Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Веприцької сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - « А-1,а », гаража «Б», сараю з погребом « В,в », літньої кухні « Г,г », сараю « Д», огорожі №1, розташованих по [ADDRESS], Гадяцького району, Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року, яке було успадковане нею після смерті [PERSON], померлого [INFO] В своїй позовній заяві позивачка вказує, що її дід [PERSON] проживав у будинковолодінні по [ADDRESS], Гадяцького району, Полтавської області, яке станом на 01.07.1990 року відносилось до типу робітничого двору, головою якого був лише він. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з вищевказаного будинковолодіння, яке прийняла його дочка, яка є матір'ю позивачки - [PERSON], так як фактично вступила в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, але не оформила спадщину. [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з вищезазначеного будинковолодіння, яке прийняла позивачка, так як фактично вступила в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини. Рішенням Гадяцького районного суду від 25.05.2016 року було встановлено, що [PERSON] був рідним дідом позивачки. [PERSON] звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння. З цієї причини вона не має можливості оформити право власності на будинковолодіння, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву в якій просила її позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник територіальної громади Веприцької сільської ради до суду не з"явився, але надали заяву в якій вказують, що територіальна громада позовні вимоги [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з"явився, але надали заяву в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Згідно записів в погосподарській книзі Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за [PERSON] рахується будинковолодіння по [ADDRESS], Гадяцького району Полтавської області, яке станом на 01.07.1990 року відносилось до типу робітничого двору, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 481 від 03.04.2015 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності в БТІ не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому [PERSON] набув право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Гадяцького районного суду від 25.05.2016 року у цивільній справі за заявою [PERSON], заінтересовані особи: відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції, Гадяцька державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, було встановлено, що дочкою [PERSON] була [PERSON], а її дочкою та внучкою [PERSON] була [PERSON], яке набрало законної сили 07.06.2016 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого 23.09.1993 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з вищевказаного будинковолодіння, яке прийняла [PERSON], так як на момент смерті батька фактично вступила в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 769 від 09.06.2016 року, але не оформила спадщину. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого 12.11.1997 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з вищевказаного будинковолодіння, яке прийняла [PERSON], так як на момент смерті матері фактично вступила в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 768 від 09.06.2016 року. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 289/02-14 від 08.06.2016 року позивачці було відмовленні у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння. Таким чином, судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що вищезазначене будинковолодіння є спадковим майном після смерті [PERSON], а позивачка [PERSON] є спадкоємцем даного майна, тому її позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved