Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

До Ульяновського районного суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинокзвернулась [PERSON] , яка в заяві зазначила , що в [ADDRESS] проживав спадкодавець - [PERSON] , який був власником житлового будинку який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до перенумерації 73), загальною площею 48,6 кв.м., житлова площа 25,05 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2327243535255 [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого 29 жовтня 2003 року Ульяновським р/в РАГС Кіровоградської області За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт 08.08.1995 року на ім`я відповідача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до перенумерації 73), загальною площею 48,6 кв.м., житлова площа 25,05 кв.м,, який він заповів відповідачеві. У встановлений законом строк відповідач звернувся до Ульяновської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В листопаді 2008 року вона дізналась , що даний будинок відповідач має намір продати, і вирішила його купити. З цією метою 27 листопада 2008 року вона звернулася до відповідача і, домовившись з ним про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, сплатила йому повну вартість будинку в сумі 3000 (три тисячі) Доларів США. На підтвердження правочину відповідач видав їй розписку, у якій пообіцяв нотаріально посвідчити укладений між нами договір купівлі-продажу після отримання свідоцтва про право на спадщину З моменту придбання нею даного будинку по теперішній час відповідач так і не отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 05 квітня 2021 року, вона звернулась до Благовіщенської районної державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини на ім`я відповідача та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що в заповіті зазначена фамілія відповідача « [PERSON] » а в паспорті « [PERSON] » у зв`язку з розбіжностями нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ві д05.04.2021 року. Після цього відповідач відмовився від подальшого оформлення спадщини посилаючись на похилий вік та поганий стан здоров`я також на те, що він проживає в іншій місцевості на значній відстані, що значно перешкоджає йому виконати своє зобов`язання перед позивачкою. У зв`язку з чим вона вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав, оскільки в даному домоволодінні вона проживає з кінця листопада 2008 року та має намір визнати за собою право власності на дану будівлю оскільки з часу його придбання нею було проведено ремонт даної будівлі та витрачено значні кошти для упорядкування прибудинкової території. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,6 кв.м., житлова площа 25.05 кв.м., укладений 27 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] та визнати за [PERSON] [INFO] РНОКПП [NUMBER] ) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,6 кв.м., житлова площа 25,05 кв.м.Судові витрати залишити по фактично понесеним. Позивач в судове засідання не з"явився. Про день слухання справи був повідомлений. Подав до суду заяву в якій просить позов задовольнити. Представник відповідача Ульяновської міської ради в судове засідання не з"явився. Про день слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти позову не заперечив. За таких обставин, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: [ADDRESS] проживав спадкодавець - [PERSON] , який був власником житлового будинку який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до перенумерації 73), загальною площею 48,6 кв.м., житлова площа 25,05 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2327243535255 (а.с.8,12) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого 29 жовтня 2003 року Ульяновським р/в РАГС Кіровоградської області (а.с.9)За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт 08.08.1995 року на ім`я відповідача.(а.с.10) 27 листопада 2008 року вона звернулася до відповідача і, домовившись з ним про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, сплатила йому повну вартість будинку в сумі 3000 (три тисячі) Доларів США.(а.с.7) Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України може визнати такий договір дійсними.Питання набуття права власності на нерухоме майно регулюється цивільним законодавством. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В області цивільного права, що регулює різноманітні та динамічні відносини економічного обороту, цивільні права й обов`язки найчастіше виникають у результаті цілеспрямованих і правомірних дій фізичних та юридичних осіб. Цивільним кодексом України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Поняття правочину визначено Цивільним кодексом України. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Діюче цивільне законодавство в залежності від того, чи випливає дія, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних правовідносин, від одного, двох чи більш осіб, підрозділяє правочини на односторонні, двосторонні чи багатосторонні (договори). Двостороннім або багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Двосторонні договори - це найбільш розповсюджений вид правочинів. Прикладом двосторонніх договорів є договори купівлі-продажу, довічного утримання тощо. Для цих договорів характерне взаємоузгодження волі двох сторін. Воля учасників правочинів, що відображає намір здійснити правочин, повинна одержати визначене закріплення. Це необхідно для того, щоб зміст правочину став відомий її учасникам, умови правочину були чітко зафіксовані і можна було без ускладнень вирішувати спори сторін, якщо такі виникнуть у майбутньому. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) вказано, що «відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права».Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Зважаючи на те ,що позивачка набула дане майно у законний спосіб, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного й у відповідності з ст. 16, ч. 2 ст. 220, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved