Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

До Дергачівського районного суду Харківської області звернувся представник АТ КБ "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 62551,46 грн., що складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 49543,50 грн. та 3 % річних від простроченої суми за кредитним договором №SAMDN40000011953497 від 02.03.2007 у розмірі 13007,96 грн. Також, просить суд стягнути з відповідача судовий збір сплачений при зверненні до суду. Свої вимоги мотивує тим, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 02.03.2007 уклали кредитний договір №SAMDN40000011953497. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 143814,00 грн. на термін до 01.03.2014, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №SAMDN40000011953497. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. 23.11.2015 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14.04.2016 позов задоволено повністю та стягнуто заборгованість в розмірі 355449,02 грн. нараховану станом на 26.08.2011 року. Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Дергачівського районного суду Харківської області від 14.04.2016 року тобто за період з 02.03.2007 року по 26.08.2015 року, то за період після подання позовної заяви від 23.11.2015 року, з 24.11.2015 по 02.07.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі - 62551,46 грн., яка складається з наступного: - 49543,50 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; - 13007,96 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 02.03.2007 уклали кредитний договір №SAMDN40000011953497. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 143814,00 грн. на термін до 01.03.2014, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №SAMDN40000011953497. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. 23.11.2015 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14.04.2016 позов задоволено повністю та стягнуто заборгованість в розмірі 355449,02 грн. нараховану станом на 26.08.2011 року. Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Дергачівського районного суду Харківської області від 14.04.2016 року тобто за період з 02.03.2007 року по 26.08.2015 року, то за період після подання позовної заяви від 23.11.2015 року, з 24.11.2015 по 02.07.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі - 62551,46 грн., яка складається з наступного: - 49543,50 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; - 13007,96 грн. - 3 % річних від простроченої суми. За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року. Грошове зобов`язання відповідачами згідно рішення суду не виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості 3% річних та інфляційні втрати становлять 62551,46 грн., тому позов підлягає до задоволення. Крім того, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved