Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. На даний час їх стосунки з відповідачем зруйновані та вони проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча має офіційну роботу і має змогу надавати матеріальну допомогу доньці і зобовязаний це робити згідно Закону. Вона хоче бути впевненою, що і на теперішній час і в майбутньому їх донька буде отримувати аліменти від свого батька тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 /4 частки зі всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі . Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002 року, який було зареєстровано Зарічненською сільською радою Високопільського району Херсонської області, під актовим записом №4 (а.с.5 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача, аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved