Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 104. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що після укладення шлюбу їхні відносини були добрі, однак після народження другої дитини відносини між ними стали поступово погіршуватися. Причиною цьому стали часті сварки та скандали, розходженння поглядів на сімейні відносини та обов"язки. Відповідач став зловживати алкогольними напоями та без поважних причин не з"являтися вдома. З того часу вони стали чужими людьми, так як втратили один до одного почуття любові та поваги. Відтак, їхня сім`я практично припинила своє існування, шлюбні відносини припинені і збереження сім`ї не можливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Збереження шлюбу вважає недоречним та не можливим, а призначення будь яких строків для примирення недоцільним, оскільки примирення з відповідачем виключає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дітей залишити залишити проживати з нею та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у розмірі 840 гривень 80 копійок. Позивачка у судове засідання не з`явилась, просить розгляд справи розглядати у її відсутності, про що зазначила у поданій заяві. Відповідач у судове засідання також не з`явився, згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 104, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] .Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати їх з позивачкою. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved