Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 14.09.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. У цьому шлюбі у сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO] Подружнє життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні сім»ї, не бажає влаштовуватись на роботу. З вересня 2016 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться. Позивачка бажає створити нову сім"ю. Позивачка вважає, що збереження шлюбу та примирення між ними є неможливим, і суперечитиме їхнім інтересам, вона бажає створити нову сім»ю. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, відновити ї дошлюбне прізвище Мигович, дитину залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. Строк на примирення просила не надавати, оскільки примирення між нею та відповідачем є неможливим. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Строк на примирення просив не надавати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дитини, її інтереси, суд вважає, позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 14.09.2013 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 105538, що видане виконкомом Кам»яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбі у сторін 25.12.2013 року народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 366058, виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозумінні між сторонами, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов»язки щодо ведення спільного господарства та виховання дитини, що призвело до того, що з вересня 2016 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, бажає створити нову сім"ю, про що свідчить зміст позовної заяви та її пояснення під час розгляду справи в суді. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення доньки на проживання з матір»ю [PERSON] Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність дитини, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки та дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. Малолітню [PERSON], 25.12.2013 року слід залишити проживати разом з матір»ю - [PERSON]. Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, суд задовольняє заяву позивачки про відновлення її дошлюбного прізвища Мигович.

Outcome: approved