Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON], Феодосійської товарної біржі, про визнання дійсним купівлі-продажу від 08.07.1997 року квартири [ADDRESS] укладеного між позивачем та [PERSON], зареєстрованого 08.07.1997 року на Феодосійській товарній біржі та в БТІ. Вимоги обґрунтовано тим, що 08.07.1997 року згідно Договору купівлі-продажу позивачка у відповідача придбала квартиру [ADDRESS] право власності на яку зареєструвала в МБРТІ м.Феодосія. У зв'язку з тим, що в 1997 р. згідно вимог ст.15 Закону України "Про товарну біржу" угода не підлягала нотаріальному посвідченню, та згідно Інструкції, яка регулює діяльність нотаріусів, позивач не може здійснити відчуження придбаного домоволодіння, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Ухвалою суду від 15.01.2014 року відповідач замінений на правонаступника - [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилася, представник подав заяву, згідно якої позов підтриманий. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу № 314/97 квартири [ADDRESS] укладеного між [PERSON] та [PERSON] 08.07.1997 року, зареєстрованого 08.07.1997 року на Феодосійській товарній біржі за № 314/97, позивач придбала у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.3-8). Всі умови договору сторонами виконані, проведений розрахунок, квартира передана у власність позивачці. Відповідачем доказів протилежного суду не представлено. В силу вимог ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.328, ст.334 ч.3 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, а якщо такі договори підлягають нотаріальному посвідченню, право виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набуття законної сили рішення суду про визнання договору не засвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними та не створюють прав та обов'язків. За даними спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] року (а.с.49), його спадкоємцем є [PERSON] (а.с.45-61). Таким чином, суд дійшов до висновку, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, відбулося виконання договору, правочин зареєстрований, зареєстровано право власності [PERSON] 08.07.1997 року. З урахуванням наведеного, в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним позов підлягає задоволенню. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved