Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

До Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області 14.12.2017 р. надійшла позовна заява [PERSON] до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом в яких Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] яка померла [INFO], а саме на нежитлове приміщення (магазин) [ADDRESS]. На обґрунтування таких вимог Позивач зазначає, що після смерті його матері, відкрилася спадщина за законом на все належне за життя [PERSON], майно (заповіт відсутній). Фактично він є єдиним спадкоємцем майна померлої, оскільки два інші спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] - відмовились від спадщини на його користь. У визначений законодавством строк він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтво, серії НМТ 861022, про право на спадщину за законом, у виді частки в статутному фонді ТОВ "Ярославна". За таких фактичних обставин - всі права на спадщину, що відкрилася після смерті його матері - перейшли до нього. До складу спадщини, крім майна, на яке він отримав Свідоцтво, крім іншого входить також нежитлове приміщення (магазин) [ADDRESS], його мати, за життя, спочатку купила квартиру а після чого, у встановленому законом порядку, перевела квартиру з жилого фонду в нежилий і з 2007 року по день своєї смерті - використовувала нежитлове приміщення по [ADDRESS] - як магазин). Нотаріус, внаслідок відсутності правовстановлюючого документа, письмово відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно, посилаючись на положення затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Таким чином, позивач позбавлений можливості оформлення спадщини в позасудовому порядку. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.12.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 26.01.2018 р. У підготовчому судовому засіданні 26.01.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив позовну заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. В судове засідання третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не з'явилась ніяких заяв та клопотань суду не надала. Суд, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Судом встановлено, що нежитлове приміщення (магазин), що знаходиться за адресою [ADDRESS], належало [PERSON], що підтверджено копією Договору купівлі - продажу від 20.11.2003 року.(а.с.10) та копією технічного паспорта на це нежитлове приміщення (магазин) (а.с.12-23). Та витягом рішення Новгород-Сіверської міської ради від 21 жовтня 2010 року «Поновлення договорів оренди», Копією договору оренди землі терміном на 45 років та актом прийому-передачі земельної ділянки наданої в оренду строком на 45 років (а.с.18-22). За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не склала, спадкоємцями за законом, які подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, є її син [PERSON]. що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, від 03.11.2017 року (а.с.7)., інші спадкоємці відсутні, що підтверджується повідомленням нотаріуса та Витягом про реєстрацію зі Спадкового реєстру від 03.11.2017 року. (а.с.8). Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370,372 ЦК України, ст. ст.60, 69, 70 СК України та те, що представник відповідача повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Щодо питання судових витрат то відповідно до п.9 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд повністю покладає судові витрати на позивача, що ним і зазначено при поданні позову.

Outcome: approved