overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання спільної малолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча спроможний це робити. У судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнав і не заперечував щодо його задоволення. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін, адже матеріали справи містять достатньо доказів про правовідносини, що склались між ними. Водночас, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про його задоволення без з'ясування і дослідження інших обставин справи, а з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Крім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 640,00 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання спільної малолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча спроможний це робити. У судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнав і не заперечував щодо його задоволення. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін, адже матеріали справи містять достатньо доказів про правовідносини, що склались між ними. Водночас, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про його задоволення без з'ясування і дослідження інших обставин справи, а з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права, чинними на час виникнення спірних правовідносин. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Крім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 640,00 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання спільної малолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча спроможний це робити. У судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала та погодилась на сплату аліментів відповідачем у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Відповідач вимоги у такій редакції визнав і не заперечував щодо їх задоволення. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін, адже матеріали справи містять достатньо доказів про правовідносини, що склались між ними. Водночас, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про його задоволення без з'ясування і дослідження інших обставин справи, а з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Крім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 640,00 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільної дитини до досягнення нею повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча в змозі це робити. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 02.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб, від якого [INFO] року народилась дитина - [PERSON]. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2017 року вказаний шлюб розірвано. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до задоволення в обсязі заявлених вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривні. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі розміром 1 500 гривень на утримання їх спільної малолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча в змозі це робити. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи проти цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 22 червня 2015 року між сторонами укладено шлюб від якого [INFO] народилась дитина - [PERSON]. Згідно довідки, виданої 15 грудня 2017 року виконавчим комітетом Головенківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, дитина проживає разом з позивачем. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до задоволення в обсязі заявлених вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 640,00 гривень. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт її утримання [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування заяви вона послалась на те. що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення їй пенсії. Заява [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.1975 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.11.2013 року. У січні 2014 року [PERSON] звернулась до Управління пенсійного фонду України у м. Бориспіль та Бориспільському районі Київської області із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, проте листом від 16.01.2014 року №634/05 її було відмовлено у призначення пенсії, оскільки нею не було подано документів, які б засвідчили факт перебування її на утриманні померлого чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером за віком інвалідом 2 групи. Згідно довідки до акта огляду МСЕК №0420495 від 04.10.2013 року їй присвоєно першу підгрупу «Б» інвалідності з 01.10.2013 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] після одруження з 1975 року проживали разом однією сім'єю у житловому будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вказана обставина також підтверджується актом обстеження житлових і матеріально - побутових умов Бориспільської міської ради від 15.01.2014 року та витягом з будинкової книги. Також, усі свідки показали, що оскільки [PERSON] тяжко хворіла протягом останніх років, вона була на повному утриманні [PERSON], який продовжував працювати і до дня смерті. Допомога, яка надавалась ним була для заявниці постійним і основним джерелом засобів до існування. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, тому що від його встановлення залежить в подальшому на призначення їй права на пенсію в разі смерті годувальника (ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ) Оцінивши подані докази, допитавши свідків, суд вважає, що заявницею доведено факт її перебування на повному утриманні [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт її утримання [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування заяви вона послалась на те, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення їй пенсії. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, проте надала клопотання від 02.06.2014 року в якому просила розглянути справу за її відсутності, при встановленні даного факту поклалась на розсуд суду. Заява [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1951 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про їх одруження серії [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 18.03.2014 року. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті свого чоловіка була непрацездатною у зв'язку з досягненням пенсійного віку та перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] після одруження з 1951 року проживали разом однією сім'єю. Також, усі свідки показали, що [PERSON] була на повному утриманні [PERSON]. Допомога, яка надавалась ним була для заявниці постійним і основним джерелом засобів для існування. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, тому що від його встановлення залежить в подальшому на призначення їй права на пенсію в разі смерті годувальника (ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення"). Оцінивши подані докази, допитавши свідків, суд вважає, що заявницею доведено факт її перебування на повному утриманні [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, оскільки про нього з 2006 року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце перебування. В даний час їй невідомо про місце знаходження [PERSON] Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для тимчасового виїзду дитини за кордон без згоди батька. У судове засідання [PERSON] не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просить її заяву задовольнити. Заінтересована особа Теребовлянський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області у судове засідання не з"явилась, хоча була у встановленому порядку повідомлена про час і місце судового розгляду. Суд, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Між заявником та [PERSON] 12 квітня 2006 року розірвано шлюб. Від вказаного шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS], у будинку, який належить на праві власності [PERSON], не проживає. Постійним місцем проживання [PERSON] з 2005 року було с.Кровінка Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 29 травня 2014 року [PERSON] у сім"ї заявника не проживає з 2006 року і місце його перебування невідоме. Згідно з довідкою Кровинківської сільської ради Теребовлянського району від 16 червня 2014 року № 412 [PERSON] у с.Кровинка Теребовлянського району Тернопільської області не проживає з 2006 року. Як вбачається із інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області від 4 липня 2014 року актовий запис про смерть [PERSON] за період з 1 січня 2006 року по даний час у Теребовлянському районі Тернопільської області відсутній. Крім того, [PERSON] органом внутрішніх справ Теребовлянського району не притягався до кримінальної відповідальності, в розшук не оголошувався. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім підтверджені і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить визнати її дочку [PERSON], [INFO], мешканку села Вершинова Муравійка Куликівського району Чернігівської області, недієздатною, встановити над нею опіку і призначити її, [PERSON], опікуном над [PERSON] В обґрунтування своїх вимог повідомила, що її дочка [PERSON], [INFO], страждає на помітну розумову відсталість з важким недоразвиттям мови, порушення рівня функціонування, стійкою соціальною дезадаптацією, хворобу Дауна. Згідно довідки Чернігівської спеціалізованої міжрайонної психо-неврологічної МСЕК серії АВА №020880 від 31.05.2016 року вона є інвалідом з дитинства першої групи "А" та визнана непрацездатною і потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Заявниця вважає, що оскільки інвалідність [PERSON] повязана з порушенням психічної діяльності, то вона не може розуміти значення своїх дій, керуватися ними і потребує опіки. Оскільки заявниця є найближчим родичем для [PERSON] і саме вона здійснює догляд за нею, просить визнати свою дочку [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку і призначити її, [PERSON], опікуном над [PERSON]. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги і просила їх задовольнити. Прокурор підтримав вимоги [PERSON] і просить їх задовольнити. Від органу опіки та піклування Вершиново-Муравійської сільської ради надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на вимоги заяви не надходили. Від Управління праці та соціального захисту населення Куликівської райдержадміністрації Чернігівської області надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у відсутності їх представника. Заперечення на вимоги заяви не надходили. Заслухавши [PERSON], прокурора, розглянувши письмові заяви органу опіки та піклування Вершиново-Муравійської ради, Управління праці та соціального захисту населення Куликівської райдержадміністрації Чернігівської області, а також дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №423 від 14.07.2016 року у [PERSON], [INFO], має місце стійка помірна розумова відсталість із хворобою Дауна (F71 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), внаслідок якої вона позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За вказаних обставин, у суду є всі підстави визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. Оскільки заявниця є найближчим родичем для [PERSON] і саме вона здійснює догляд за нею, то суд вважає за можливе призначити саме її [PERSON] опікуном над [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати її сина [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім, оскільки про нього з 1982 року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування. В даний час їй невідомо про місце знаходження сина. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для оформлення субсидій. У судове засідання заявник не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву про визнання особи безвісно відсутньою просить задовольнити. Заінтересована особа Теребовлянський районний сектор управління Державної міграційної служби в Тернопільській області у судове засідання не з"явився, хоча був у встановленому порядку повідомлений про час і місце судового розгляду. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO]. Постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 05.08.2012 року, 05.08.2013 року [PERSON] у сім"ї заявника не проживає з 1980 року і місце його перебування невідоме. Як вбачається із інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області від 30.01.2014 року актовий запис про смерть [PERSON], [INFO] за період з 1982 року по даний час у Теребовлянському районі Тернопільської області відсутній. Крім того, [PERSON] органом внутрішніх справ Теребовлянського району не притягувався до кримінальної відповідальності, в розшук не оголошувався . Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім підтверджені і підлягають задоволенню.

Outcome: approved