Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням сина, мотивуючи тим, що вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на денному відділенні на платній основі у Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя. Відповідач, який являється його батьком, є працездатним, хоча добровільно матеріальну допомогу не надає. В зв`язку з цим просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти у зв`язку з навчанням сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну навчання останнього, а також стягнути понесені нею судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі та просила стягнути із [PERSON] аліменти на навчання сина в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця до закінчення терміну навчання останнього. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9), який на даний час навчається на денному відділенні на платній основі у Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя, що підтверджується довідкою від 31 січня 2020 року № 09/1926 (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області від 03 лютого 2020 року та акта обстеження від 19 лютого 2020 року [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] разом із бабусею [PERSON] , але фактично проживає разом із матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.6,22). Згідно ст. 199 СК України: "Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу". Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3 «Про застосування дами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши все в сукупності та враховуючи те, що [PERSON] досягнув вісімнадцятирічного віку, навчається на денній формі навчання на платній основі та не може самостійно себе утримувати, а також беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача, вважає позовні вимоги задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у зв`язку з навчанням останнього в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну навчання, а саме: до 30 червня 2023 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Суд вважає, що саме за умови стягнення з відповідача таких сум будуть забезпечені передбачені законом права як самого відповідача так і його сина, який потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 гривень 80 копійок, так як позивачка при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved