Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29 червня 2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Протягом останнього року сімейні стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися через регулярне зловживання відповідачем спиртними напоями, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та як наслідок до фактичного припинення шлюбних відносин, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що перечить її інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати по справі стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року було відкрито спрощене провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Вказані правовідносини виникли із сімейних, зокрема про розірвання шлюбу. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №683 від 29 червня 2017 року. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що між сторонами подружні відносини не склалися, сім`я існує формально,спільних дітей сторонине мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач своїх письмових заперечень суду не надав, не аргументує можливості збереження сім`ї; в судове засідання не з`явився, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », отримане після реєстрації шлюбу. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не бажає змінювати своє прізвище на дошлюбне, враховуючи бажання залишити собі прізвище, отримане під час реєстрації шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище " [PERSON] ". Крім того, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, які полягають у сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. та підтверджуються квитанцією від 08 лютого 2021 року.

Outcome: approved