Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров»я Одеської міської ради, Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1»\~ звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи [PERSON], яка потерпіла від кримінального правопорушення на загальну суму 6000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Київського райсуду м.Одеси від 03.07.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1\~ст. 286 КК України\~та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн без позбавленням права керувати транспортними засобами. Внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху\~України водій мотоцикла «Хонда» [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому шиловидного відростку променевої кістки лівого передпліччя з тильним зміщенням кісткового фрагменту і вивихом кістки, саден обличчя, які відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень, що привело до тривалого розладу здоровя - більше 21 доби: потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Міська клінічна лікарня №1» 24 дні з 22.04.2014 року по 16.05.2014 року. Згідно довідково-розрахунковим документам КУ «МКУ №1» вартість перебування потерпілого [PERSON] на лікування становить 6000 грн з розрахунку 250 грн за 24 доби. Відповідачем добровільно кошти не відшкодовано, а несвоєчасна сплата сум, витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочину приводить до ненадходження у міський бюджет грошових коштів. Враховуючи, що КУ «Міська клінічна лікарня №1» є комунальною установою, що фінансується з міського бюджету, розпорядником коштів якого є Одеська міська рад, прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь лікарні витрати на стаціонарне лікування\~\~потерпілого [PERSON] в сумі 6000 грн.У судовому засіданні представник Одеської місцевої прокуратури №1 підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на користь прокуратури судові витрати у вигляді судового збору. Представник КУ «Міська клінічна лікарня №1» і представник Департаменту охорони здоровя Одеської міської ради до суду не зявились, про час і місце слухання справи сповіщені. [PERSON] позов не визнав і стверджував, що він відшкодував потерпілому [PERSON] завдану шкоду у повному обсязі, в тому числі і витрати на лікування. Третя особа [PERSON] до суду не з»явився, про час слухання справи судом сповіщався неодноразово. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог. Відповідно до\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання. Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій [PERSON], відповідальність за які передбачена ч.1 ст.286 ККУ порушення Правил дорожнього руху [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с.12-13), що призвело до тривалого розладу здоровя. Потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Міська клінічна лікарня №1» протягом 24 доби (а.с.18,19). Розмір витрат, які понесла КУ «МКЛ №1» на лікування потерпілого [PERSON] підтверджуються детальною калькуляцією витрат, переліком нормативних документів, на підставі яких розрахована калькуляція (а.с.15-17). Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» розяснив, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. З огляду на викладене доводи відповідача [PERSON] про безпідставність позовних вимог не містяться на матеріалах справи і вимогах закону. Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви [PERSON] та його (потерпілого) розписок [PERSON] дійсно відшкодував [PERSON] заподіяну злочином матеріальну і моральну шкоду у повному обсязі (а.с.45-49). Але в матеріалах справи відсутні належні докази відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON] Відповідно до положень ст..88 ЦПК України з [PERSON] на користь прокуратури підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн. Суд розяснив [PERSON] право звернутися до суду з самостійними вимогами до [PERSON] в порядку регресу про стягнення витрат на стаціонарне лікування останнього в КУ «МКЛ №1».

Outcome: approved