Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. У позові посилалася на те, що 16 жовтня 2013 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено Договір-Заявку про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті №7509/370-13, відповідно до якого вона внесла суму вкладу в розмірі 8 989,49 доларів США із нарахуванням та виплатою процентів за ставкою 9,50% річних, на строк з 16.10.2013 року по 21.10.2014 року. В подальшому, 02 липня 2014 року між ними укладено Договір-Заявку про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 міс. в іноземній валюті №300131/79329/1-14. На виконання умов договору, нею було внесено суму вкладу на депозит в розмірі 3 320,92 євро із нарахуванням та виплатою процентів за ставкою 9,50% річних, на строк з 02.07.2014 року по 02.08.2014 року. Незважаючи на закінчення строку дії договорів, відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не повернув належні їй кошти разом із нарахованими відсотками. Під час неодноразового звернення до Банку їй стало відомо про те, що відомості відносно неї відсутні у базі даних вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Постановою Правління НБУ від 17 грудня 2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» Оскільки у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» введено тимчасову адміністрацію, вона 17 лютого 2016 року звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] із заявою про включення до реєстру вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та виплати належного відшкодування за вкладом. Однак, жодної відповіді на свій лист вона не отримала. Отже, своїми діями Банк фактично відмовився від включення її до реєстру вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та виплати гарантованої суми відшкодування. У зв'язку із вище викладеним, просила визнати її вкладником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до договорів №7509/370-13 від 16.10.2013р. та №300131/79329/1-14 від 02.07.2014 р. про банківський строковий вклад (Депозит) «Класік» в іноземній валюті в сумі 8 989,49 доларів США з нарахованими відсотками в сумі 1 708 доларів США та 3 320,92 євро з нарахованими відсотками в сумі 342,28 євро. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» включити її до списків вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вказаними договорами. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просив слухати справу у його відсутність та у відсутність його довірительки. Також в судове засідання не з'явилися відповідачі, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Надали письмові заперечення на позовну заяву. Просили в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що 16 жовтня 2013 року між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено Договір-Заявку про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті №7509/370-13, відповідно до якого вона внесла суму вкладу в розмірі 8 989,49 США із нарахуванням та виплатою процентів за ставкою 9,50% річних, на строк з 16.10.2013 року по 21.10.2014 року (а.с.46,47). В подальшому, 02 липня 2014 року між позивачкою таБанком укладено Договір-Заявку про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 міс. в іноземній валюті №300131/79329/1-14 (а.с.6). Відповідно до умов договору, [PERSON] внесла на депозит суму вкладу в розмірі 3 320,92 євро із нарахуванням та виплатою процентів за ставкою 9,50% річних, на строк користування вкладом по 02.08.2014 року (а.с.7). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою ст.. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною першою ст.1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. 17 вересня 2015 року рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №171 у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» введено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Банк «Фінанси та Кредит» - [PERSON]. Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. № 230, «Про початок процедури ліквідації AT «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит». Повноваження ліквідатора делеговано відповідачу-2 Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатору AT «Банк «Фінанси та Кредит» - [PERSON]. 17 лютого 2016 року позивачка звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] із заявою про включення її до реєстру вкладників AT «Банк «Фінанси та Кредит» та виплати належного відшкодування за вкладом. Однак вказана заява Уповноваженою особою була проігнорована та жодних коштів позивачці повернуто не було. Таким чином, [PERSON] було фактично відмовлено у включені до реєстру вкладників AT «Банк «Фінанси та Кредит» та в отриманні гарантованої суми відшкодування. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Пунктом 1.4 Положення № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно п.1.17 розділу IV Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №174 (далі Інструкція №174), за операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формується та роздруковується відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) на паперовому носії, який видається клієнту. За операціями з видачі готівки із застосуванням банкомата формується і роздруковується чек банкомата на вимогу клієнта. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Отже, підтвердженням факту укладання договорів №7509/370-13 від 16.10.2013р. та №300131/79329/1-14 від 02.07.2014 р. про банківський строковий вклад (Депозит) «Класік» в іноземній валюті, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є квитанції №7 від 16 жовтня 2013 року та №9 від 02 липня 2014 року. Із заперечень відповідачів вбачається, що у зв'язку із ненадходженням на рахунок Банку коштів у сумі 3000 євро, за договором №300131/79329/1-14, було порушено кримінальне провадження внесене в ЄРДР №12014260000000595 від 28 липня 2014 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 ч.2 КК України, а отже вважають, що саме винна особа повинна нести відповідальність за вчинене та відшкодувати завдану шкоду. Проте, на думку суду, твердження відповідачів є помилковим, адже з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку спричинена шкода вищезазначеним злочином. Вкладник має право вимоги до банку про повернення вкладу за договором банківського вкладу з урахуванням нарахованих процентів згідно умов укладеного договору та застосуванням наслідків, передбачених договором та законом, у разі порушення банком своїх зобов'язань за договором. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 06 квітня 2016 року у справі № 6-352цс-16. Також суд вважає безпідставним посилання представників відповідачів з приводу того, що позивачці були достроково повернуті кошти за договором №7509/370-13 в розмірі 8 989,49 доларів США,оскільки доказів на підтвердження вказаного факту суду не надали. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, з урахуванням умов укладених із відповідачем-1 договорів №7509/370-13 від 16.10.2013р. та №300131/79329/1-14 від 02.07.2014 р., суд вважає, що [PERSON] є вкладником AT «Банк «Фінанси та Кредит», у зв'язку із чим Банк зобов'язаний повернути їй суму вкладів в розмірі 8989,49 доларів США та 3 320,92 євро. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Отже, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові. Згідно п.2 Договорів про банківський строковий вклад, позивачці підлягає нарахування та виплата процентів за час користування Банком коштами за процентною ставкою 9,50 % річних, що становить 1 708 доларів США та 342,28 євро. Порядок відшкодування вкладів вкладникам банків врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. за №4452-VI. Згідно з п.16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з п. 17 ст.2 Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс-15. Згідно ч.1 ст.26 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Уповноважена особа Фонду відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Відповідно до ст. 27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", -протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Згідно п.2.6. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку протягом процедури ліквідації неплатоспроможного банку може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) належних їм сум відшкодування у межах гарантованої суми, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати, зміну особи вкладника та інформацію зі зміненими реквізитами вкладників. Враховуючи, що всупереч вимог закону відомості про особу позивача -вкладника AT «Банк «Фінанси та Кредит» із сумами банківських вкладів за договорами №7509/370-13 від 16.10.2013р. та №300131/79329/1-14 від 02.07.2014 р. не було включено до реєстру, належним способом захисту порушеного права в рамках подібних правовідносин, є саме зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора AT «Банк «Фінанси та Кредит» подати додаткову інформацію про вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування, в разі встановлення судом під час розгляду справи факту необґрунтованості не включення окремого вкладника банку до переліку вкладників. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved