Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 08.05.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Маломочульській сільській раді Теплицького району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка є студенткою ІІ курсу денного відділення Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова. Упродовж останніх шести років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося та призвело до припинення шлюбних відносин. Спільне життя не склалось через нехтування відповідачем правил поведінки, потреб родини та постійне пияцтво. Також позивач зазначає, що в стані алкогольного сп'яніння [PERSON] агресивний, схильний до фізичного насильства та від лікування категорично відмовляється. Сторони спільного господарства не ведуть. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер. Примирення, подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ними. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що вона з відповідачем п'ять років не проживає однією сім'єю. Просила позов задовольнити, відновити їй дошлюбне прізвище та залишити за нею судові витрати. Також не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 445847, виданого 08.05.1993 року, судом встановлено, що 08.05.1993 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Маломочульській сільській раді Теплицького району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 5 (а.с. 3). Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка [PERSON]. Також судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 027337, виданого 11.02.1997 року Вінницьким міським відділом РАГС (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом п'яти років не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд \~відновлює їй дошлюбне прізвище - "Рекута". Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved