Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 7,71 га на території Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324555100:01:003:0056, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що з грудня 2005 року до дня смерті [INFO] [PERSON] постійно мешкала з нею в її будинку по [ADDRESS]. Той факт, що вона і [PERSON] проживали однією сім'єю більше 5 років, встановлений рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 12.08.2013р., яке набрало законної сили 27.08.2013р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області. Кадастровий номер земельної ділянки 2324555100:01:003:0056. Право померлої [PERSON] на зазначену земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 003181, виданим Приазовською селищною радою 19.03.2002р., зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5506. Вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. 28.08.2013р. постановою державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено в оформленні спадщини в зв'язку з тим, що нею не надані документи, які б підтверджували право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку, а саме, державний акт, який був втрачений ще за її життя. В постанові нотаріус зазначив, що питання про оформлення права власності на спадкове майно повинно вирішуватись в судовому порядку. Нею отриманий лист відділу Держземагенства у Приазовському районі Запорізької області № 390/02-08 від 09.04.2014р. про те, що вищевказаний державний акт на ім'я [PERSON] був дійсно виданий та зареєстрований у встановленому законом порядку, однак виготовити дублікат акта неможливо. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що на заявлених позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Приазовської селищної ради в судове засідання не з'явився. Приазовський селищний голова надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій зазначив, що селищна рада заперечень по матеріалам справи не має. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть від 26.12.2011 року серії [NUMBER]. За життя [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 003181 від 19.03.2002р. на праві власності належала земельна ділянка площею 7,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області. Кадастровий номер земельної ділянки 2324555100:01:003:0056. Зазначена обставина підтверджується фотокопією вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 527 від 10.04.2014р. і листом № 390/02-08 від 09.04.2014р. відділу Держземагенства у Приазовському районі Запорізької області. Відповідно до зазначеного листа видати дублікат державного акту не представляється можливим. Позивач [PERSON] проживала однією сім'єю із [PERSON] з 01 грудня 2005 року до [INFO], тобто не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. Цей факт встановлений рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 12.08.2013р., яке набрало законної сили 27 серпня 2013 року. У зв'язку з цим [PERSON] відповідно до положень ст. 1264 ЦК України відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. Згідно довідки Приазовської селищної ради № 551 від 05.05.2014 року інші спадкоємці після смерті [PERSON] невідомі. Постановою державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори від 28.08.2013р. позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - оформлені спадщини після померлої [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з тим, що вона не надала документів, які б підтверджували право власності померлої на земельну ділянку. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до статей 373, 1225 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону та право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положеннями Земельного кодексу України не заборонене набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення при передачі її у спадщину. З'ясувавши обставини справи та проаналізувавши надані докази, з урахуванням положень ст. 8, ст. 392 ЦК України суд дійшов висновку про необхідність захисту права у такий спосіб як визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON], оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця. Втрата спадкодавцем [PERSON] оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 003181 від 19.03.2002р. не може бути підставою для позбавлення [PERSON] права успадкувати земельну ділянку.

Outcome: approved