Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.01.2006 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №13. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Крім того, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь щомісячно на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі, посилаючись на відсутність надання матеріальної допомоги на утримання дочки. Позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинили шлюбні відносини, причиною цього стало те, що спільне життя у подружжя не склалося, між ними відсутнє порозуміння. Фактично сім'я розпалась, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання та збереження родини неможливе, тому шлюб підлягає розірванню. Ухвалами суду від 04.11.2013 року та від 09.12.2013 року подружжю двічі надавався строк для примирення, проте сторони до примирення не дійшли. Судом також встановлено, що на даний час, матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини добровільно не надає, між сторонами не досягнуто домовленості по утриманню дитини, яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. На даний час у позивача склалося тяжке матеріальне становище, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на дитину судом враховуються обставини, зазначені ст. 182 ч.1 Сімейного кодексу України, та відповідно ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За положеннями ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом, з огляду на зазначене, не встановлено обставин наявності у відповідача нерегулярного доходу, що, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав у суду визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. ст.182 ч. 2, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved