Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до відповідача ТОВ «Біо-Оріяна» з позовом про зобовязання виконати умови договору, посилаючись на те, що 30.11.2004 року між відповідачем та третьою особою [PERSON] було укладено договір на пайову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку, №46/129, згідно якого остання зобовязалась за власні кошти прийняти пайову участь у фінансуванні будівництва житлового комплексу, будинок №46 по вул.Леніна у с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, а відповідач мав передати їй необхідні документи для наступного оформлення права власності на однокімнатну квартиру №129, секція будівництва №4, загальною площею 49,30 кв.м., за цією адресою. Будинок побудований на 100%. Кошти за договором сплачені у повному обсязі, тому ТОВ «Біо-Оріяна» надала довідку від 18.06.2007 року щодо відсутності претензій та відсутність заперечень передачі прав та обовязків за цим договором. 20.06.2007 року позивачкою та третьою особою було укладено угоду про передачу прав та обовязків за договором 46/129 від 30.11.2004 року, згідно якої третя особа передала [PERSON] право вимоги виконання від ТОВ «Біо-Оріяна» за названим договором. Після введення будинку №46 по вул.Леніна у с.Софіївська Борщагівка в експлуатацію 30.11.2007 року ТОВ «Біо-Оріяна» не передало [PERSON] документів, передбачених договором, для наступного оформлення права власності на спірну квартиру, тому [PERSON] була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.04.2010 року, яке є чинним, ТОВ «Біо-Оріяна» було зобовязано передати [PERSON] документи, передбачені договором, для наступного оформлення права власності на спірну квартиру за [PERSON]. Оскільки ТОВ «Біо-Оріяна» не виконало чинне рішення суду, не надало документів [PERSON], та оспорює її право власності на спірну квартиру, [PERSON] була змушена у квітні 2014 року звернутись до суду з цим позовом про визнання права власності на спірну квартиру. ТОВ «Біо-Оріяна», не погоджуючись з первинним позовом, у вересні 2014 року подало зустрічну позовну заяву, де просило розірвати вказаний вище договір №46/129 від 30.11.2004 року, та визнати за ТОВ «Біо-Оріяна» право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], стягнувши з [PERSON] відшкодування судових витрат. В судове засідання позивач за первинним позовом, вона ж відповідач за зустрічним позовом не з»явилась, направила до суду свого представника. Представник позовні вимоги за первинним позовом підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечував в повному обсязі, просив суд відмовити. Представник відповідача за первинним позовом, він же представник позивача за зустрічним позовом в судове засідання з»явився. Зустрічний позов підтримав, просив суд задовольнити. Проти задоволення первинного позову заперечував, просив суд відмовити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання з»явилася. Позовні вимоги за первинним позовом підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала в повному обсязі, просила суд відмовити. Судом встановлено, що 30 листопада 2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Біо-Оріяна» (надалі - Відповідач) та [PERSON] (пайщик) укладено договір на пайову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку № 46/129, надалі - Договір, згідно умов якого пайовик за рахунок власних коштів зобов'язалась прийняти пайову участь у фінансуванні будівництва житлового комплексу за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 46. Відповідно до п. 3.1.3 договору відповідач після завершення будівництва повинен був передати пайщику необхідні документи для послідуючого оформлення права власності на відповідну пайову частку будівництва, а саме - однокімнатну квартиру №129, секція будівництва №4, загальною площею 49,30 кв.м. Пайщик виконала свої зобов'язання за договором, сплативши повністю належний пайовий внесок за квартиру, доказом чого є видана відповідачем довідка від 18 червня 2007 р. №46/129, відповідно до якої вона виплатила кошти за пайову участь у будівництві згідно договору №46/129 від 30.11.2004 р.. 20 червня 2007 року між [PERSON] (пайщик) та [PERSON] (надалі - Позивач) було укладено угоду про передачу прав та обов'язків за договором № 46/129 на пайову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку від 30 листопада 2004 р. (надалі угода), згідно умов даної угоди пайщик переуступила позивачу право вимоги виконання обов'язків від відповідача за договором від 30.11.2004 р. №46/129. Згідно довідки від 18.06.2007 р. Відповідач не мав претензій і не заперечував щодо переуступки прав та обов'язків по договору № 46/129. За угодою позивач набула всіх прав та обов'язків пайщика за договором №46/129, тому відповідач відповідно до п. 3.1.3 договору від 30.11.2004 р. № 46/129 був зобов'язаний після введення об'єкта в експлуатацію надати необхідні документи позивачеві. Після введення будинку в експлуатацію 31.08.2007 року відповідач не надав позивачу документи для оформлення права власності на квартиру. Позивач звернулася до суду про зобов'язання відповідача надати їй необхідні документи для оформлення права власності на квартиру. