Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ще в жовтні 1989 року, вона, [PERSON] (а на той момент, тобто до заміжжя - [PERSON] ), була прийнята робітницею будівельної бригади КСП «Кіровська птахофабрика». Після того, як в державі почалося реформування державного аграрного сектору, розпочалося і розпаювання сільськогосподарських земель, які входили до складу колишніх колгоспів/колективних сільськогосподарських підприємств. Таким чином, її, як члена КСП «Кіровська птахофабрика», було включено до загального списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, яким було надано земельні частки (пай) із складу сільськогосподарських земель, що були в підпорядкуванні зазначеного вище КСП. Відповідно їй (ще на дошлюбне прізвище [PERSON] ) було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 2,31 га умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в колишнього КСП «Кіровська птахофабрика», серії ОД № 0132743 на території Комінтернівського ( а на сьогодні - Лиманського) району Одеської області, про що свідчить запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №743, виданий на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 02.12.1996р. Впродовж певного періоду вищезазначену земельну ділянку вона надавала в оренду за договорами. Однак, під час зміни свого місця проживання, при переїзді, вона втратила сам бланк Сертифікату на право на земельну частку (пай). Вона не одразу це помітила, а тільки тоді, коли вирішила дооформити своє право власності на дану земельну ділянку (пай). Саме тому вона звернулася до Лиманської (колишньої - Комінтернівської) РДА Одеської області з проханням видати дублікат. Але, отримавши відповідь з Лиманської РДА про неможливість видачі дублікату даного Сертифікату на право на земельну частку (пай), з`ясувала, що бланки таких Сертифікатів, як і нові бланки Державних актів на право власності на земельну ділянку вже не видаються, так як змінився порядок виділення земельних ділянок. Також нею було здійснено оголошення-повідомлення в газеті про загублення сертифікату на земельну частку (пай), на ім`я [PERSON] Намагаючись самостійно вирішити проблему, яка виникла, вона звернулася до відділу держгеокадастру з проханням виділити в натурі дану земельну частку (пай), так як тільки в цій організації зберіглися відомості про наявне в мене право. Однак, у відповіді містилася інформація про необхідність звернутися із даним питанням до сільської ради. Однак, після звернення до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області із заявою про виділення в натурі (на місцевості) належної земельної частки (паю) - у відповідь отримала Довідку , що в Трояндівській сільській раді відсутня інформація про виданий сертифікат. Таким чином, позивач просить суд визнати втраченим сертифікат серії ОД № 0132743 на право на земельну частку (пай), площею 2,31 га, в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на ім`я [PERSON] , і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часту (пай) за № 743, а також визнати за нею, [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,31 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в КСП «Кіровська птахофабрика» село Кірове (на сьогодні - Трояндове) Комінтернівського ( на сьогодні - Лиманського) району Одеської області, на підставі сертифікату серії ОД №0132743, виданого Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області згідно до розпорядження №952 від 02.12.1996, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №743. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надада до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання, представник відповідача Трояндівськоїсільської ради Лиманського району Одеської області не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак в.о. сільського голови Чеботарьова О.М. надала заяву, згідно якої сільська рада не заперечує про розгляд справи без представника сільської ради (а.с.28). Представник третьої особи Лиманської районної державної адміністрації Одеської області в судові засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення яких був сповіщений своєчасно, належним чином, що підтверджено розписками про отримання судових повісток. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Рубченко О.В., будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, 26.12.2019р. з ГУ Держгеокадастру в Одеській області надійшли письмові пояснення щодо позову, зі змісту якого вбачається, що заперечення щодо позову відсутні. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши зібрані у справі докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії розпорядження №952 від 02.12.1996р. Комінтернівської районної державної адміністрації, затверджено розмір земельної частки (паю) в розмірі 2, 31 умовних кадастрових гектарів по КСП «Кіровська птахофабрика» на території Кіровської сільської ради, відділу земельних ресурсів доручено провести відповідну роботу по оформленню, реєстрації та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам КСП «Кіровська птахофабрика» (а.с.10). З листа Відділу у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області №Д-227/0-0.220-229/140-18 від 27.06.2018р. вбачається, що [PERSON] включена до списку членів КСП «Кіровська птахофабрика» Комінтернівського району Одеської області. Відповідно до запису в Книзі реєстрації сертифікатів за [PERSON] значиться запис щодо отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 2, 31 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в колишньому КСП «Кіровська птахофабрика» серії ОД №0132743, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №743, виданий на підставі розпорядження Комінтернівської райдержадміністрації від 02.12.1996р. №952. За [PERSON] відсутні відомості щодо реєстрації правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або користування землею на території Лиманського району Одеської області (а.с.14). 23.09.2011р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, внаслідок чого позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Довідкою №26 від 30.11.2018р. підтверджено, що в газеті «Слава хлібороба» №48 від 01.12.2018р. опубліковано оголошення про визнання недійсним втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0132743, виданого колишнім КСП «Кіровська птахофабрика» (загальною площею 2, 31 га), зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів за №743, виданого на підставі розпорядження Комінтернівської РДА від 02.12.1996р. №952 на ім`я [PERSON] (а.с.9). З довідки №152 від 22.02.2019р. вбачається, що бланк серії ОД №0132743 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) в Трояндівській сільській раді не значиться і не зареєстровано (а.с.16). Листом Лиманської РДА Одеської області №Т-1407-07 від 13.09.2018р. повідомлено про неможливість видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку пай, у зв`язку із відсутністю законодавчо визначеного порядку видачі дублікатів та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.15). Відповідно до витягу із рішення Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, виділено в натурі [PERSON] , власниці земельної частки (паю) земельну ділянку загальною площею 2, 31 га в натурі із земель колишньої колективної власності КСП «Кіровська птахофабрика» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області (а.с.29). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що судам потрібно мати на увазі, що згідно зі статтею 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. У п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2004 року № 122, передбачено, що у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про, зокрема, надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», сертифікат на право на земельну частку (пай) є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Водночас, оформити своє право власності на земельну частку (пай) без самого бланку сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач не може, оскільки данйи документ втрачено. У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved