Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулось в Острозький районний суд Рівненської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 18167,48 грн. заборгованості договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позову зазначає про те, що в жовтні 2017 року позивач відкрив новий проект monobanк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobanк . Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobanк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 11.05.2019 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що вказаний документ разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого, є платіжна картка. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Вказуючи, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі) та станом на 30.09.2021 у відповідача загальний розмір заборгованості перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» становить 18167,48 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 18167,48 грн., заборгованість за пенею та комісією 0 грн., просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість у розмірі 18167,48 грн та судові витрати. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 29.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договору підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнав та пояснив, що у 2018 чи 2019 році в м.Рівне він звернувся до точки Монобанку з заявою з метою оформлення картки. Вказав, що наміру отримувати кредитні кошти він не мав, а отримати картку хотів лише для переведення на неї власних коштів та проведення розрахунків нею. Пояснив, що під час оформлення картки його було повідомлено про те, що орієнтовно через рік на неї буде встановлено кредитний ліміт. Зазначив, що за 6 місяців на отриману ним картку від Монобанку надійшло 15000 грн. та він спочатку навіть не знав що то за кошти. Пояснив, що лише через місяць він почав користуватися коштами, а також погашати заборгованість шляхом перерахунку коштів на рахунок монобанку. Вказав, що за місяць після користування кредитними коштами на його телефон надійшло повідомлення про необхідність погашення заборгованості по картці, крім того йому телефонували представники банку з проханням погасити заборгованість. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З наданих до позову документів вбачається, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 11.05.2019, відповідно до якої отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Monobank». Крім того, відповідач своїм підписом прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що його анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають кредитний договір та зобов`язався виконувати його умови. Відповідно до п.5.1. умов і правил обслуговування фізичних осіб, банк та клієнт погодили, що всі правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) у мобільному додатку. Відтак після підписання анкети-заяви електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит і сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві, а відповідач умови договору не виконує належним чином. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank», вбачається, що станом на 30.09.2020 загальна заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором становить 18167,48 грн. з них: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 18167,48 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором, за таких підстав суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 18167,48 грн. кредитного ліміту. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved