Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] . На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачка є його невісткою (дружиною його сина) та в 2009 року вселилася в будинок як член сім`ї власника, зареєстрована за вказаною адресою, однак без поважних причин не проживає в даному будинку з вересня 2017 року. Оскільки спільне життя сина та відповідачки не склалося, остання з вересня 2017 року переїхала на постійне проживання до своїх батьків в с. Личівка Волочиського району Хмельницької області, добровільно знятися із місця реєстрації відмовляється. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує повністю, просить провести заочний розгляд справи у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачки. Відповідачка, яка про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст. 64, 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якими є дружина наймача, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо), суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що позивач є головою двору за адресою [ADDRESS] , що підтверджується даними довідки № 463 від 07.11.2019 року, виданої старостою Шмирківського старостинського округу Наркевицької селищної об`єднаної територіальної громади. Згідно з даними довідки про склад сім`ї, виданою старостою Шмирківського старостинського округу Наркевицької селищної об`єднаної територіальної громади №446 від 25.10.2019 року та довідки ДМС управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 20.12.2019 року, відповідачка [PERSON] зареєстрована в зазначеному будинку з 01 грудня 2016 року. Встановлено, що відповідачка вселилася в житловий будинок [ADDRESS] як член сім`ї власника - невістка позивача [PERSON] , однак не проживає в житловому будинку та не користується ним без поважних причин понад один рік. Ці обставини підтверджуються даними акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №135 від 07.11.2019 року; довідкою №447 від 25.10.2019 року № 841 виданої старостою Шмирківського старостинського округу Наркевицької селищної об`єднаної територіальної громади Сліпчуком Т.І., показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що відповідачка більше одного року не проживає в будинку [ADDRESS] . З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутня в житловому будинку [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому втратила право користування цим житлом. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ЦПК України та підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved