Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

В позовній заяві представник позивача [PERSON] зазначає, що [PERSON] в 2010 році був зарахований курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 16.08.2010 року № 133 о/с. Відповідач закінчив Університет,отримав диплом фахівця та був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області. Однак, відповідно до наказу УМВС України в Хмельницькій області від 10.04.2015 року № 72 о/с [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ відповідно до п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Відповідно до положення ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Тому, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати на навчання в сумі 42095,76 грн. та судові витрати в сумі 1378,0 грн.. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. У звязку із неприбуттям всіх осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обовязковою, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ України від 01.03.2007 року № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. На виконання вимог ст.. 18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України в Хмельницькій області та курсантом [PERSON], 17.08.2010 укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Нормою статті 610 ЦК України передбачено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому п. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд, приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та задовольнити вимоги позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1378,0 грн. видатки по оплаті судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 1233 від 06.10.2016 року. На підставі наведеного ст. ст. 525, 526, 610 ЦК України, Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ України від 01.03.2007 року № 313,

Outcome: approved