Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась у суд із вказаним позовом, в обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] не були в зареєстрованому шлюбі, але проживали довгий період разом. Від сумісного проживання мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що у 2010 році нею була подана позовна заява про стягнення з відповідача аліментів на хвору дитину. Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 21 червня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки інваліда дитинства [PERSON], [INFO] у розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з 06 травня 2010 року до зміни майнового становища сторін. Рішенням Кіровського міського суду Луганської області від 03 липня 2009 року [PERSON], 1991 року народження визнано недієздатною та встановлено її опікуном, [PERSON] У зв'язку з початком озброєного конфлікту на сході України, вони разом з донькою вимушені були переїхати та на даний момент перебуваємо на обліку в Управлінні соціального захисту населення Вовчанського району Харківської області. Вказала, що їх майновий стан значно погіршився у зв'язку з тим, що вони перемістились та вимушені наймати житло. Їх звичайний перебіг життя змінився. До того ж сума, яка призначена в 2010 році на даний момент не відповідає тим цінам на їжу, на ліки, що існують на даний момент. Їй відомо, що відповідач є пенсіонером та отримує пенсію, має постійний дохід. Тому вона просить збільшити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки інваліда дитинства [PERSON] [INFO] та стягувати на її користь з відповідача, щомісяця 1500 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву у якій, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, згідно фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 квітня 1991 року батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6) З копії довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААБ № 709813, вбачається, що [PERSON] є інвалідом 1 групи «А» з дитинства і за станом здоров'я потребує постійного лікування та стороннього догляду. (а.с.14) З рішення Кіровського міського суду Луганської області від 03 липня 2009 року, суд вбачає, що [PERSON], 1991 року народження визнано недієздатною та встановлено її опікуном, позивача по справі, [PERSON].(а.с. 13) З рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 21 червня 2010 року, вбачається, що стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки інваліда дитинства [PERSON], [INFO] у розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з 06 травня 2010 року до зміни майнового становища сторін.(а.с.12) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно з ч. 1 ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків повнолітньої дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що, відповідно до ст. 192 СК України,розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини у невеликому розмірі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2018 року складає 1762 грн. 00 коп. З відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні у суд із позовом звільнена від сплати судових витрат. Враховуючи наведене, на підставі ст. 192 СК України,

Outcome: approved