Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , де треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - служба у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, орган опіки та піклування Усть-Чорнянської територіальної громади, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В позовній заяві зазначила, що 19 лютого 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2019 року шлюб між ними розірвано. Діти постійно проживають з нею за адресою: [ADDRESS] . Вони відвідують школу Лопухівський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, отримують всі блага, які необхідні для нормального фізичного розвитку дитини. Відповідно до розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації від 28 січня 2020 року №40 визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вона як мати неповнолітніх дітей, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за доцільне, що діти повинні проживати з нею. При цьому, вона не має наміру перешкоджати відповідачу здійснювати його права та обов`язки щодо участі у вихованні їхніх спільних дітей та зустрічах з ними, тільки б він цього бажав. Просить суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з нею за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просить визначити місце проживання доньки з позивачкою, а місце проживання сина з відповідачем. Представник органу опіки та піклування Усть-Чорнянської територіальної громади в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову, вважає, що дітей розлучати не потрібно. Представник служби у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно розпорядження в.о. голови Тячівської районної державної адміністрації від 28.01.2020 року за №40 визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Довідкою виконавчого комітету Усть-Чорнянської селищної ради від 9 березня 2021 року за №392 стверджено, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , повністю перебувають на утриманні матері [PERSON] , 1988 року народження, мешканки [ADDRESS] . Згідно характеристики, виданої виконкомом Усть-Чорнянської селищної ради від 09.03.2021 року відносно [PERSON] , вона народилась та виросла в с. Лопухів, Тячівського району, де проживає і по теперішній час разом з батьками. Розлучена, виховує двох дітей, які знаходяться повністю на її утриманні. За час проживання на території ради зарекомендувала себе з позитивного боку. Характерними рисами її особистості є охайність, працелюбність, ввічливість, врівноваженість, чесність. Любить допомагати батькам, сусідам та людям похилого віку, яким потрібна її допомога. Серед населення села користується повагою та авторитетом. Скарг на неї з боку мешканців села не поступало. Довідками від 10 березня 2021 року за №30 та №31, виданих Лопухівським опорним закладом загальноосвітньої середньої освіти І-ІІІ ступенів Усть-Чорнянської селищної ради стверджується, що [PERSON] дійсно навчається в 6-А класі, а [PERSON] навчається в 4-Б класі, вказаного закладу, вихованням дітей займається мати [PERSON] . Шкільними характеристиками відносно [PERSON] та [PERSON] стверджується, що діти активні, ввічливі, доброзичливі, мають багато друзів. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Усть-Чорнянської територіальної громади від 19 жовтня 2021 року за №313 рекомендовано визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , встановлено та надано можливість батьку [PERSON] брати участь у вихованні своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у підтриманні з ними регулярних особистих стосунків і забезпечення спілкування у визначені дні першу та третю суботу та неділю місяця з 10 по 16 годину на нейтральній території в присутності матері, надано батькам право змінювати порядок побачень з дітьми за їх взаємною згодою з метою забезпечення всебічного розвитку та сімейного виховання дітей, рекомендовано [PERSON] не перешкоджати зустрічам батька з дітьми. У вказаному висновку зазначено, що в результаті проведених з дітьми бесід з`ясовано, що вони більше прив`язані до матері ніж до батька, вони хочуть проживати з матір`ю, але діти люблять свого батька і хочуть спілкуватися з ним. Згідно з ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом норми\~статті 150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до\~статті 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. А згідно до ст.ст. 160, 161 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року за №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Крім того, згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Зазначені вище положення закону повинні бути застосовані у кожній конкретній справі, виходячи з її обставин та інтересів дітей. Як встановлено в судовому засіданні, на час розгляду справи в суді неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Крім того, самі неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , під час їх бесіди з працівниками органу опіки та піклування, пояснили, що мають бажання проживати зі своєю матір`ю [PERSON] , яка створила їм нормальні умови для проживання. Оцінивши зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, беручи до уваги особисту прихильність неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] щодо їх проживання зі своєю матір`ю [PERSON] , наявність висновку з цього приводу органу опіки і піклування, який у своєму висновку зазначив про доцільність визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з матір`ю [PERSON] , суд вважає, що позов слід задовольнити та визначити місце проживання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Лопухів, Тячівського району, Закарпатської області, в [ADDRESS] , України. Оскільки позивачкою та її представником не надано належних доказів понесених позивачкою витрат на правничу професійну допомогу, які просить стягнути з відповідача, суд вважає, що в задоволенні вимог позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь витрат на правничу професійну допомогу, слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: approved