач за офіційними каналами телефонного зв`язку та електронної пошти з 06.07.2020 року по 16.07.2020 року, намагалась отримати інформацію про підстави вчинення виконавчого напису та отримати документи що з ним пов`язані у приватного виконавця Павелків Т.Л. та приватного нотаріуса Хара Н.С., але по даний час вони не надали їй офіційних документів та від їх надання ухиляються, посилаючись на нотаріальну таємницю. В телефонній розмові повідомили лише, що це кредитна заборгованість перед банком. Позивач у справі вважає, що виконавчий напис № 1323 виданий 21.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 21.07.2020 року відкритио провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 05.08.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. належним чином завірені документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №1323, виданий 21.01.2019 року приватним нотаріусом Хара Н.С. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Перший український міжнародний банк» в судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2017 року позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, серії [NUMBER] від 16.09.2017 року. Як вбачається із супровідного листа від 30.06.2020 року приватним виконавцем Павелків Т.В., на адресу [PERSON] та АТ "Перший Український Міжнародний Банк" направлена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.06.2020 року. 07.07.2020 року [PERSON] звернулась до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. із заявою про надання постанови про відкриття викнавчого провадження з ідентифікатором доступу до матеріалів виконавчого провадження а також матеріали виконавчого напису №1323, виданого 21.01.2019 року приватним нотаріусом Хара Н.С., за яким було відкрито виконавче провадження № 58387921. З інформації, наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вбачається, що виконавчий напис за №1323 від 21.01.2019 року. про звернення стягнення з [PERSON] на суму 14 322,56 грн. заборгованості за кредитним договором від 21.12.2013 року №85019406461 на користь АТ «Банк РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», вчинений на підставі довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.01.2019 р., копії статуту ПАТ «Перший український міжнародний банк» у новій редакції, затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів (протокол №80 від 27.11.2018 року), витягу з наказу ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 24.07.2015 р. №749 ОС про прийняття [PERSON] на посаду начальника Відділу післясудової роботи Управління юридичного стягнення Департаменту стягнення кредитів ПУМБ Головний офіс м. Київ, довіреності ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 11.04.2018 р., виданої [PERSON] на представлення інтересів ПАТ «Перший український міжнародний банк», інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 21.01.2019р., повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) від 21.01.2019 р., копії паспорта громадянина України [PERSON] , заяви ПАТ «Перший український міжнародний банк» про вчинення виконавчого напису Вих. 321 від 15.01.2019 р., виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №85019406461, пропозиції укласти договір (оферти) для надання кредиту на оплату товару від 21.12.2013 р., письмової вимоги (повідомлення) ПАТ «Перший український міжнародний банк» вих. №238 від 30.11.2018 р. Згідно виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №85019406461, станом на 15.01.2019 р. сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором від 21.12.2013 року №85019406461 становить 14 322,55 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5 683,91 грн., прострочена заборгованість за комісією 3 863,66 грн., прострочена заборгованість за процентами 0,8 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту 4 774,18 грн. Станом на 09.11.2018 р. заборгованість не погашена. 21.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинений виконавчий напис за №1323 про звернення стягнення з [PERSON] на суму 14 322,56 гор. заборгованості за кредитним договором від 21.12.2013 року № 85019406461 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк». У даному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 15.01.2018 р. по 15.01.2019 р, сума заборгованості складає 14 322,55 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5 683,91 грн., прострочена заборгованість за комісією 3 863,66 грн., прострочена заборгованість за процентами 0,8 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту 4 774,18 грн. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, правове значення має не лише перевірка додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком, а й перевірка доводів боржника в повному обсязі та встановлення обставин, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). В той же час, відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» слідує, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 з послідуючими змінами, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, додаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається з виписки з рахунку [PERSON] за кредитним договором №85019406461, у ній не вказано суми заборгованості із зазначенням строків її погашення, крім того нотаріусу не було надано оригіналу кредитного договору. Також нотаріусом при здійсненні виконавчого напису не з`ясовано чи не пропущено заявником строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що виконавчий напис від 21.01.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за №1323 про звернення стягнення з [PERSON] на суму 14 322,56 грн. заборгованості за кредитним договором від 21.12.2013 року № 85019406461 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» є таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840, 80 грн. та 420,40 грн. витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, слід стягнути з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved