Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області, Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області з наступними вимогами: встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що вона проживала з батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини; визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, з кадастровим номером 6321787001:01:002:0159, розташована: [ADDRESS] , згідно державного акта серії ЯИ №863348; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1294 га, з кадастровим номером 6321787001:01:002:0160, розташована: [ADDRESS] , згідно державного акта серії ЯИ №596753; 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.11.1997 Зміївською ДРЕС. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] . Її матір [PERSON] - дружина [PERSON] , померла раніше - [INFO] . Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з наступного нерухомого майна: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, з кадастровим номером 6321787001:01:002:0159, розташована: [ADDRESS] , згідно державного акту серії ЯИ № 863348; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1294 га, з кадастровим номером 6321787001:01:002:0160, розташована: [ADDRESS] , згідно державного акту серії ЯИ №596753; 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.11.1997 Зміївською ДРЕС. Оскільки на момент смерті батька вона проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , то вона, як єдиний спадкоємець, що не заявила про відмову від спадщини, фактично спадщину прийняла. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено та роз`яснено про право звернутись до суду. Оскільки вона проживала з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , у тому числі - на момент відкриття спадщини, та є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, їй необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнати право власності на спадкове майно. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.09.2019 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 18.10.2019. 08.10.2019, 21.10.2019, 05.11.2019, 29.11.2019, 26.12.2019 від представників відповідача територіальної громади в особі Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області Стадник Р. В., Безціної О. А. надійшли заяви про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. 16.10.2019, 22.10.2019 представник територіальної громади в особі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області Діхтяр Д. М. подав заяви про розгляд справи за відсутності представника селищної ради та прийняти рішення на розсуд суду. 18.10.2019 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання. 23.10.2019 задоволено клопотання представника позивача про витребування інформації, та відкладено підготовче засідання. 25.11.2019 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання. 19.12.2019 від представника позивача - адвоката Гетьман О. М. надійшли заяви про долучення документів до матеріалів цивільної справи та про закінчення підготовки справи до розгляду і призначення судового розгляду справи без участі позивача та представника позивача. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2020. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяви, просила задовольнити позовну заяву. Відсутні передбачені ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення судового розгляду з причини нез`явлення представників відповідачів територіальної громади Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області та територіальної громади Комсомольської селищної ради Харківської області, що дало суду підстави для судового розгляду справи по суті за відсутності представників територіальних громад. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , копії яких додано до позовної заяви (а. с. 12, 13). [INFO] померла [PERSON] в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 11). [INFO] помер [PERSON] в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 10). З копій Договору дарування від 29.02.1992, посвідченого виконавчим комітетом Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області, зареєстрованого в Балаклійському МБТІ 09.03.1992 за номером № 575, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок; Державних актів на право власності на земельні ділянки Серія ЯИ № 596753 та Серії ЯИ № 853348, підтверджується, що [PERSON] був власником: житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, з кадастровим номером 6321787001:01:002:0159, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1294 га, з кадастровим номером 6321787001:01:002:0160, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14-19). На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.11.1997 Зміївською ДРЕС, [PERSON] та [PERSON] були власниками кожен по 1/3 частині квартири за адресою: [ADDRESS] . Також, власником 1/3 частки цієї квартири є [PERSON] (а. с. 20, 21). Згідно висновків ФО-П [PERSON] від 29.11.2019, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, з кадастровим номером 6321787001:01:002:0159, місце розташування: [ADDRESS] , має ринкову вартість 9 625 грн 00 коп.; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1294 га, з кадастровим номером 6321787001:01:002:0160, місце розташування: [ADDRESS] , - має ринкову вартість 3 105 грн 60 коп.; індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] - має ринкову вартість 39 184 грн 88 коп. (а. с. 63-73). З довідок Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області № 844 та № 847 від 16.08.2019 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дійсно фактично проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , здійснювала за ним догляд та вели спільне господарство. [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований на території ради за адресою: [ADDRESS] , на день смерті разом з [PERSON] ніхто не був зареєстрований (а. с. 22, 23). З листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. щодо порядку оформлення спадщини № 320/01-16 від 23.08.2019 вбачається, що [PERSON] необхідно надати документи, що будуть підтверджувати факт прийняття нею спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , а у разі їх відсутності звернутися до суду для вирішення цього питання (а. с. 24). З листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. № 471/01-16 від 28.11.2019 щодо надання інформації вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] , не заводились (а. с. 58). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У відповідністю з ч. ч. 2, 4 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Оскільки від встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем залежить вирішення спору про спадщину, позивач мала підстави для звернення з вимогою про встановлення вказаного факту у порядку позовного провадження. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, дають взаємні права та обов`язки. На підставі наданих позивачем [PERSON] та досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом достовірно встановлено, що [PERSON] дійсно постійно проживала у будинку батька [PERSON] разом з ним на момент його смерті [INFO] . Оскільки встановлення цього факту має юридичне значення для позивача, а підтвердити його іншим шляхом вона не має можливості, вимога позову про встановлення цього факту є обґрунтованою. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачем [PERSON] надано докази, якими підтверджується, що після померлого [INFO] батька [PERSON] вона прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на момент його смерті. Крім того, позивачем надано докази, якими підтверджується, що після померлої [INFO] [PERSON] , належну їй 1/3 частку спірної квартири успадкував її чоловік (батько позивача) [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак за життя не оформив своє право на спадщину Разом з тим, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки їй належить встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. За таких обставин, оскільки позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених на обґрунтування позову, у справі є законні підстави для ухвалення рішення про його задоволення. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved