Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог - т. 1 а.с. 204): визнати недійсним договір комісії автомобіля «Хонда CR-V», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], укладений між [PERSON] та ТзОВ «Авто-Олімп» 11 вересня 2014 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу даного автомобіля, укладений між ТзОВ «Авто-Олімп» та [PERSON] 11 вересня 2014 року, на підставі якого було видано довідку-рахунок серії ВІА № 774037; визнати автомобіль «Хонда CR-V», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що за час їх з відповідачем [PERSON] шлюбу ними у спільну сумісну власність подружжя було набуто автомобіль «Хонда CR-V», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який було зареєстровано на ім'я [PERSON] Рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано 31 жовтня 2014 року. Як зазначено в позові, [PERSON] в ході розгляду Волочиським районним судом Хмельницької області цивільної справи про поділ майна подружжя дізналася, що вказаний автомобіль було відчужено її колишнім чоловіком- [PERSON]. на користь [PERSON] 11 вересня 2014 року. Даний факт підтверджується довідкою-рахунком № 774037 від 11 вересня 2014 року, виданої ТзОВ «Авто-Олімп». Посилаючись на п. 12 «Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», затвердженого Постановою КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200, позивач вказує, що видача довідки-рахунку на проданий автомобіль здійснюється виключно у випадку продажу його торгуючою організацією (суб'єктом господарювання) на підставі договору комісії, який передує подальшому договору купівлі-продажу. Як зазначено у позовній заяві, позивач вважає, що оспорювані правочини були укладені з метою приховати дане майно та уникнути його поділу між сторонами, як подружжям. [PERSON] вказує, що враховуючи вартість автомобіля, він є цінним майном, тому договори стосовно нього мали укладатись за її- позивача письмової згоди. Вказує, що такої письмової згоди вона не надавала та вважає, що оспорювані договори були укладені всупереч інтересів сім'ї. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. В ході розгляду справи судом було залучено до участі у справі у якості іншого відповідоча ТзОВ «Авто-Олімп». В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені вимоги з викладених у позові підстав, просили його задовольнити, оскільки [PERSON] не надавала своєї згоди на укладення правочинів щодо цінного майна - автомобіля, а тому такі правочини слід визнати недійсними, визнавши майно об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в суді проти позову заперечили, вважають його безпідставним та необгрунтованим. [PERSON] пояснив, що продав спірний автомобіль своїй матері- [PERSON] яка запропонувала йому кошти на лікування, на що він погодився і так вони і зробили, зазначив, що згоду у [PERSON] на продаж автомобіля він не брав, кошти пішли на його- [PERSON]. лікування. [PERSON] підтримала пояснення [PERSON], додавши, що проти позову заперечує в повному обсязі. Відповідач ТзОВ «Авто-Олімп» неодноразово повідомлявся судом про судові засідання у справі, однак вжитими судом заходами забезпечити явку представника ТзОВ «Авто-Олімп» в судове засідання не виявилось можливим, тому, за згоди учасників судового процесу, розгляд справи завершено у його відсутності на підставі наявних у справі та досліджених судом доказів. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. За змістом статті 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне. За статтею 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згідно з частиною четвертою статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Судом встановлено, що 24 січня 1987 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 31 жовтня 2014 року. 18 серпня 2009 року [PERSON] у період шлюбу було зареєстровано у ВРЕВ УДАІ м. Волочиськ УМВС України у Хмельницькій області автомобіль "Хонда CR-V", 2009 року випуску, номерний знак [NUMBER], на підставі довідки-рахунку ДДР666991 від 15 серпня 2009 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 11 вересня 2014 року відбулась перереєстрація вказаного транспортного засобу на нового власника - [PERSON], [INFO], за довідкою-рахунком ВІА № 774037 від 11 вересня 2014 року, відповідно до якої ТзОВ «Авто-Олімп» продало [PERSON] (матері відповідача [PERSON].) автомобіль «Хонда CR-V», 2009 року випуску, за ціною сто сорок тисяч гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, а ч. 2 ст. 65 передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. За правилами ч. ч. 3, 4 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого із подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язок для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використовується в інтересах сім'ї. Судом встановлено, а учасниками справи не заперечується той факт, що вищевказаний автомобіль, придбаний в період шлюбу [PERSON] і [PERSON], в силу ст. 60 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя. При відчуженні автомобіля, згідно довідки-рахунку ВІА № 774037, його вартість становила сто сорок тисяч гривень, що дає підстави суду стверджувати про реалізацію цінного майна. Письмової, або нотаріально посвідченої згоди на укладення договорів комісії та купівлі-продажу автомобіля [PERSON] чоловіку або іншим особам не надавалось, що підтвердив в судовому засіданні і [PERSON] З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недійсність договору купівлі-продажу автомобіля «Хонда CR-V», 2009 року випуску, номерний знак [NUMBER], на підставі якого було видано довідку-рахунок ВІА № 774037, так як такий всупереч вимогам закону вчинено стосовно цінного майна одним із подружжя без згоди другого з подружжя. Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Отже, за своєю правовою природою фактично за договором комісії власник майна доручає комісіонеру від його імені укласти в інтересах комітента відповідні правочини щодо даного майна, в тому числі і правочини по його відчуженню, тобто таким чином власник майна здійснює відчуження майна, але не від свого імені, а від імені комісіонера. А тому з врахуванням такої правової природи договору комісії при його укладенні з метою відчуження спільного майна подружжя одним із подружжя необхідна згода і другого з подружжя. Зважаючи на викладене, підлягає визнанню недійсним і договір комісії автомобіля «Хонда CR-V», 2009 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], укладений між [PERSON] та ТзОВ «Авто-Олімп» 11 вересня 2014 року, оскільки таким чином було здійснено відчуження (від імені комісіонера) цінного майна одним з подружжя без згоди другого з подружжя. Вимога про визнання спірного автомобіля об'єктом спільної сумісної власності подружжя також, на думку суду, підлягає задоволенню, виходячи із змісту наведеного вище законодавства, зокрема, статті 60 СК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved