Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років на час відкриття спадщини. Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1878 Га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 204043 від 28.12.2012 року, а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2.82 Га, що знаходиться на території Соснівської селищної ради, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 253936 від 07.10.2008 року. Спадкодавець до дня свої смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак з липня 2012 року, фактично переїхала жити до будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , так як вони підтримували дружні відносини, в померлої не було родичів, вона потребувала стороннього догляду, а в позивача в будинку жив син із своєї сім`єю, тому [PERSON] та [PERSON] , здійснивши усну домовленість, прийняли рішення проживати разом в будинку останньої, вести спільне господарство та побут. Позивач покликається на те, що має намір оформити спадкові права, тому просить суд встановити факт постійного проживання однією сімєю [PERSON] , [INFO] разом із [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Вілля Березнівського району Рівненської області, за адресою: [ADDRESS] , не менш як п`ять років, починаючи з липня 2012 року до часу відкриття спадщини, а саме: на день її смерті [INFO] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Штундер Л.В. у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що її довірителька з липня 2012 року разом та спадкодавець [PERSON] проживали як сестри. Вони спільно доглядали за будинком, виконували роботу по господарству, при цьому [PERSON] передала їй на зберігання оригінали всіх документів. Також представник вказала, що спадкодавець в 2011 році вчинила заповіт на ім"я [PERSON] , однак згодом цей заповіт скасувала через погіршення стосунків з [PERSON] . Стислий виклад позиції відповідача. Представник відповідача - Соснівський селищний голова Кот М.В. у судовому засіданні вказав, що створеною комісією селищної ради було здійснено виїзд та оглянуто місце проживання [PERSON] ще за її життя. Дійсно було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом, відносини у них були як у сестер. будинок був охайний, було зрозуміло, що вони спільно ведуть господарство, обробляють присадибну ділянку. Йому також відомо, що [PERSON] зверталась до селищної ради, оскільки не могла знайти спільну мову із похресницею [PERSON] [PERSON] склала заповітне розпорядження на ім`я похресниці, однак остання не допомагала їй по господарству, у них погіршились стосунки, а тому за заявою спадкодавця заповіт було скасовано. Своєчасно відомості про скасування заповіту не було внесено до реєстру через недопрацювання з боку працівників сільської ради. Не заперечує проти задоволення позовної заяви, оскільки дійсно позивач проживала із спадкодавцем з 2012 року як сестри. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03.03.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. 09.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.06.2020 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] у заяві від 31.07.2020 року вказала, що заперечує щодо задоволення позовних вимог, однак мотивів заперечення не виклала. [PERSON] двічі в судове засідання 02.10.2020 року, 27.10.2020 року не з"явилась, хоча про час та місце його проведення була сповіщена належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованим поштовим відправленням. Як вбачається із довідки про причини повернення поштових відправлень [PERSON] двічі відмовилась від отримання судових повісток. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 19.07.2018 року спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.06.2011 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] належить [PERSON] [PERSON] належить земельна ділянка, що знаходиться в [ADDRESS] площею 0,1878 Га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 204043 від 28.12.2012 року. Згідно державного акту серія ЯД № 253936 від 07.10.2008 року, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2.82 Га, що знаходиться на території Соснівської селищної ради, належить [PERSON] . Із довідки виконавчого комітету Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області від 19.07.2018 року за №151 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] (зареєстрована [ADDRESS] ) дійсно захоронила [PERSON] , [INFO] , яка проживала по [ADDRESS] та померла [INFO] , актовий запис № 26 від 19.07.2018 року і понесла затрати на її захоронення. Згідно довідки виконавчого комітету Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області від 23.12.2019 року за №473, з липня 2012 року [PERSON] , [INFO] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), вела спільне господарство, побут, здійснювала ремонт та утримання житлового будинку [ADDRESS] в якому спільно проживала із [PERSON] , [INFO] та здійснювала за останньою постійний догляд до дня її смерті [INFO] . Відповідно до спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] 01.10.2018 року прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Із заповіту від 08.06.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області вбачається, що [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 16.01.2020 року №59032554 встановлено, що заповіт [PERSON] , посвідчений 08.06.2011 року Соснівською селищною радою Березнівського району Рівненської області скасовано за заявою 63148236 16.10.2018 року. Крім того встановлено, що позивач [PERSON] письмовою заявою від 13.09.2019 року, посвідченою секретарем виконкому Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Із постанови приватного нотаріуса про відому у вчиненні нотаріальної дії від 16.01.2020 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю факту прийняття спадщини та відсутністю родинних відносин між ними. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що із спадкодавцем [PERSON] вони проживали по сусідству, різниця у віці між ними становить 19 років, однак постійно ходили разом до церкви, допомогала їй родиною по господарству, оскільки [PERSON] була самотня, не одружена, родини у неї не було, батьки і сестра загинули. З 2012 року вони стали проживати спільно, вели спільне господарство, мали один бюджет. Після смерті [PERSON] позивач за власний кошт здійснила її поховання. За життя [PERSON] хотіла скласти заповітне розпорядження на її ім`я, однак через стан здоров`я не змогла цього зробити. Свідок [PERSON] у судовому засідання вказала, що у 1993 році одружилась із сином позивача і проживала разом у невеличкому будинку, належному [PERSON] . Оскільки з невеликим господарством справлялись всі разом, тому завжди допомагали по господарству самотній сусідці [PERSON] . З літа 2012 року свекруха пішла жити разом до сусідки [PERSON] , Вони жили як сестри, спільно доглядали за будинком, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що проживає по сусідству із позивачем та спадкодавцем [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали разом в одному будинку, приблизно, з 2012 року, вони жили як сестри, разом обробляли присадибну длянку, доглядали за будинком. При цьому, родина [PERSON] , тривалий час допомагала по господарству [PERSON] . Перед смертю [PERSON] неодноразово казала, що хоче все належне їй майно залишити позивачу [PERSON] . Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно положень ст.1264 ЦК України факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки може бути підставою для одержання права на спадкування за законом у четвертій черзі спадкоємців. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема: вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до вимог статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви [PERSON] є законними та обґрунтованими, так як в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років на час відкриття спадщини; визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved