Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Обласного комунально-виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, по якому просить зняти арешт та заборону відчуження з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в м. Кіровограді по вул. Глибка № 72, на який постановою державного виконавця Кіровського відділу державного виконавчої служби б/н від 13.04.2011 року накладено арешт та заборону на відчуження згідно виконавчого листа № 2-1293 від 06.03.2007 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Водне господарство» заборгованості за надані послуги. Вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями № 72, розташованого в м. Кіровограді вул. Глибка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 5-2402. Іншим співвласником будинку є [PERSON], який помер 22.06.2014 року. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.03.2007 року по справі № 2-1293/07 за позовом ТОВ «Водне господарство» до [PERSON] стягнуто 51,00 грн. державного мита в дохід держави та 30,00 грн. на користь ТОВ «Водне господарство». На підставі виконавчого листа Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрив виконавче провадження та постановою державного виконавця б/н 13.04.2011 року накладено арешт на житловий будинок № 72 розташований по вул. Глибко в м. Кіровограді. Арешт накладено на весь будинок, тоді як боржник [PERSON] був власником лише ? його частини. Тобто відділ ДВС помилково наклав арешт на її частину будинку. 20.05.2016 року вона звернулася до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ з заявою про зняття арешту з належного їй майна. 25.05.2016 року вона отримала відповідь в якій зазначено, що станом на 23.05.2016 р. відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно неї. В зв»язку з наявністю в Єдиному реєстрі заборони відчуження об»єктів нерухомого майна обтяжень на нерухоме майно вона не має можливості розпорядитися своєю частиною будинку. В судове засіданні сторони не зявилися, повідомлені належним чином, сторонами подано заяви про розгляд позову без їх участі. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2003 року посвідченого державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 5-2402 спадкоємцями майна [PERSON], яка померла 06.03.2000 року, є в рівних частках кожний: дочка [PERSON], син [PERSON] В»ячеслав Миколайович. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Глибка під № 72 (а.с.5). [PERSON], помер 22.06.2014 року. Після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Згідно Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна на підставі виконавчого листа № 2-1293 від 06.03.2007 р., виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда, накладеного арешт на будинок № 72 по вул. Глибка, в м. Кіровограді (а.с. 16). Згідно довідки Кіровоградського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» № 164 від 17.03.2016 р. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у [PERSON], вул. Глибко, 72 м. Кіровоград не має. Згідно відповіді начальника Кіровського ВДВС № 23390 від 01.12.2015 р. вбачається, що перевіркою даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що станом на 01.12.2015 р. виконавчі документи стосовно боржника [PERSON], зареєстрованого за адресою [INFO] на виконанні у відділі не перебувають. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог щодо зняття арешту з усього нерухомого майна, що належить [PERSON].

Outcome: approved