Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить суд розірвати шлюб між сторонами позову та стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 грн щомісячно. Позов мотивувала тим, що шлюбні відносини, у якому вони з відповідачем народили сина - зіпсувалися. Сім`я припинила своє існування, відсутнє взаєморозуміння. Домовленості про участь батька в матеріальному утриманні дітей відсутні. Тому позивачка звертається до суду з метою встановлення щомісячних виплат на утримання дітей у твердій грошовій сумі. 25.10.2019 року представник позивача - адвокат Молнар Т.І. - звернулася до суду із заявою про зменшення вимог в частині розміру аліментів на утримання дитини та просить суд постановити рішення про стягнення аліментів в розмірі 1500 грн щомісячно. На судовий розгляд справи учасники справи не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце проведення судових засідань. Представник позивача - адвокат Молнар Т.І., подала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Продан О.В. - подала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу по суті без участі сторони відповідача. Заявила про визнання уточнених позовних вимог. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») 12.08.2017 року у Виноградівському РВ ДРАЦС ГТУЮ в Закарпатській області, було укладено та зареєстровано шлюб, Актовий запис №149. В шлюбі подружжя народили сина [PERSON] , [INFO] . Подружжя не змогло створити міцної сім`ї, мають різні погляди на шлюб і сім`ю. Позивачка прийняла остаточне рішення про розірвання шлюбу. Причиною розпаду шлюбу позивачка вказує відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За встановлених фактичних обставин, суд вирішує, що шлюб існує формально та позов в цій частині слід задовольнити. Домовленості про форму участі батька у матеріальному утриманні дітей між сторонами нема. Відповідач є здоровою працездатною особою, працює і отримує дохід. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України). Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком дo 6 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн. Для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд взяв до уваги ту обставину, що дитина знаходиться при матері, вона забезпечує організацію її життя, виховання, веде догляд за нею та веде домашнє господарство. Запитуваний позивачкою розмір аліментів на дитину є меншим за розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення, суд вирішив, що позов в частині запитуваного позивачкою розміру аліментів на дитину з урахуванням засад розумності та справедливості, слід задовольнити. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному законом розмірі. Крім того, за позовну вимогу про розірвання шлюбу позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн (а.с.1), які у зв`язку із задоволенням позову слід присудити на користь позивачки з відповідача.

Outcome: approved