Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

В липні 2021 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Пономаренко О.В., звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 31,1 кв. м., житловою площею 18,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що позивач [PERSON] є двоюрідним братом спадкодавця [PERSON] та єдиним спадкоємцем. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина до складу якої входить квартира [ADDRESS] . За життя померла [PERSON] не перебувала у шлюбі та не мала дітей, у квартирі проживала сама, заповіт не склала, позивач, як єдиний спадкоємець прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса з відповідною заявою 04 березня 2021 року. Однак, 02 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горобець М.О. видано свідоцтво про право на спадщину на грошові кошти. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно відмовлено, через відсутність документу, що підтверджує право власності померлої. За життя спадкодавець не зареєструвала право власності на спадкову квартиру. За життя [PERSON] , будучи членом Житлово - будівельного кооперативу «Квазар-11», на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13 липня 1990 року № 609, повністю сплатила пайові внески у розмірі 7 704 карб., за квартиру [ADDRESS] , тому набула права власності. Посилаючись, що іншим чином позивач не може захистити порушене право просить суд визнати за ним право власності на квартиру після смерті двоюрідної сестри в порядку спадкування за законом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2021 справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від відповідача 05 серпня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З досліджених судом письмових доказів встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 26 листопада 1960 року, [PERSON] народився [INFO] . Батьками позивача вказано [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 26) Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України № 00029673140 від 23 лютого 2021 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 27). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01 листопада 1950 року, серії [NUMBER] . (а.с. 35) Отже, дослідженими доказами доведено, що [PERSON] - батько позивача та [PERSON] - батько спадкодавця є рідними братами. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09 грудня 1954 року, 20 лютого 1942 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. (а.с. 62) Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 вересня 1955 року. (а.с. 31) [PERSON] , помер [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 січня 2021 року. (а.с. 28) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 березня 2021 року. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00029800323 від 04 грудня 2020 року, лікарського свідоцтва про смерть № 498 від 04 грудня 2020 року, виданого Комунальним комерційним підприємством «Київською міською клінічною лікарнею № 9» та додатком до свідоцтва № 498 у вигляді довідки про причини смерті від 04 грудня 2020 року, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 16, 59, 60). Суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами доведений факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, як двоюрідними братом та сестрою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить об`єкт нерухомого майна - квартира [ADDRESS] . В матеріалах спадкової справи, дослідженої судом відсутні відомості про наявність інших спадкоємців, окрім позивача. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 04 березня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горобець Марини Олександрівни з заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої двоюрідної сестри - [PERSON] (а.с. 15) 10 червня 2021 року позивачу нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески [PERSON] , що зберігаються в АТ «Укрсиббанк». (а.с. 49) Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горобець М.О. від 02 липня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] через відсутність документу, що підтверджує право власності померлої на нерухоме майно. (а.с. 54) Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 260765373 від 09 червня 2021 року та Інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 18 травня 2021 року КВ-2021 № 15656, [PERSON] не зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS] . (а.с. 38, 65) Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Квазар-11» № 21-1006/1 від 10 червня 2021 року, [PERSON] , будучи членом кооперативу на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13 липня 1990 року народження № 069, 03 квітня 1992 року повність сплатила пайові внески за квартиру [ADDRESS] у розмірі 7704 карб., що склало суму паєнакопичення. (а.с. 83) Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «КОАПРИ Д» вартість квартири [ADDRESS] склала 944818,00 грн. (а.с. 66-80) Між сторонами виник спір стосовно наявності правових підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем права власності на спадкове майно, через відсутність державної реєстрації спадкового майна за спадкодавцем. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Як вбачається з матеріалів спадкової справи та доведено в судовому засіданні, єдиним спадкоємцем за законом, який звернувся із заявою про прийняття спадщини і прийняв її є позивач. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: approved