Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2004 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції у Волинської області за актовим записом № 39. Покликається на те, що сімейне життя між нею та відповідачем по справі не склалось, оскільки у них виявились різні характери та погляди на життя, шлюб, сім`ю. Відповідач перестав цікавитись життям сім`ї. На прохання змінити свою поведінку ніяк не реагував. Подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дітей, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.06.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ти призначено підготовче засідання. 04.07.2019 року на адресу Ківерцівського районного суду Волинської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] зазначає, що викладене у позовній заяві не відповідає дійсності, так як є надуманим і з цим неможливо погодитись. Також зазначає, що не відмовляється від обов`язку утримувати дітей, та просить стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, шлюб між ними просив розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно з заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 1350 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття, просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 липня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції у Волинської області, про що зроблено актовий запис № 39, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2004 року (а.с.14). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.12.2006 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.05.2010 року (а.с.6-7). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, а тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.12.2006 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2010 року, [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Відповідно д ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] - в розмірі по 1350 грн. до досягнення дітьми повноліття. Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 768,40 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved