Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] у липні 2016 року звернувся до суду з даним позовом, вимоги якого змінив (а.с. 22), та в обгрунтування своїх вимог зазначив, що в під час перебування у шлюбі із відповідачкою ними була набута квартира [ADDRESS]. Право власності на 1/2 цієї квартири зареєстровано за позивачем, а право власності на іншу 1/2 квартири не оформлено, але нею правомірно користується відповідачка. Однак, між сторонами не досягнуто згоди щодо користування вказаною квартирою, тому позивач просить суд встановити порядок користування квартирою №207 по вул. Довженка, 39 в м.Житомирі, виділивши йому житлову кімнату площею 11,3 кв.м., у користування позивача - житлову кімнату площею 18,2 кв.м., а у загальному користуванні залишити кухню 8,7 кв.м., вбиральню 1,0 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 8,4 кв.м. також просив стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, позовні вимоги зі змінами просив задовольнити повністю (а.с. 27). Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 21, 25-26). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. У власності [PERSON] перебуває 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 4-5), право власності на іншу 1/2 квартири не оформлено, але нею правомірно (як майном, набутим у шлюбі) користується відповідачка [PERSON] Тобто, спірна квартира перебуває у спільній частковій власності подружжя. Відповідно до технічного паспорту, спірна квартира складається з двох жилих кімнат площею 11,3 кв. м та 18,2 кв.м., кухні 8,7 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м. та коридору 8,4 кв.м. (а.с.6-8). Між сторонами не досягнуто згоди щодо користування спірною квартирою, позивач вказує, що звертався до відповідачки із пропозицією про укладення договору про встановлення порядку користування приміщенням квартири, що перебуває у спільній частковій власності, однак, [PERSON] ухилилася від прийняття пропозиції (а.с. 9-12). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок корситування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою захисту права власності позивача на 1/2 частину спірної квартири, а також те, що у власності відповідача залишається кімната більшою площею 18,2 кв.м., що не порушує її прав та законних інтересів, заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved