Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з вищевказаним позовом, просить суд скасувати арешт, накладений на підставі договору застави від 17.08.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м.Кременчук, вул.Чередницька, 50. В обґрунтування позову зазначає, що 06 листопада 2009 року померла мати позивача [PERSON]. На підставі договору купівлі продажу [PERSON] належав житловий будинок за адресою м.Кременчук, вул.Чередницька, 50. З метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], однак виявилось, що на даний будинок накладено заборону на відчуження на підставі договору застави від 17.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченому приватним нотаріусом [PERSON] Кошти повернуто, однак у той час арешт знято не було. Представник позивача [PERSON] позов підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Позивач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною першою ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06 листопада 2009 року померла мати позивача [PERSON]. На підставі договору купівлі продажу [PERSON] належав житловий будинок за адресою м.Кременчук, вул.Чередницька, 50. З метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], однак виявилось, що на даний будинок накладено заборону на відчуження на підставі договору застави від 17.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченому приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до ст. 181 ЦК України (1963 року) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає в силу договору чи закону. Заставою може бути забезпечена дійсна вимога. Застава може мати місце також щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Відносини застави регулюються Законом України "Про заставу", іншими актами законодавства. Згідно ст. 28 ЦК України (1963 року) Застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Арешт належного мені майна обмежує здійснення моїх прав. Згідно ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач не надав суду доказів того, що позивач, як спадкоємець заставодавця має перед ним невиконані грошові зобов'язання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved