Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Індустріальна районна у м. Дніпро рада про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договорів дарування та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначив, що 15 березня 1955 року його батькові [PERSON] рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради було надано право індивідуальної житлової забудови на земельній ділянці, площею 564 кв. м., що розташована у с. Нове Клочко по вул. Василєвській, буд. 36 (зараз вул. Вяземська, буд. 36 у м. Дніпро). [PERSON] у період з 1956 року по 1960 року побудував домоволодіння за зазначеною адресою, яке було введено в експлуатацію 22 серпня 1961 року. Стверджував, що він та його батько з моменту народження проживав у вказаному домоволодінні та продовжує на даний час їм користуватись. Після смерті батька він, як єдиний спадкоємець, прийняв спадщину та 20 листопада 2014 року він подарував [PERSON] та [PERSON] по ? частині зазначеного домоволодіння. Однак, в подальшому виявилось, що рішення № 62/24 в архіві виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів, на підставі якого йому було видане свідоцтво про право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Вяземська, буд. 36а, відсутнє, та засідання виконавчого комітету 19 лютого 1996 року не відбувалось. Просив суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння № 36а по вул. Вяземська у м. Дніпропетровську, видане 19 березня 1996 року виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Вяземська, буд. 36а, № 7769270 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за [PERSON], номер обєкта нерухомого майна: 506947912101 від 20 листопада 2014 року, визнати недійсним договори дарування ? частини домоволодіння, розташованого по вул. Вяземська, 36а у м. Дніпропетровську, посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 20 листопада 2014 року та зареєстровані в реєстрі за № 1660 та № 1663, скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а саме: ? частину домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Вяземська, буд. 36а, № 7770474 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за [PERSON], індексний номер рішення: 17372439 від 20 листопада 2014 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а саме: ? частину домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Вяземська, буд. 36а, № 7770873 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за [PERSON], індексний номер рішення: 17373242 від 20 листопада 2014 року та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння № 36а по вул. Вяземська у м. Дніпро, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 26 березня 2010 року. В судові засідання зявлялись представник позивача, який підтвердив викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не зявлялись, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечували щодо обставин викладених в позові та задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Індустріальної районної у місті Дніпро ради в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів м. Дніпропетровська № 5 від 15 березня 1955 року [PERSON] надано право індивідуального житлового будівництва в пос. Нове Клочко по вул. Василєвській № 36 на земельній ділянці № 638, площею 564 кв.м. (на даний час м. Дніпро, вул. Вяземська, буд. 36а). Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів № 2248 від 22 серпня 1961 року затверджено акт прийому індивідуального житлового будинку № 36 по вул. Вяземській, який належить [PERSON]. Згідно технічного паспорта, виготовленого 10 грудня 2010 року, домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул.. Вяземська, буд. 36 складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., сараї літ. Б, Г, Д душу літ. В, вбиральня літ. Е, гараж літ. Ж, споруд № 1-6, І. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 904143, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом записів актів громадянського стану м. Дніпропетровська 25 лютого 1955 року. [PERSON] помер 26 березня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 325891, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 29 березня 2010 року. Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 20 листопада 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1660, [PERSON] передав у власність [PERSON] безкоштовно ? частину домоволодіння № 36а по вул. Вяземська у м. Дніпропетровську. Номер запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON]: 7770474. Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 20 листопада 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1663, [PERSON] передав у власність [PERSON] безкоштовно ? частину домоволодіння № 36а по вул. Вяземська у м. Дніпропетровську. Номер запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON]: 7770873. Відповідно до 1.3 зазначених договорів дарування домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19 березня 1996 року виконавчим комітетом Індустріальної районної ради у місті Дніпропетровську на підставі рішення виконавчого комітету Індустріальної районної ради № 62/24 від 19 лютого 1996 року та зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 19 березня 1996 року. Разом з цим, судом було встановлено, що свідоцтво про право власності на домоволодіння № 36а по вул. Вяземська у м. Дніпропетровську не видавалось та засідання виконавчого комітету Індустріальної районної ради у м. Дніпропетровську 19 березня 1996 року не проводилось, що підтверджується інформацією, наданою департаментом Житлового господарства Дніпропетровської міської ради 23 березня 2017 року та архівним управлінням департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпропетровської міської ради 03 квітня 2017 року. Згідно листа директора департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради вих. № 3/8 1380 від 23 березня 2017 року за даними електронної бази департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради відсутня інформація щодо передачі у власність громадян домоволодіння № 36а по вул. Вяземська у м. Дніпро. Згідно листа начальника архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпропетровської міської ради вих. № 03-044/С-79 від 03 квітня 2017 року серед рішень виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів за 1996 рік, відсутнє рішення за № 62/24, а засідання виконавчого комітету 19 лютого 1996 року не відбувалось. Таким чином, оскільки було зареєстроване право власності на домоволодіння по вул. Вяземська, буд. 36а у м. Дніпро на підставі свідоцтва про право власності, а рішення на підставі якого було видане свідоцтво не приймалось, суд вважає необхідним визнати недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння № 36а по вул. Вяземська у м. Дніпропетрвоську та відповідно визнати недійсними договори дарування, які були посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 20 листопада 2014 року та зареєстровані за №№ 1660 та 1663. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються\~\~\~Законом України\~\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.2 Закону України\~\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію Закону України\~\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державній реєстрації прав підлягає право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України\~\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, визнання недійсними свідоцтва про право власності та договорів дарування є підставою для скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно. Згідно матеріалів справи із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Шостої дніпропетровської нотаріальної контори 21 червня 2010 року звернувся [PERSON], в якій повідомляв, що приймає все спадкове майно, що залишилось після смерті його батька. Постановою державного нотаріуса шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 03 квітня 2012 року було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на домоволодіння у м. Дніпропетровську, вул. Вяземська, буд. 36 після смерті гр. [PERSON], померлого 26 березня 2010 року у звязку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено\~ст.1218 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України.\~ Статтею 1223 ЦК України\~визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1\~ст.328 ЦК України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1\~ст.1298 ЦК України\~визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, які викладені в п.23 постанови Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, не відмовився від спадщини та відноситься до першої черги спадкоємців, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва, суд приходить до висновку, що саме [PERSON] має право в порядку спадкування отримати майно, яке входить до спадкової маси після померлого [PERSON] Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved