Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому вказала, що у її особистій власності знаходиться будинок [ADDRESS] . З 1999 року [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою реєстрації не проживає. Відповідач припинила користування будинком [ADDRESS] та у зв`язку з роботою переїхала без зняття з реєстрації у м. Москва. Та проживає там по даний час. Враховуючи те, шо відповідач зареєстрований у будинку позивача, вона сплачує комунальні послуги і за неї, а тому не можуе оформити субсидію, оскільки відповідно до постанови КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 р. "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", для призначення субсидій враховуються всі зареєстровані особи, навіть ті які проживають за кордоном. Крім того, враховуючи той факт, що [PERSON] не проживає у вищезазначеному будинку, її реєстрація в ньому не дозволяє [PERSON] розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує її права, в тому числі і на розпоряджання будинком, тому [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Сторони в судове засідання не викликались, так, як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач у визначений судом строк не подала заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, № 218965660 від 04.08.2020, їй на праві власності належить будинок [ADDRESS] . Згідно акту обстеження на предмет проживання [PERSON] за місцем реєстрації, складеного 15.04.2019 проведено обстеження щодо проживання останньої за місцем реєстрації в с. Китайгород, Іллінецького району, Вінницької області, та встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації не проживає з 2000 року, не несе матеріальних витрат в утриманні вказаного будинку, особистих речей в будинку немає (а.с. 9). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб, від 04.03.2019 року, виданої виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради, громадянка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але за цією адресою не фактично проживає (а.с. 8). Так, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає праві користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимога позивача щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, доведена повністю, тому підлягає задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved