Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме 30/100 частинами житлового будинку, що в м. Коростишів, по пров. Ремісничому, 20/1. В обґрунтування позову посилається на те, що йому належить на праві власності 30/100 частин житлового будинку, на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.1990 р., що знаходиться за адресою пров. Ремісничий, 20. Іншими співвласниками будинку є [PERSON] та [PERSON] В певний час за даним домоволодінням була зареєстрована відповідач [PERSON], а саме з 17.06.2014 р., яка є дочкою позивача. Відповідач з грудня 2016 р. в будинку не проживає, будь-яких обовязків по його утриманню не несе, витрати на комунальні послуги не здійснює. Реєстрація відповідача за будинком позивача впливає на оформлення та отримання соціальної державної допомоги, а тому вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою від 28.03.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду відповідач направила заяву, відповідно до якої , позовні вимоги визнала в повному обсязі, а справу просила розглядати без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду направила письмові пояснення відповідно до яких вказала, що їй належить на праві власності 31/100 частина житлового будинку, юридична адреса якого м. Коростишів, пров. Ремісничий,20, знаходиться по вул. Героїв Небесної Сотні, тоді як інші його частини в тому числі і 20/1 по пров. Ремісничому. Такий поділ житлового будинку не дає можливості бачити мешканців будинку № 20/1, а тому вона не бачила відповідача [PERSON] Просить справу розглядати без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило. Пояснень не направляв, а тому суд розглядає справу без його участі. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Зважаючи на те, що в судове засідання не зявились всі учасники справи відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст.13,81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із наявного в матеріалах справи договору купівлі - продажу від 20.03.1990 року вбачається, що власником 30/100 частин житлового будинку №20, що по провул. Петровського в м. Коростишів, Житомирської області є позивач по справі -[PERSON] ( а.с. 7). Відповідно до рішення Коростишівської міської ради № 1055 від 13.10.2015 р. "Про перейменування назв вулиць та провулків в м. Коростишеві" - перейменовано пров. Петровського на провулок Ремісничий ( а.с. 9). З копії акта - характеристики № 556 від 21.03.2018 р. депутата Коростишівської міської ради вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], однак з 11.12.2016 р. не проживає за вказаною адресою (а.с.10). Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Частиною 1 ст. 156 ЖК України визначено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як розяснив Верховний Суд України, право члена сімї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі ст. 156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сімї останнього і перейшла проживати в інше місце. Крім того, згідно з ч. 1ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] у будинку, що належить на праві власності [PERSON] Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у житловому будинку позивача понад встановлені законом строки, добровільно це житло залишила, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved