Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа: відділ реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області, в якому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], а також просила покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить ? частина квартири за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який в ній фактично не проживає протягом останніх пяти років. У зв'язку з цим, позивач, як власник квартири, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене\~Конституцією України\~та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном і тому позивач вимушений звернутись до суду. Сторони до зали судових засідань не зявились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Від представника третьої особи за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу реєстрації Чугуївської міського ради Харківської області, та просить ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства. Суд, враховуючи клопотання сторін про розгляд справи без їх участі, а також відсутність заперечень з боку відповідача, вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність незявившихся осіб та вирішити спір за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.10.2008 року, належить на праві власності ? частина квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідач [PERSON] зареєстрований у вище вказаній квартирі, але станом на 30.07.2018 року, він в ній фактично не проживає протягом останніх 60 місяців, що підтверджується довідкою №7 від 30.07.2018 року, виданою керуючим директором ОСББ «Рєпінське», а також за підписами сусідів позивача (а.с. 16). Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але близько 5 останніх років в ній не проживає, його речей у даній квартирі немає, однак на нього продовжують нараховуватися комунальні платежі, які позивач вимушений сплачувати самостійно, участі в поліпшенні стану житлового приміщення за весь час реєстрації відповідача за вказаною адресою останній не брав, позивач самостійно утримує квартиру в належному стані, здійснює її поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Той факт, що за адресою квартири, ? частина якої належить позивачу, зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинний сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обовязків. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином, оскільки відповідач фактично в квартирі позивача не проживає, не здійснює оплату за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та, враховуючи те, що у позивача з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку, відповідач вважається таким, що втратив право користування квартирою позивача. Відповідно до вимог\~ст.\~7\~Закону України\~"Про\~свободу пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органів реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, суд на підставі\~ст.\~141\~ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача суму витрат по сплаті судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved