Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що27 листопада 2013 року вона розірвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2014 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 11.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 24.06.2014 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, недостатні для матеріального утримання сина, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На даний час неповнолітній син [PERSON] навчається в Криворізькому спеціалізованому навчально-виховному комплексі №22 "Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов" Криворізької міської ради (КСНВК №22 КМР), а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Також коли дитина хворіє, вона змушена залишатись з ним вдома і нести витрати на лікування. ЇЇ доходи в цей період є мінімальними. Вона самостійно сплачує комунальні послуги, купує продукти харчування та ліки. У віці трьох років Всеволоду діагностували діагноз: Змішаний асигматизм слабкого ступеню. Лікування проходять регулярно, один раз на чотири місяці, лікування необхідне до 18 років. Відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги сину не надає. Грошей на забезпечення дитини не вистачає, тому вона звернулась до суду для збільшення розміру аліментів до 2500,00 грн., Ухвалою суду від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про зміну розміру аліментів підтримала, уточнивши позовні вимоги, згідно яких просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1500,00 грн. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти збільшення аліментів до 1500,00 гривень. Більше він зараз платити не може, оскільки в нього є е одна неповнолітня дитина. Вислухавши учасників процесу, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі зареєстрували шлюб 29.10.2010 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 27.11.2013 року. Рішення набрало законної сили 08.12.2013 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2014 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмір 1000,00 гривень, щомісяця, починаючи з 11.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Дитина мешкає з позивачем, що підтверджено довідкою про склад сум`ї (а.с. 27) та не заперечувалось сторонами у справі. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вирішуючи питання про зміну способу стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, також суд враховує наявність у відповідача іншої дитини. Також суд бере до уваги матеріальне становище відповідача, його ставлення до позовних вимог, а саме, про визнання прозову. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, та підлягають до часткового задоволення, що буде відповідати інтересам дітей, не погіршать їх матеріального становища і призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. На думку суду, збільшення розміру аліментів шляхом збільшення встановлення їх у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити належний рівень життя дитини до моменту досягнення ним повноліття. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, у повному обсязі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, та враховуючи матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Відповідно до вимогст.141ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір по справі, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved