Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19 серпня 2016 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,8541 га, кадастровий номер 1422783200:03:000:0196, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 359956 від 02.02.2007р., та земельну ділянку площею 1,0264 га, кадастровий номер 1422783200:03:000:0378, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 359956 від 02.02.2007р. Він є єдиним спадкоємцем за законом майна матері та прийняв спадщину. 21 червня 2017 року він звернуся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки. Постановою від 26 червня 2017 року нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як ним не надано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме державних актів про право власності на земельні ділянки. Надати оригіналів державних актів на право власності на земельну ділянку він не має можливості у звязку з їх втратою. Отримати дублікати правовстановлюючих документів він також не має можливості у звязку з тим, що з 01.01.2013р. такого правовстановлюючого документу як державний акт на право власності на земельну ділянку не існує, бланки цих документів було анульовано. На підставі наведеного позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки в судовому порядку. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за її відсутності. Відповідач надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути за відсутності його представника. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 22 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, [PERSON] померла 19 серпня 2016 року (а.с.15). Позивач є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого 4 березня 1975 року Михайлівської сільською радою Красноармійського району Донецької області, отже є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] (а.с.14). Згідно повідомлення Другої покровської державної нотаріальної контори від 11.08.2017р. № 1112/01-16 спадщина після смерті [PERSON], померлої 19.08.2016р., відкривалась. Заяву про прийняття спадщини за законом подав [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Постановою державного нотаріуса Другої красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] від 26 червня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після померлої [PERSON] у звязку з ненаданням спадкоємцем нотаріусу правовстановлюючий документ на земельну ділянку державного акту, як того вимагає п.4.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.11). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402451682017 від 23.03.2017р., наданого на заяву [PERSON] від 23.03.2017р., ЗВ-1402923312017, в Державному земельному кадастрі міститься інформація про земельну ділянку кадастровий номер 1422783200:03:000:0196, розташованої на території Михайлівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, приватної форми власності площею 4,8541 га, яка зареєстрована Управлінням Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області 02.02.2007р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, 15.09.2006р., ТОВ ПВБ «Земгеопроект», [PERSON], яка належить [PERSON] на підставі Державного акту від 02.02.2007р. ЯГ 359956, виданого на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 09.10.2006р. № 461 (а.с.3-5). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402453902017 від 24.03.2017р., наданого на заяву [PERSON] від 24.03.2017р., ЗВ-140295802017, в Державному земельному кадастрі міститься інформація про земельну ділянку кадастровий номер 1422783200:03:000:0378, розташованої на території Михайлівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, приватної форми власності площею 1,0264 га, яка зареєстрована Управлінням Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області 02.02.2007р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, 15.09.2006р., яка належить [PERSON] на підставі Державного акту від 02.02.2007р. ЯГ 359956, виданого на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 09.10.2006р. № 461, і яка знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Колос» з 06.04.2023р. (а.с.8-10). Згідно п.4.14 гл.10 р.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти. На підставі с.49 Закону України "Про нотаріат" та гл.13 розділу 1 Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а також в інших випадках, передбачених законом. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно ч.ч.1, 2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Такими підставами є спадкування майна за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач, який є спадкоємцем за законом першої черги, в установлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через втрату правовстановлюючих документів на земельну ділянку, у зв'язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивача шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 19 серпня 2016 року. Відповідно до ст. ст.78, 152 ЗК України, ст.ст.328, 373, 392, 1225, 1261-1218, 1258, 1261, 1268, 1278, 1296 ЦК України,

Outcome: approved