Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

до суду звернулася представник заявника [PERSON] з заявою, згідно якої вона просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Макіївка Донецької області, [INFO] року в м. Горлівка Донецької області, вказуючи, що [PERSON] хворів та останній час знаходився в психоневрологічній лікарні м. Горлівка, де і помер від набряку головного мозку, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 3 січня 2017 року. Після смерті батька заявник вирішив поховати батька на підконтрольній Україні території, а саме на кладовище смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області. Вказує, що заявник, через свого представника, звернувся до Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть батька та надано письмові роз'яснення про те, що оскільки лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також не надано документ визначений наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 25.10.2006 року № 1150/13024, у реєстрації факту смерті [PERSON] слід відмовити. Даний факт позбавляє заявника можливості зареєструвати належним чином факт смерті його батька та оформити спадщину. Представник зацікавленої особи - Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував (а.с.30). Представник зацікавленої особи - Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності та винести рішення на розсуд суду (а.с.26-27). Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, яке складено російською мовою, «[PERSON]» народився [INFO] року, його батьками є: «[PERSON]» та «[PERSON]», виданого28.12.1972 року Антоновською міською радою Уманського району Черкаської області, серія [NUMBER], про що в книзі записів актів громадського стану про народження було зроблено відповідний запис № 31 (а.с. 25). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 3.01.2017 року за [NUMBER], [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в психоневрологічній лікарні в м. Горлівка (а.с.9,10). Згідно довідки від 19.01.2017 року за № 287, виданої Лиманською міською радою Донецької області [PERSON], який помер [INFO] року дійсно похований на південному кладовищі смт Дробишеве Лиманського району Донецької області (а.с.6). Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Представник заявника вказує, що [PERSON] помер в м. Горлівка Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, заявник отримав свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання спадщини після смерті його батька, оскільки воно посвідчене міністерством охорони здоров'я так званої «Донецької Народної Республіки». Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, заявник звернувся до Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак йому було роз'яснено, що документ, який було пред'явлено заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с. 8). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для встановлення факту смерті його батька та для оформлення спадщини. Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою. В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті його матері. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником заявника було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює факт смерті [INFO] року в м. Горлівка Донецької області [PERSON]. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved