Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області, розмір по вимогам яких збільшила за заявою станом на 12.03.2015року, в обґрунтування вказала, що 12.07.2001 року була прийнята до відділення Фонду в м.Свердловськ , працювала на посаді заступника начальника відділу відшкодування шкоди потерпілим у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Свердловськ Луганській області .26.11.2014 року відділенням виконавчої дирекції Фонду м. Свердловськ були подані до управління виконавчої дирекції Фонду відскановані копії подання на в.о. начальника відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Сверловськ Петрова С.М. від 26.11.2014 року № 01/2354 «про звільнення [PERSON] » та її заяви від 25.11.2014 року , згідно якої позивач просила звільнити її роботи 28.11.2014 року за власним бажанням у зв'язку з невиконанням керівництвом управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області законодавства про працю з питань виплати заробітної плати, а сам ст. 115 КзПП України , умов п.4.3. розділу 1У колективного договору управлінням та відділенням виконавчої дирекції , просила здійснити виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів за тридцять повних років роботи у відділенні - з 23.07.2001 року по 28.11.2014 року за п. 6.5 Положення про умови оплати та стимулювання працівників виконавчої дирекції Фонду , ст. 44 КзПП України. Копія наказу про звільнення надійшла 23.12.2014 року ,за яким 28.11.2014 року за № 368-к позивач була звільнена за ст. 38 КзПП України за власним бажанням - з виплатою відповідно надбавки за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, компенсації за невикористану відпустку та премії за листопад 2014 року, грошової допомоги у розмірі 10 місячних окладів . Однак до теперішнього часу не проведено остаточний розрахунок та не видано трудової книжки, у зв'язку з чим позивач, враховуючи збільшенні позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі разом з компенсацією за її затримку - з врахуванням збільшених позовних вимог - в розмірі -31672,20 ,компенсацію за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 2039,99 гривень, 13361,49 гривень середнього заробітку за час затримки, з розрахунку 188,19 гривень за останні два місяці та по гривень за кожний день затримки належних їй сум з дати звільнення по дату прийняття судом рішення , та моральної шкоди в сумі 15000 гривень та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.50). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та послався на свої заперечення(а.с. 51), позов не визнав, пояснюючи неможливістю по даний час виплатити заробітну плату працівникам, в тому числі і позивачці , які залишилися на тимчасово неконтрольованій владою України території Луганської області і які не виявили бажання переміститися в населенні пункти, на території яких органі державної влади України здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Наказом №882 від 17.11.2014року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в.о.начальника управління виконавчої дирекції Фонду в Луганській області був зобов'язаний провести організаційні заходи щодо припинення роботи та переміщення (включаючи державну реєстрацію зміни місцезнаходження) робочих органів виконавчої дирекції Фонду ( у т.ч. управління) , які входять до складу управління з населених пунктів, на території яких робочі органі не здійснюють або не в повному обсязі здійснюють свої повноваження, на територію, підконтрольну Україні та вжити всіх необхідних заходів, пов'язаних з таким переміщенням в строк до 1 грудня 2014року. Відділенням Виконавчої дирекції Фонду в м. Свердловську не виконано вказані наказі та до 1 грудня 2014року не здійснено переміщення на територію, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Не здійснена зміна місцезнаходження відділення, евакуація працівників та вивезення майна й документації, не здійснено заходів щодо відкриття рахунків в органах державної казначейської служби на підконтрольній українській владі території. Установа банку, в якій обслуговувалися відділення, припинило свою роботу з літа 2014року. У зв'язку із вищевикладеним щодо невиплати заробітної плати, в задоволенні позову просить відмовити. Що стосується вимог про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди вважає такими , що вони заявлені до неналежного відповідача, так як саме відділення, в якому працювала позивач, повинен виплачувати заробітну плату та інші виплати, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ст.43 Конституції України у відповідності зі ст. 23 Загальної декларації прав людини проголосила право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, що людина вільно вибирає і на яку вільно погоджується. Визначення заробітної плати, як нагороду, установленої, як правило, у грошовому вираженні, що за трудовим договором власник або уповноважений їм орган виплачує працівнику за виконану роботу, що передбачене ст. 94 КЗпП України і ст.1 Закону України від 24 березня 1995року " Про оплату праці". В суді встановлено, що 12.07.2001року позивача було прийнято на роботу, з 01.12.2011 року вона була переведена на посаду заступника начальника відділу відшкодування шкоди потерпілим виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Свердловськ Луганської області, , що підтверджується записами в трудовій книжці позивача. При укладанні трудового договору працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.( ст.21 КЗпП України). За час, вказаний у позові , уповноваженим органом не виконуються зобов'язання із своєчасної виплати заробітної плати, у зв'язку із чим станом на 1.01.2015року виникла заборгованість перед позивачем з заробітної плати . У силу вимог ст.115 КЗпП України власник чи уповноважений їм орган зобов'язаний виплачувати заробітну плату не рідше двох разів на місяць. Утворення заборгованості по заробітній платі свідчить про порушення даної вимоги закону керівництвом підприємства, де працювала позивач . Позивач також вказала, що порядком казначейського обслуговування операцій , пов'язаних з використанням коштів Фонду соціального страхування , затвердженим у встановленому порядку наказом Мінфіну та Постановою правління Фонду від 18.12.2013 року № 14 , зареєстрованих в Мінюсті, передбачено, що виконавча дирекція Фонду подає до Казначейства України платіжні доручення для перерахування коштів з рахунку , відкритого для обслуговування коштів Фонду , на рахунки Управлінь , за п.10 Управління подають до органів Казначейства платіжні доручення для перерахування коштів Фонду на рахунки відділень, за п. 11 для здійснення виплат виконавча дирекція Фонду та її робочі органи подають до Казначейства платіжні доручення у паперовій та електронній формах в кількості примірників, необхідних для всіх учасників безготівкових розрахунків, у першочерговому порядку здійснювалися страхові виплати та на оплату праці, нарахування на заробітну плату та інше. За цих обставин , позовні вимоги про стягнення заборгованості з заробітної плати пыдлягають задоленню , а про стянення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди не підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.15 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання ,які спричинили втрату працездатності, страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування , який є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням. Фонд соціального страхування від нещасних випадків є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Гербу України та своїм найменуванням, а також емблему, яка затверджується його правлінням. Фонд набуває прав юридичної особи з дня реєстрації статуту у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Статтею 16 визначено, що управління Фондом здійснюється на паритетній основі державою, представником застрахованих осіб та роботодавців. Безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція. Виконавча дирекція є постійно діючим органом правління Фонду та є підзвітною правлінню Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом та Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків , організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Виконавча дирекція Фонду здійснює матеріальне - технічне забезпечення наглядової ради та правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в м.Києві, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Гербу України та своїм найменуванням ( ст.18 Закону).Однак выддылення утримуэться за рахунок коштів Фонду(а.с. 25) Відповідно до п.9,10 постанови №19 Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року « Про затвердження Типового положення про відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення відділення утримуються за рахунок коштів Фонду. Гранична чисельність, фонд оплати праці працівників відділення, кошторис доходів і видатків в межах виділених на це коштів, штатний розпис відділення затверджуються начальником управління. Відділення є юридичною особою, має самостійний кошторис, рахунок в установі банку, печатку із зображенням Гербу України та своїм найменуванням. Таким чином, відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Сверловськ самостійно визначає граничну чисельність, фонд оплати праці працівників відділення, кошторис видатків і видатків в межах виділених на це коштів. Таким чином, на даний час втрачено сам зв'язок відділення м. Свердловськ з відповідачем у справі через орган казначейства, яке повинно діяти в межах ,передбачених законодавством України. За викладених обставин, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області в даному випадку не може бути належним відповідачем у справі без залучення як співвідповідача або як відповідача у справі в особі відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Сверловськ, що в даному випадку тягне за собою відмову в позові в частині стягнення вказаних у позові грошових коштів як середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди за цим позовом , виходячи з відсутності вини управління як відповідача в затримці розрахунку з позивачем у справі .Однак , виходячи з меж заявлених та збільшених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати в сумі 31672,20 гривень (а.с. 40,59,61), виходчи хз дати видання наказу від 28.11.2014 року про звільнення позивача та введення простою в відділенні викноавчої дирекції.

Outcome: approved