Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

В провадженні судді перебуває вищевказана заява. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона з 15.09.1980 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року через злоякісне новоутворення верхньої долі лівої легені. У зв'язку з тяжким захворюванням [PERSON] отримував додатково до пенсії за віком страхові виплати від Фонду соціального страхування. Заявник сумісно проживала з чоловіком по день смерті, вони вели спільне господарство та бюджет, таким чином заявник знаходилась на утриманні у чоловіка. Встановлення факту знаходження на утриманні необхідно для отримання щомісячних виплат від фонду соціального страхування. У зв'язку з викладеним заявниця просить суд встановити факт знаходження [PERSON] на утриманні [PERSON] В судовому засіданні представник заявника, діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 23.06.2017 року, [PERSON] підтвердила факти, викладені в заяві, підтримала вимоги, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, діюча на підставі довіреності від 05.02.2018 року, [PERSON] проти задоволення вимог, викладених у прохальній частині заперечувала, зазначила, що [PERSON] - пенсіонерка, яка отримувала пенсію за віком, що перевищував прожитковий мінімум, встановлений законом, зазначила, що заява містить спір про право, не може розглядатись в порядку окремого провадження,у зв'язку з чим просила суд залишити заяву без розгляду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, з поданих суду доказів, встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.08.1980 року (а.с. 9), котрі вели спільне подружнє господарство, проживали разом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). [INFO] року [PERSON] помер у віці 58 років (а.с. 10), при цьому встановлено причинно-наслідковий зв'язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом (а.с. 11). Встановлення факту знаходження на утриманні необхідно заявнику для отримання щомісячних виплат від фонду соціального страхування. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: …2) перебування фізичної особи на утриманні. Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Зважаючи на ту обставину, що в судовому засіданні розглядається лише питання про встановлення юридичного факту з приводу перебування фізичної особи на утриманні померлого, та не розглядається питання щодо наявності прав у заявника на будь-які виплати соціального характеру, суд доходить висновку, що в даному випадку спір про право не вирішується, а тому підстави для залишення заяви без розгляду з підстав, викладених представником заінтересованої особи, - відсутні. Крім того, згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, заява залишається без розгляду виключно в тому випадку, коли спір про право вже виник - раніше або під час розгляду заяви, про що прямо зазначено у вказаній статті. У даному випадку, що не заперечується ані заявником, ані зацікавленою особою, спір про право ще не виник, а лише на підставі встановлення факту може виникнути в майбутньому. При цьому, заперечень по суті заявлених вимог зацікавлена особа не надала. Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.. Непрацездатними вважаються особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють. Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту знаходження особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, що надавалася годувальником, була для заявника постійним і основним джерелом засобів існування. При цьому одержання заявником пенсії (заробітної плати) не є підставою для відмовлення у встановленні факту перебування на утриманні. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримував пенсію у розмірі 1470,25 грн. щомісячно, а також щомісячні страхові виплати у розмірі 1089 грн., що в сукупності складає 2559,25 грн. В той час, як заявниця отримувала заробітну плату в розмірі 1772 грн. Зважаючи на такі обставини, як перебування у зареєстрованому шлюбі, спільне проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту та господарства, отримання [PERSON] суттєво більшого доходу, аніж заявниця, який був для [PERSON] постійним доходом, а також оскільки в ході розгляду справи знайшло підтвердження належними доказами, що після його смерті, вона як дружина втратила основне джерело засобів до існування, суд доходить висновку про аргументованість заявлених вимог та про можливість їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved