Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач), у якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісяця та стягнути на оздоровлення дитини одноразово щорічно на початку літнього сезону грошову допомогу в розмірі 2 000 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 17.07.2010 році між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. З 2013 року відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання сина не надає. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги уточнила та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.25). Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 20, 23). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» № 2712 від 18.12.2013 року (а.с.7). Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1176 гривень, з 1 липня - 1207 гривень, з 1 жовтня - 1256 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved