Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом в якому вказала, що 03 жовтня 2002 року помер її батько [PERSON], який за життя працював у сільському господарстві та отримав право на земельну частку (пай) на території Липівської сільської ради Талалаївського району, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0250626 від 02 серпня 1996 року. Позивачка є його спадкоємцем за законом. Після смерті батька [PERSON] провела його поховання, доглядала за будинком, володіла сертифікатом на право на земельну частку (пай), тобто вступила у володіння спадковим майном. В звязку зі втратою сертифіката на право на земельну частку (пай), що належав спадкодавцю, позивачка не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Тому [PERSON] просить встановити в судовому порядку факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] та визнати за нею, в порядку спадкування за законом після його смерті, право на земельну частку (пай) на території Липівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, що належала спадкодавцю, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0250626 виданого 02 серпня 1996 року. В судове засідання [PERSON] не з»явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити її вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Представник відповідача Липівської сільської ради Талалаївського району в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представники 3-х осіб Талалаївської РДА та відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви про розгляд справи без участі представників. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка [PERSON] є її сусідкою. [PERSON] є батьком позивачки, і протягом тривалого часу проживав у [PERSON] в с. Понори, оскільки мав погане здоров»я. Після смерті батька у 2002 році [PERSON] провела його поховання у с. Липове, та всі ритуальні заходи. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є батьком позивачки. За життя він працював в колгоспі та отримав право на земельну частку (пай). Він мав будинок у с. Липове, але тривалий час проживав у [PERSON] в с. Понори за станом здоровя. Після смерті батька [PERSON] провела його поховання в с. Липове, поминальні заходи, доглядала за будинком померлого, також в неї залишився його сертифікат на право земельну частку (пай). Суд, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер 03 жовтня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ЕЛ № 305302 (а.с.11). За життя він отримав сертифікат серія ЧН № 0250626 від 02.08.1996 року на право на земельну частку (пай) розміром 3,4 умовно кадастрових гектарів із земель КСП «Дружба» с. Липове на території Липівської сільської ради Талалаївського району, що підтверджується інформацією відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру (а.с.28), копією сертифікату на право на земельну частку (пай) ( а.с.12). Згідно повідомлення в.о. завідувача державного нотаріального архіву Чернігівської області від 13.11.2017 року після смерті 03 жовтня 2002 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с.31). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для прийняття спадщини необхідно, що спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що повинно бути вчинено протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка є рідною донькою [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про її народження та копії свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с. 8-9) та має право на спадкування, як спадкоємець першої черги. Пояснення позивачки [PERSON] про те, що вона прийняла спадщину після смерті 03 жовтня 2002 року свого батька [PERSON], так як фактично вступила у володіння спадковим майном, підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], довідкою Липівської сільської ради Талалаївського району від 21 вересня 2017 № 02-14/538 , згідно якої [PERSON] здійснила поховання [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO], помер 03.10. 2002 року, доглядала за його будинком та фактично прийняла спадщину (а.с.10). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт прийняття [PERSON] спадщини за законом після смерті 03 жовтня 2002 року [PERSON]. Встановлення факту прийняття спадщини має для [PERSON] юридичне значення, так як від цього залежить реалізація її спадкових прав, і встановити його іншим шляхом неможливо. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було втрачено сертифікат на право на земельну частку пай серії ЧН № 0250626 від 02 серпня 1996 року, виданий [PERSON], що підтверджується копією газети «Трибуна Хлібороба» від 27 жовтня 2017 року, в якій надруковано оголошення про втрату вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.14). Згідно ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. У разі втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. В звязку з втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 31.10.2017 року (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем [PERSON], прийняла спадщину за законом, але в звязку з втратою сертифіката на право спадкодавця на земельну частку (пай), позбавлена можливості в нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті 03 жовтня 2002 року [PERSON], право на земельну частку (пай) розміром 3,4 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього КСП «Дружба» на території Липівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, що належало спадкодавцю, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0250626, виданого 02 серпня 1996 року.

Outcome: approved