Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягненням сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Стягнути із відповідача на її користь витрати за надання правничої допомоги в сумі 1100 грн. Позивач вказує на те, що 14 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Стан здоров`я відповідача задовільний, на утриманні інших дітей не має, місце роботи відповідача - автосервіс Автодок с. Старий Любар, тому просила позов задовольнити в повній мірі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 14 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 53, свідоцтво серії [NUMBER] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". [INFO] народився [PERSON] , актовий запис №17, свідоцтво серії [NUMBER] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved