Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Центрокредит», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В., про визнання виконавчого напису №28720 вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 16.03.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує незаконність його вчинення оскільки, відсутнє підтвердження безспірності заборгованості та іншої відповідальності боржника перед стягувачем, порушені строки звернення стягувача для вчинення нотаріальної дії, жодних вимог щодо необхідності сплати заборгованості в досудовому порядку позивачка від відповідача не отримувала, інформації щодо початку вчинення нотаріальних дій від нотаріуса позивачці не надходило. Позивачкою до суду було подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою суду 23.06.2021 року задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадження відкритому за спірним виконавчим написом. Ухвалою суду від 23.06.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.07.2021 року; витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. належним чином завірену копію матеріалів, на підставі яких нею було вчинено 16.03.2021 року виконавчий напис №28720; у ТОВ «Центрокредит» належним чином завірені копії документів: заяву-приєднання №МК-77718036418 від 20.09.2018 року на укладення кредитного договору між [PERSON] і ТОВ «Центрокредит», та додатку №1 до нього, розрахунок заборгованості за період з 03.10.2018 року по 26.02.2021 року з урахуванням процентів та пені, документи, які підтверджують сповіщення [PERSON] про наявність вимоги про погашення заборгованості з урахування процентів на пені. 05.07.2021 року ТОВ «Центрокредит» на виконання ухвали від 23.06.2021 року надало витребувані докази: копію кредитного договору №МК-77718024140 від 20.09.2018 року, копію повідомлення ТОВ «Платежі Онлайн», довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором №МК-77718024140 від 20.09.2018 року. ТОВ «Центрокредит» повідомлено, що надати копію вимоги про сплату заборгованості не можливо, оскільки зазначений документ у ТОВ відсутній, а оригінал вимоги подано приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису. 12.07.2021 року підготовче засідання було відкладено на 21.09.2021 року у зв`язку з ненаданням приватним нотаріусом витребуваних доказів. Ухвалою суду від 21.09.2021 року накладено на приватного нотаріуса штраф за ненадання ним витребуваних доказів; підготовче засідання відкладено на 13.10.2021 року. 13.10.2021 року підготовче засідання було відкладено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. 09.11.2021 року приватний нотаріус надала витребувані ухвалою суду докази. Ухвалою судді від 09.11.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 01.12.2021 року. 01.12.2021 року розгляд справи було відкладено на 06.12.2021 року у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Позивачка надала до суду заяву з прохання розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача до суду не прибув. Треті особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином до суду не прибули. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно з п.п. 1, 2 заяви-приєднання №МК-77718024140 на укладення Кредитного договору (Додаток №1) від 20.09.2018 року [PERSON] підписанням цього додатку прийнята пропозицію ТОВ «Центрокредит» на укладення кредитного договору, який розміщено на веб-сайті, чим підтвердила свої наміри про приєднання до його умов та отримання грошових коштів у платне, тимчасове, строкове користування (кредиту), з його поверненням у встановлені договором строки. Погодилась отримати кредит та виконати умови договору і підтвердила, що всі умови договору їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Згідно з підпунктами 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.5. пункту 4 Заяви-приєднання підписанням Додатку №1 позичальник підтверджує укладення кредитного договору №МК-77718024140 на таких умовах: сума кредиту 1000 грн.; тип кредиту: споживчий; ціль кредиту: споживчі цілі; строк надання: з 20.09.2018 по 03.10.2018 на 14 календарних днів; процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та встановлюється в розмірі 0,01 % в день, що становить 3,65 % річних; сукупна вартість кредиту складає 1001,4 грн.; погашення кредиту (сплата процентів та тіла кредиту), вартості послуг, що пов`язані з укладенням договору (комісія) (у разі нарахування), повинно відбуватись в останній день користування кредитом, а саме 03.10.2018 року. Згідно з п. 7 Заяви-приєднання [PERSON] підтвердила, що після підписання Заяви-приєднання (Додатку №1) між нею та позикодавцем було укладено кредитний договір №МК-77718024140 від 20.09.2018 року, Додаток №1 є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п.п. 1.1., 1.3., 1.4., Кредитного договору №МК-77718024140 від 20.09.2018 року (далі - Кредитний договір) позикодавець надає позичальнику фінансовий кредит в тимчасове, строкове, платне користування на загальну суму, яка визначається в п.4.1. Додатку №1. Кредит надається на строк, який визначається п.4.2. Додатку №1. Позичальник зобов`язується повернути кредит разом з нарахованими процентами та у строк, визначений п.4.5. Додатку №1. Позичальник сплачує позикодавцю проценти за користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та встановлюється у п.4.3. Додатку №1. Згідно з п.2.1. Кредитного договору умови договору вважаються прийнятими позичальником з моменту оформлення Додатку №1. Згідно з п. 2.2. Кредитного договору договір набирає чинності з моменту його підписання позичальником. Згідно з п.2.4. Кредитного договору строк надання кредиту позичальнику може бути продовжений виключно в разі сплати позичальником процентів за фактичний строк користування кредитними коштами та сплати пені (у разі її нарахування), шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди в порядку, визначеному умовами даного договору. Згідно з п.п. 3.1., 3.3., 3.4. Кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом у строк визначений п.4.5. Додатку №1. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи із відсоткової ставки, зазначеної в п.4.3. Додатку №1. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з моменту надання позичальнику кредиту по дату повернення кредиту включно. У випадку порушення позичальником строку повернення кредиту позичальнику додатково нараховується неустойка (пеня) відповідно до розділу 8 Договору. Згідно з п.п. 5.1., 5.2. Кредитного договору позичальник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі виконати зобов`язання за договором. За порушення строків повернення кредиту, сплати процентів, сплатити штрафні санкції, визначені умовами договору. Згідно з п.п. 8.1., 8.2. Кредитного договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором сторони несуть відповідальність згідно договору та/або чинного законодавства України. У випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення кредиту, позичальник сплачує позикодавцю неустойку (пеню) у розмірі 0% від залишку суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п. 9.1. Кредитного договору спірні питання за договором підлягають врегулюванню шляхом переговорів. Якщо дійти згоди шляхом переговорів не можливо, то такі спори, розбіжності або вимоги підлягають остаточному вирішенню в суді згідно норм діючого законодавства України. Згідно з п. 10.3. Кредитного договору у разі укладання договору в електронній формі беззаперечним прийняттям умов договору позичальником є заповнення електронного Додатку №1. Підписання позичальником у такому разі відбувається шляхом використання електронного підпису, одноразовим ідентифікатором, а саме (комбінацією Логіну та Пароля Позичальника). Із копії інформаційної довідки ТОВ «Центрокредит» №06/07 від 01.07.2021 року дата та час проведення транзакції - 20.09.2018 року, сума транзакції - 1000,00 грн., номер карти - [NUMBER] , опис - виплата кредитної суми по договору №МК-77718024140. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором №МК-77718024140 від 20.09.2018 року ТОВ «Центрокредит» №80 від 02.07.2021 року станом на 02.01.2019 року заборгованість становила 3211,40 грн. та склалась з: заборгованість по тілу кредиту - 1000,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1,40 грн., заборгованість по пені - 500,00 грн., нарахованих процентів за період прострочення повернення кредиту - 1710,00 грн. Для вчинення виконавчого напису відповідачем приватному нотаріусу було надано такі документи: заяву про вчинення виконавчого напису, яка містить інформацію про звернення відповідача до позивачки з вимогою про погашення заборгованості; довідку про ідентифікацію клієнта [PERSON] у якій зазначено одноразовий ідентифікатор VHBXUL; кредитний договір №МК-77718024140 від 20.09.2018 року; заяву-приєднання №МК-77718024140; виписку з особового рахунку за кредитним договором №МК-77718024140, згідно з якою сума заборгованості за період з 03.10.2018 року по 26.02.2021 року становить 3211,40 грн., з яких: 1000,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 1710,00 грн. - прострочені відсотки, 1,40 грн. - відсотки, 500,00 грн. - пеня, штрафи. Із наданих приватним нотаріусом документів, які було надано для вчинення виконавчого напису, вбачається, що будь-яких документів, які підтверджують звернення позикодавця до позичальника з вимогою погашення боргу, нотаріусу надано не було. 16.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №28720, про стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації та місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, яка є боржницею за кредитним договором №МК-77718024140 від 20.09.2018 року, укладеним з ТОВ «Центрокредит» ЄДРПОУ 41053106, заборгованість за кредитним договором №МК-77718024140 від 20.09.2018 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.10.2018 року по 26.02.2021 року. Сума заборгованості складає 3211,40 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1710,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1,40 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 500,00 грн. 12.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. за виконавчим написом №28720 відкрито виконавче провадження №65115222. 26.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. у виконавчому провадженні№65115222 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначений висновок містить постанова Верховного суду у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також у разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пункт 2.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5). При цьому нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та положень ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованості взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусу не було надано документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд обґрунтовує свій висновок таким. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог зазначених вище. У розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних для вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості документів, передбачених постановою від 29 червня 1999 року № 1172, а тому останнім не дотримано встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису. Окрім зазначеного, матеріали справи не містять доказів правомірності нарахування заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 1710,00 грн., методики розрахунку зазначеної заборгованості надано не було, відповідальності за порушення умов договору у розмірі 1710,00 грн. у заяві-приєднанні та кредитному договорі немає; період, за який розраховано заборгованість у сумі 3211,40 грн., що стягнуто за виконавчим написом різниться, а саме: приватному нотаріусу подано виписку з особового рахунку за період з 03.10.2018 року по 26.02.2021 року на суму 3211,40 грн., до суду відповідачем надано довідку-розрахунок заборгованості станом на 02.01.2019 року у сумі 3211,40 грн.; за виконавчим написом стягнуто 500 грн. заборгованість за штрафами і пенями, натомість кредитний договір містить інформацію про сплату позикодавцю неустойки (пені) у розмірі 0% від залишку суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення кредиту; інформації щодо відповідальності у виді штрафу в розмірі 500, 00 грн. заява-приєднання та кредитний договір не містять. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що матеріали справи не містять доказів, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість була безспірною, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 1362,00 грн.

Outcome: approved