Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON]. звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 2,5299 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем по заповіту до даного майна. Після смерті діда фактично прийняла спадщину, однак в нотаріальну контору не зверталася для прийняття спадщини, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, чинним законодавством не передбачена. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Яблунівської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти такого, не мають. Відзив на позов, не подав. Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечення проти позову не мають. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Свідоцтвом серії [NUMBER] повторно виданим 17.04.2018 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 11 від 23.10.2000 року. Померлому на праві власності належали земельні ділянки [NUMBER] площею 1,5426 га., [NUMBER] площею 0,9873 га., загальною площею 2,5299 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.02.2000 року, реєстровий № 1486, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72). Згідно дублікату заповіту від 24.01.1996 року, посвідченого секретарем Яблунівської сільської ради за реєстровим № 2, який згідно відмітки секретаря сільської ради від 17.04.2018 року, не змінювався та не відмінявся, [PERSON] заповів все своє майно позивачці. До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території Яблунівської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали спадкодавцю, після його смерті переходять до позивачки, спадкоємця померлого, яка фактично прийняла спадщину. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved