Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтерсах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, звернувся до суду з цим позовом та просив припинити право [PERSON] постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10,00 га, вартістю - 560000,0 грн., наданої йому для організації селянського (фермерського) господарства в межах Хрипівської сільської ради Чернігівської області та повернути земельну ділянку до земель державної власності. Також просив скасувати державний акт на право постійного користування землею та запис в книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею (громадянами) для ведення селянського (фермерського) господарства на території Городнянської районної Ради народних депутатів. Крім того, просив стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Чернігівської області сплачений судовий збір. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до рішення 19\~сесії 21\~скликання Городнянської\~районної Ради\~народних депутатів\~Городнянського району\~Чернігівської області\~від 20.01.1994\~року громадянину\~[PERSON] надано\~у постійне\~користування земельну\~ділянку площею\~10,0\~га на\~території Хрипівської\~сільської ради\~поза межами\~населеного пункту\~для ведення\~селянського (\~фермерського )\~господарства. Вказана земельна ділянка у відповідності до ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України відноситься до земель сільськогосподарського призначення. У подальшому [PERSON] отримав державний акт на право постійного користування землею, зареєстрував фермерське господарство, але у 2011 році діяльність фермерського господарства припинив, спірну земельну ділянку за цільовим призначенням не використовував. Після припинення фермерського господарства державний акт на право постійного користування не вилучався, не скасовувався, право постійного користування не припинялося. Оскільки добровільно [PERSON] не відмовлявся від права користування земельною ділянкою, а земельна ділянка не використовується за призначенням та заросла деревами, прокурор просить припинити це право в судовому порядку. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник особи, в інтересах якої заявлений позов, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в судове засідання подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовну заяву підтримав повністю. У судове засідання відповідач не прибув, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та про визнання позову в частині вимог припинення права користування земельною ділянкою та скасування державного акту на право користування спірною землею. При цьому просив відмовити у частині вимог про стягнення з нього судових витрат, зважаючи на те, що він відноситься до категорії осіб, яких звільнено від сплати судового збору. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши в судовому засіданні прокурора, дослідивши в\~судовому засіданні\~всі наявні\~матеріали справи\~та надані\~докази,\~суд дійшов\~висновку,\~що визнання\~позову не\~порушує права\~та інтереси\~інших осіб,\~а позовні\~вимоги є\~обґрунтованими,\~виходячи з\~наступного. З дослідженої в судовому засіданні фотокопії державного акта на право постійного користування землею серії ЧН № 18, виданого 31 травня 1994 року встановлено, що [PERSON], який проживає в [INFO], на підставі рішення 19 сесії 21 скликання Городнянської районної Ради народних депутатів Городнянського району Чернігівської області від 20 січня 1994 року надана у постійне користування земельна ділянка площею 10,0 га, яка розташована на території Хрипівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення селянського ( фермерського ) господарства. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 18. ( а.с. 8 ). Дослідженням архівного витягу з розпорядження райдержадміністрації від 10 червня 1996 року № 206 встановлено, що Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області згідно ст. 8 Закону України Про селянське ( фермерське ) господарство від 20.12.1991 року зареєструвала фермерське господарство ЛІФ [PERSON] с. Півнівщина Городнянського району. ( а.с. 13 ). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, державну реєстрацію фермерського господарства ЛІФ припинено, відповідні відомості внесено до реєстру за № 10441110002000432 від 16.05.2011 року. ( а.с. 14-16 ). Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Городнянському районі від 25.05.2018 року № 10-25-0.25-733/105-18; інформації Городнянської районної державної адміністрації від 25.05.2018 року № 01-25/649 та інформації Хрипівської сільської ради від 24.05.2018 року № 01-08/138 відомості про скасування державного акту на право постійного користування землею серії ЧН № 18, виданого 31 травня 1994 року, визнання його недійсним, або розпорядження (рішення) органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування про вилучення зазначеної в акті земельної ділянки та добровільної відмови від неї [PERSON] - відсутні ( а.с. 17-19 ). Згідно із ч. 1 ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] тривалий час не використовує виділену йому в користування земельну ділянку за цільовим призначенням, що призвело до заростання її деревами. Вказане завдає шкоди економічним інтересам держави. Факт тривалого неналежного використання спірної земельної ділянки підтверджено відповідним актом від 24.07.2018, складеним комісією у складі в.о. старости Хрипівської сільської ради та членів вуличних комітетів с.Хрипівка. У ході обстеження земельної ділянки встановлено, що [PERSON] надано в постійне користування землю площею 10 га на території Хрипівської сільської ради Городнянського району. Водночас вказана земельна ділянка не використовується, заросла самосійкою дерев - береза, вільха. (а.с.26,27) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» невжиттям заходів щодо боротьби з бур'янами є допущення появи небажаної трав'янистої рослинності, яка негативно впливає на розвиток культурних рослин, призводить до поширення шкідників і хвороб або не дає можливості використовувати землі за призначенням. Невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - це невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень). Тобто землекористувач може порушити вимоги законодавства щодо цільового використання земельної ділянки у т.ч. і шляхом невикористання земельної ділянки (пасивна поведінка), що і має місце в даному випадку, оскільки ділянка не використовується взагалі. Згідно ст. 143 ЗК України використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, не усунення допущених порушень законодавства, забруднення земель є підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку. За таких обставин заявлені прокурором вимоги, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки наявність земельної ділянки, що не використовується за призначенням для вирощування сільськогосподарської продукції, а заростає бурянами, завдає шкоди економічним інтересам держави. За таких умов суд вважає, що визнання позовних вимог відповідачем в частині припинення права користування земельною ділянкою та скасування державного акту на право користування спірною землею не суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~томупозов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час судового розгляду судом встановлено, що Прокуратурою Чернігівської області сплачено судовий збір у цій справі у розмірі більшому, ніж передбачено законом. Так, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, які мають бути оплачені судовим збором у загальній сумі 3524,0 грн. При цьому позивачем фактично сплачено судовий збір у цій справі двома платіжними дорученнями на загальну суму 8400,0 грн. За клопотанням прокурора, заявленим письмово, та в силу вимог ст. 7 Закону України "Про судовий збір" зайво сплачений позивачем судовий збір слід повернути Прокуратурі Чернігівської області Оскільки позовні вимоги про припинення права користування земельною ділянкою та скасування державного акту на право користування спірною землею задовольняються, сплачений Прокуратурою Чернігівської області судовий збір за розгляд цих позовних вимог у розмірі 3524,0 грн., в силу ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь Прокуратури Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved