Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказує, що 16 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] 29 липня 2015 року рішенням Баришівського районного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Відповідач вихованням свого сина не займається, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не підтримує зв'язку з сином, не спілкується навіть у телефонному режимі, не цікавиться його станом здоров'я, навчанням та розвитком вже понад трьох років, а поведінка відповідача вказує на те, що він не має жодного бажання займатися вихованням, утриманням дитини та вказує на те, що він не має жодного бажання займатися вихованням, утриманням та належним доглядом за своїм сином, не цікавиться його подальшою долею та життям, таким чином не виконує свої батьківські обов'язки. Питання виховання утримання та проживання сина його батьком розглядалося службою у справах дітей Баришівської районної державної адміністрації Київської області. В своїх висновках служба зазначила про доцільність позбавлення [PERSON] батьківський прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], оскільки він не цікавиться сином понад трьох років, не займається його вихованням та утриманням, а також ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Поведінка та негативний вплив відповідача на подальший розвиток неповнолітньої дитини травмує його, та негативно впливає на подальший розвиток та світогляд в житті, тим більше, що син також є майбутніми чоловіком та батьком, і такий зразок йому не на користь. В позові [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не за'явилася, в адресованій суду заяві просить справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Представник Служби у справах дітей Баришівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві служба просить справу розглянути у відсутність її представника. Також служба вказує, що нею 26 березня 2018 року до служби у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області було направлено лист про проведення відповідної роботи та надання необхідних документів. У відповідь служба отримала заяву [PERSON], про його згоду на позбавлення батьківських прав. У своєму поясненні [PERSON] зазначає, що з 2014 року [PERSON] чинила йому перешкоди у побаченнях із сином, останній намагався налагодити контакт з колишньою дружиною, щодо спілкування з сином, але безрезультатно. Проте, служба зазначає, що спорів стосовно місця проживання дитини між сторонами не було, звернень до органу опіки і піклування щодо встановлення участі батька у вихованні дитини та побачень з нею - до служби та суду не надходило. Поведінка батька вказує на те, що він не має бажання займатися вихованням та утриманням сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглянув справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 28 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області. Позивач [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області та актом обстеження матеріально-побутових умов від 26 січня 2018 року. 04 квітня 2018 року відповідач [PERSON] подав до служби у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області заяву, в якій надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно висновку Баришівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] від 21 травня 2018 року відповідач [PERSON] із дитиною не проживає з липня 2014 року. З того часу він не виконує прямих батьківських обов'язків по відношенню до дитини, а саме не бере участі у її вихованні, не цікавиться життям та здоров'ям, не провідує, не запрошує до себе, жодного разу не привітав з днем народження та іншими святами, не допомагає матеріально. Відповідно до виконавчого листа № 355/1834/14-ц, виданого 27 листопада 2014 року Баришівським районним судом Київської області, з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісяця на утримання дитини. Згідно з довідкою, виданою Новомиколаївським районним відділом державної виконавчої служби 07 лютого 2018 року, заборгованість відповідача по аліментам, станом на 01 лютого 2018 року, становить 24971 гривню 97 копійок. [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS], але фактично проживає по [ADDRESS] Близько чотирьох років відповідач не виконує належним чином обов'язки, встановлені ст. 150 Сімейного кодексу України, по відношенню до дитини. Службою у справах дітей та сім'ї Баришівської РДА було направлено лист від 26 березня 2018 року № 02.32/ 555 до служби у справах дітей Новомиколаївської райдержадміністрації Запорізької області про проведення відповідної роботи та надання необхідних документів. У відповідь отримали заяву [PERSON] про його згоду на позбавлення батьківських прав. У своєму поясненні [PERSON] зазначив, що з 2014 року [PERSON] чинила йому перешкоди у побаченнях із сином, останній намагався налагодити контакт з колишньою дружиною, щодо спілкування з сином, але безрезультатно. Проте спорів стосовно місця проживання дитини не було, звернень до органу опіки і піклування, щодо встановлення участі батька у вихованні дитини та побачень з нею, не надходило. Подані документи були розглянуті на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Баришівській райдержадміністрації 03 травня 2018 року, протокол № 6, за участю заявниці. Поведінка батька вказує на те, що він не має бажання займатися вихованням та утриманням сина. На підставі вищевказаного Баришівська районна державна адміністрація Київської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Оцінивши вищевказані докази суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов'язків щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved