Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Головне управління ДСНС України у Запорізькій області звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просили стягнути з відповідача майнову шкоду, завдану злочином. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.03.2013 року о 08.40 годині по лінії «101» ОКЦ ГУ ДСНС України у Запорізькій області від оперативного чергового ГУ МВС України у Запорізькій області надійшла інформація про те, що по лінії «102» зателефонувала невідома жінка та проінформувала про замінування чотирьох будівель, які розташовані за адресою: м Токмак, вул. Революційна, 10 (Будинок культури); м.Токмак, вул. Шевченка, 7, (Центр зайнятості); м.Токмак, вул. Шевченка, 10, (будівля, в якій знаходиться «Укртелеком», відділення «ПриватБанк», «Укрпошта»), м.Токмак, вул. Шевченка, 5, (кафе «Дагестан»). До місць події було направлено особовий склад ДПРЧ-14 ГУ ДСНС України у Запорізькій області. Фахівцями ДПРЧ-14 ГУ ДСНС у Запорізькій області сумісно з працівниками міліції було евакуйовано близько 40 чоловік. Об 11 годині 55 хвилин закінчено перевірку на наявність вибухонебезпечних предметів. Вибухонебезпечні предмети знайдені не були. Від ГУ ДСНС залучалися 3 одиниці техніки, 11 чоловік особового складу. В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено підозрювану, якою виявилась громадянка [PERSON], вина якої була встановлена вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 01.07.2014 року по справі № 328/2139/14-к. Своїми діями [PERSON] завдала Головному управлінню ДСНС України у Запорізькій області матеріальних збитків у розмірі 389,70 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно (23.02.2015 року о 10-00 годині, 02.03.2015 року о 09-30 годині) не з'явилась, причину своєї неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, у зв'язку з чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дані судові засідання. Також відповідач не надала суду будь-яких клопотань про відкладення розгляду цієї справи, заяв про визнання позову або заперечень проти позову. Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.03.2013 року о 08.40 годині по лінії «101» ОКЦ ГУ ДСНС України у Запорізькій області від оперативного чергового ГУ МВС України у Запорізькій області надійшла інформація про те, що по лінії «102» зателефонувала невідома жінка та проінформувала про замінування чотирьох будівель, які розташовані за адресою: м Токмак, вул. Революційна, 10 (Будинок культури); м.Токмак, вул. Шевченка, 7, (Центр зайнятості); м.Токмак, вул. Шевченка, 10, (будівля, в якій знаходиться «Укртелеком», відділення «ПриватБанк», «Укрпошта»), м.Токмак, вул. Шевченка, 5, (кафе «Дагестан»). До місць події було направлено особовий склад ДПРЧ-14 ГУ ДСНС України у Запорізькій області. Фахівцями ДПРЧ-14 ГУ ДСНС у Запорізькій області сумісно з працівниками міліції було евакуйовано близько 40 чоловік. Об 11 годині 55 хвилин закінчено перевірку на наявність вибухонебезпечних предметів. Вибухонебезпечні предмети знайдені не були. Від ГУ ДСНС залучалися 3 одиниці техніки, 11 чоловік особового складу. В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено підозрювану, якою виявилась громадянка [PERSON], вина якої була встановлена вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 01.07.2014 року по справі № 328/2139/14-к. Своїми діями [PERSON] завдала Головному управлінню ДСНС України у Запорізькій області матеріальних збитків у розмірі 389,70 грн. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками. Вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 01 липня 2014 року [PERSON] було визнано винною у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 259, ч.2 ст. 259, ч.1 ст. 383 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст. 75 КК України [PERSON] було звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 рік іспитового строку. Вирок суду набрав законної чинності 01.08.2014 року. В ст. 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно вироку суду [PERSON] свою вину визнала повністю. За таких обставин, суд, відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, вважає доведеною обставиною винність відповідача [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259, ч.2 ст. 259, ч.1 ст. 383 КК України, що спричинило Головному управлінню ДСНС України в Запорізькій області майнову шкоду. Преюдиційні обставини не потребують доказування і є обов'язковими для суду, який розглядає справу. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. В зв'язку з викладеним суд вважає необхідним позов Головного управління ДСНС України в Запорізькій області задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача майнову шкоду в сумі 389,70 грн. (триста вісімдесят дев'ять гривень 70 коп.). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved