Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

В червні 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 25 листопада 2017 року в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №278. Цей шлюб в обох повторний. В шлюбі дітей немає. Спільним подружнім життям з відповідачкою не проживають від початку 2018 року. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між ними, тому він прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб з [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в суд від нього надійшла заява, в якій він позов підтримує, просить справу слухати без його участі, У разі невяки в судове засідання відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 листопада 2017 року в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №278, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. В шлюбі дітей немає. За час спільного подружнього життя належної сім'ї не склалося, між сторонами постійно виникали сварки та скандали. Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують з січня 2018 року, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved