Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, площею 3,43 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективному сільськогосподарському підприємстві «Низківське» с. Низківка, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі Державного акту на право колективної власності на землю, серія ЧНЩ № 0020. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю, зокрема, право на земельну частку \\пай\\, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Низківське» с. Низківка, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області на підставі Державного акту на право колективної власності на землю, серія ЧНЩ № 0020, розміром 3,43 га в умовних кадастрових гектарах. Позивач є спадкоємцем за законом та спадщину прийняла в порядку передбаченому законом. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки померла [PERSON] за життя не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай). Посилаючись на неможливість оформлення у нотаріуса своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючого документу на земельну ділянку, просить позов задовольнити. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просить справу розглянути без її участі, просить позов задовольнити. Представник Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області у підготовчому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.1995 року ( а.с.5), яка була матір`ю позивача. ( а.с. 9,10). Згідно довідки від 02.10.2019 № 13-17/434 [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована одна з 25.11.1979 року за адресою: [ADDRESS] . ( а.с. 11). З довідки від 11.10.2019 року виданої Відділом у Сновському районі міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] відповідно до додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю ( серія ЧНЩ 0020) виданого колективному сільськогосподарському підприємстві «Низківське» с. Низківка, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області від 08.12.1995 року включена в список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Низківське» с. Низківка, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області. Сертифікат на право на земельну частку ( пай) на ім`я [PERSON] не друкувався та не видавався, так як намомент видачі сертифікатів на право на земельну частку ( пай) була померлою. Розмір земельної частки ( паю) становить 3,43 га. ( а.с. 18). [PERSON] включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Низківка» с. Низківка, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧНЩ 0020. ( а.с. 13-17). Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до державної нотаріальної контори. Відповідно до постанови Державного нотаріуса Сновської районної державної нотаріальної контори від 04.10.2019 року № 892/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. ( а.с. 12). Відповідно до Указу Президента України від 08.08.95 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Виходячи зі змісту ст. ст. 22, 23 ЗК України (1990 року) та Указу Президента від 08.08.95 N 720/95 у таких випадках особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що член КСП, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі, й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, райдержадміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифікату, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки ( паю) в натурі. Пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом , що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку пай), суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року; Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. Отже, як свідчать матеріали справи [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Низківське» с. Низківка, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, розміром 3,43 га в умовних кадастрових гектарах. На підставі наведеного та

Outcome: approved