Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах Черкаської міської ради з позовом до [PERSON], третя особа комунальний заклад «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував ті обставини, що 20.06.2015 року близько 12 години 30 хвилин [PERSON] керуючи мотоциклом «ЇЖ-Ю5», д.н. [NUMBER] та рухаючись по польовій дорозі колишніх садів с. Яснозіря Черкаського району Черкаської області, зі сторони вул. Жовтнева в напрямку вул. Садова, в порушення вимог п.п. 2.3. б), 1.10 та 12.1. Правил дорожнього руху України, допустив занос транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя, де допустив зіткнення з мотоциклом «ЇЖ-4К», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1505 від 13.05.2015 року, [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, у вигляді закритого багатого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки, забитої рани підборіддя зліва, саден правої кисті. Порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України заходиться в причинно-наслідовому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради з 20 червня 2015 року по 15 липня 2015 року, і вартість лікування, яке було затрачено закладом охорони здоров'я становить - 4985,05 грн. Отже завдана КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради матеріальна шкода полягає у витратах на лікування. Проте у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не відшкодував матеріальні збитки державі в особі комунального закладу «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] кошти в сумі 4985,05 грн., що затрачені на лікування потерпілого [PERSON] на користь Черкаської міської ради, яка є головним розпорядником коштів КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги». В судовому засіданні представник позивача - прокурор Черкаської місцевої прокуратури Шмайлов О.П. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник позивача - Черкаської міської ради в судове засідання не з'явився, проте подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день час та розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення комунальний заклад повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне. Згідно ухвали Черкаського районного суду від 29 вересня 2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку із передачею його на поруки колективу, кримінальне провадження закрито, а цивільний позов прокурора прокуратури Черкаського району в інтересах Черкаської міської ради, яка є розпорядником коштів Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги до [PERSON] про стягнення з нього коштів, витрачених медичним закладом на лікування потерпілого [PERSON] - залишено без розгляду. З ухвали Черкаського районного суду вбачається, що 20.06.2015 року близько 12 години 30 хвилин [PERSON] керуючи мотоциклом «ЇЖ-Ю5», д.н. [NUMBER] та рухаючись по польовій дорозі колишніх садів с. Яснозіря Черкаського району Черкаської області, зі сторони вул. Жовтнева в напрямку вул. Садова, в порушення вимог п.п. 2.3. б), 1.10 та 12.1. Правил дорожнього руху України, допустив занос транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя, де допустив зіткнення з мотоциклом «ЇЖ-4К», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1505 від 13.05.2015 року, [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України заходиться в причинно-наслідовому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості.Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10.11.2015 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін, остання набрала законної сили і є чинною. Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Виходячи з наведеної норми, суд вважає, що винність відповідача у спричиненні тілесних ушкоджень [PERSON] доведена і на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно ч. 7 ст. 127 КПК України - особа, яка не пред'являла цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ст.1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, щопідлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, зурахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 9.4.Статуту КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради» - джерелами формування майна лікарні є кошти місцевого бюджету. Фінансування лікарні здійснюється у встановленому порядку за рахунок місцевого бюджету, а також інших джерел не заборонених законодавством України (п. 9.5. Статуту). Тобто Черкаська міська рада є фактичним розпорядником коштів КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги». Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України). Згідно п. 2, п.3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування),або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я (п. 4 вищевказаного Порядку). З листа КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради від 01.03.2016 року № 788 вбачається, що [PERSON] проходив лікування у вказаному медичному закладі, в період з 20 червня 2015 року по 15 липня 2015 року і на його лікування було витрачено 4985,05 грн. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради» понесла витрати на лікування потерпілого [PERSON] від злочину, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. За таких обставин суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення та з відповідача належить стягнути на користь Черкаської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі - 4985,05 грн. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved