Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказувавла на те, що вона є бабою [PERSON] , а його батько [PERSON] є її сином. Дитина фактично з січня 2014 року проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Батьки дитини не проявляють турботи, не виконують батьківських обов`язків, не займаються її вихованням та матеріально не забезпечують, не цікавляться її розвитком, станом здоров`я, навпаки, постійними скандалами і зловживанням алкоголю негативно впливають на сина. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та зазначила, що онука проживає разом з нею тривалий час, вона його виховує, піклується про нього, та матеріально забезпечує. Мати дитини - [PERSON] покинула дитину, якій було два роки і пішла мешкати на інше місце проживання. Батько дитини зловживає спиртними напоями, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участь у вихованні сина та взагалі не цікавиться його життям. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, проте надали заяви, якими позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили справу розглядати за їх відсутності. Представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради направив до суду м. Одеси висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, а також заяву про розгляд справи у їх відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підлягають задоволенню та підтримали свій висновок. Заслухавши позивача, дослідивши письмові доказі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Як видно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі ОМУЮ, [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , а батьком - [PERSON] . З 2010 року відповідачі знаходились у фактичних шлюбних відносинах. У період сумісного проживання, [INFO] у них народився син - [PERSON] . З письмових доказів вбачається, що позивач є бабою неповнолітнього [PERSON] . З характеристики, складеної директором та класним керівником, учня 1 класу ОЗШ №23 І-ІІІ ступенів ОМР Одеської області [PERSON], вбачається, що її вихованням займається бабка - [PERSON] . Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування надала свій висновок №01-05-3/266вх від 18.06.2019 р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно сина - [PERSON] . Орган опіки та піклування також вважав за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . Відповідачі звернулись до суду з заявами про визнання позову щодо позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитини. За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року « 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні фактів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з боку позивача доведено той факт, що відповідачі тривалий час не займаються вихованням дитини, її життям не цікавляться, та не приділяють батьківської турботи по відношенню до своєї неповнолітньої дочки. При цьому, суд враховує вказані заяви відповідачів, в яких вони підтверджують встановлені судом обставини. Враховуючи вказані норми та встановлені факти, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження, тому відповідачів необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України "Про судовий збір" з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. в рівних частинах.

Outcome: approved