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2010 р. по справі № 2-636/2010 було задоволено позов позивача та зобов'язано відповідача надати позивачу необхідні документи для наступного оформлення нею права власності на квартиру. Також, було відмовлено в зустрічному позові ТОВ «Біо-Оріяна» про визнання договору від 30.11.2004 р. № 46/129 та угоди від 20.06.2007 р. недійсними. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 06.09.2010 р. рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2010 р було залишено без змін. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право на житло, держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також право власності є непорушним. Одним зі способів захисту порушених прав ст. 16 ЦК України називає визнання права. Суд, вивчивши матеріали справи, позов [PERSON] до ТОВ «Біо-Оріяна», третя особа [PERSON] про визнання права власності на квартиру задовольняє. Що ж до зустрічного позову ТОВ «Біо-Оріяна» до [PERSON], третя особа [PERSON] про розірвання договору та визнання права власності на квартиру, то він не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Представник відповідача за первинним позовом, він же представник позивача за зустрічним позовом обґрунтував свої вимоги зустрічного позову наступним. 30 листопада 2004 року між товариства з обмеженою відповідальністю «Біо-Оріяна» як «Підприємством» та [PERSON] як «Пайщиком» було укладено договір № 46/129 на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку (далі - договір). Угодою про передачу прав та обов'язків за договором № 46/129 на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку від 30 листопада 2004 року від 20 червня 2007 року (далі - угода), укладеною між [PERSON] та [PERSON] було передбачено, що «... Пайщик уступає, а новий пайщик приймає на себе право вимагати виконання обов 'язків ТОВ «Біо-Оріяна» за договором №46/129 на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку від 30 листопада 2004 року... та набуває всіх прав та обов 'язків та зобов 'язується виконувати всі зобов 'язання пайщика за договором № 46/129 на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку від 30 листопада 2004 року...». [PERSON] було набуто всіх прав та обов'язків пайщика за договором № 46/129 на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку від 30 листопада 2004 року. Пайщик не виконав зазначене зобов'язання за договором та не сплатив ні до 05 грудня 2004 року ні в будь який інший строк грошові кошти за договором № 46/129 на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку. Враховуючи, що пайщиком в порядку передбаченому договором не було профінансовано кошти пайової участі будівництва об'єкта, зазначені дії є порушенням зобов'язання зі сторони пайщика. Факт неотримання ТОВ «Біо-Оріяна» грошових коштів за договором в якості пайової участі в будівництві об'єкта є істотним порушенням умов договору, що в тому числі передбачено п.3.2.1. договору № 46/129 на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку. В зв»язку з цим ТОВ «Біо-Оріяна» просило розірвати вказаний вище договір № 46/129 від 30.11.2004 року, визнати за ТОВ «Біо-Оріяна» право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], стягнувши з [PERSON] відшкодування судових витрат. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення. Позивачем за зустрічним позовом у справі не надано суду належних та допустимих доказів щодо неотримання ТОВ «Біо-Оріяна» грошових коштів у якості пайової участі в будівництві об'єкта за договором та спростовується платіжними дорученнями№16від 03.11.2006 р. та №26 від 19.02.2007 р. про слату [PERSON] коштів за пойову участь в будівництві квартири н арахунок ТОВ "Біо-Оріяна". Більш того, на сьогоднішній день існує чинне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2010 р. по справі № 2-636/2010 про задоволення позову [PERSON] та зобов'язання ТОВ «Біо-Оріяна» надати [PERSON] необхідні документи для наступного оформлення нею права власності на квартиру. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення первинного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved