Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім'єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування, позов мотивувала тим, що до грудня 2002 року [PERSON], [INFO] проживав спільно зі своєю матір'ю [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. З грудня 2002 року [PERSON] почала спільно проживати з [PERSON], як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Починаючи з цього часу останні почали вести спільне господарство, мали спільний побут, мали взаємні права та обов'язки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Подружжя також спільно доглядало матір [PERSON], оскільки остання була похилого віку та потребувала сторонньої допомоги. [PERSON] сприймала матір [PERSON] як свекруху, а та в свою чергу, сприймала її як невістку. До державного органу реєстрації актів цивільного стану вказані особи не звертались та шлюб не реєстрували, в зв'язку з тим, що на момент початку спільного проживання позивач перебувала у офіційному шлюбі з [PERSON] Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 29.11.2004 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Починаючи з 2007 року донька [PERSON] - [PERSON] почала проживати разом зі [PERSON] та [PERSON], який ставився до неї як до своєї рідної доньки, а вона до нього, як до рідного батька. Поховання матері [PERSON], яка померла [INFO] відбулось за спільний кошт подружжя, що підтверджується рахунком - замовлення № 001975 від 07.03.2013 року. У 2009 році коли подружжя вирішило офіційно зареєструвати свої відносини [PERSON] важко захворів і вирішення цього питання відклалось. З цього моменту увесь тягар лікування ліг на позивачку. Так [PERSON] і до цього часу хворів, проте хвороби набули гострого стану і останній почав потребувати стаціонарного лікування. Так, з виписки з історії хвороби від 17.12.2009 року вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у лікарні з діагнозом хронічний пієлонефрит, холіцестит, дифузні зміни підшлункової залози, радіоізотопне враження рук. Починаючи з 2012 року [PERSON] перебував на диспансерному обліку в КЗ «ЦПМСД № 3» з наступним діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІІІ ст. гіпертинзивне серце, високий ризик ускладнень, ішимічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз СНІ, ФК ІІ, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., змішаного генезу, хронічне захворювання нирок, хронічний пієлонефрит, ожиріння ІІІ ст., хронічний панкреатит, хронічний простий бронхіт, ЛН І, гіперплазія передміхурової залози, порушення толерантності до вуглеводів, набута пупкова грижа. У період з 30.05.2016 року по 10.06.2016 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом набута фіксована грижа пупка (грижосічення алогрижепластика).Вищенаведені обставини вбачаються з відповіді ЦПМСД № 3 вих. № 198 від 06.02.2018. З початку загострення хворобливого стану його турбував частий головний біль, біль в очах, періодично виникла нудота, а при підвищенні тиску блювота. При таких кризах хворий не вставав з ліжка, не ходив самостійно до туалету, а тому йому необхідно було подавати судно. В період нападів задишки та високого тиску він не міг виходити з дому і всі необхідні дії для забезпечення життя вчиняла позивачка. Часто під час нападів [PERSON] втрачав орієнтацію в просторі та в часі і не впізнавав оточуючих. Лікування не дало позитивних результатів і в грудні 2017 року стан [PERSON] значно погіршився і [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Усі турботи з поховання взяли на себе [PERSON] та її дочка [PERSON], що підтверджується копією дозволу на видачу трупа від 31.12.2017 р. № 202к-17, копією рахунку - замовлення № 2944 від 31.12.2017 року, копією товарного чеку від 31.12.2017 року. З врахування спільного проживання [PERSON] та померлого понад 5 років, похилого віку та тяжкої хвороби, що зумовило його безпорадний стан, забезпечення позивачем протягом тривалого часу матеріальної допомоги та догляду, позивач має право спадкувати майно за померлим [PERSON] зі спадкоємцем першої черги [PERSON] Просила суд встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO], однією сім'єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з січня 2002 року до дня смерті [PERSON] [INFO]. Змінити черговість на спадкування за законом, визнавши за [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], поряд із спадкоємцями І черги. В підготовчому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], кожна окремо, позовні вимоги уточнили, просили суд встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO], однією сім'єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 29.11.2004 року до дня смерті [PERSON]- [INFO]. Змінити черговість на спадкування за законом, визнавши за [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], поряд із спадкоємцями І черги. В підготовчому засіданні представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала, щодо їх задоволення. Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду докази, матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 29.11.2004 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). З грудня 2002 року [PERSON] почала спільно проживати з [PERSON], як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Починаючи з цього часу останні почали вести спільне господарство, мали спільний побут, мали взаємні права та обов'язки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Подружжя також спільно доглядало матір [PERSON], оскільки остання була похилого віку та потребувала сторонньої допомоги. [PERSON] сприймала матір [PERSON] як свекруху, а та в свою чергу, сприймала її як невістку. У 2009 році коли подружжя вирішило офіційно зареєструвати свої відносини [PERSON] важко захворів і вирішення цього питання відклалось. З цього моменту увесь тягар лікування ліг на позивачку. Так [PERSON] і до цього часу хворів, проте хвороби набули гострого стану і останній почав потребувати стаціонарного лікування. Так, з виписки з історії хвороби від 17.12.2009 року вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у лікарні з діагнозом хронічний пієлонефрит, холіцестит, дифузні зміни підшлункової залози, радіоізотопне враження рук (а.с.16-17). Починаючи з 2012 року [PERSON] перебував на диспансерному обліку в КЗ «ЦПМСД № 3» з наступним діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІІІ ст. гіпертинзивне серце, високий ризик ускладнень, ішимічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз СНІ, ФК ІІ, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., змішаного генезу, хронічне захворювання нирок, хронічний пієлонефрит, ожиріння ІІІ ст., хронічний панкреатит, хронічний простий бронхіт, ЛН І, гіперплазія передміхурової залози, порушення толерантності до вуглеводів, набута пупкова грижа (а.с.15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.21). Усі турботи з поховання взяли на себе [PERSON] та її дочка [PERSON], що підтверджується копією дозволу на видачу трупа від 31.12.2017 р. № 202к-17, копією рахунку - замовлення № 2944 від 31.12.2017 року, копією товарного чеку від 31.12.2017 року (а.с.22-24). Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо жінка і чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO] однією сім»єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з 29.11.2004 р. по день смерті [PERSON] - [INFO] Щодо позовних вимог про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги то суд вважає що ці вимоги також підлягають задоволенню. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином змінити порядок черговості у спадкуванні судовим порядком можливо за наявності встановлених ст. 1259 ЦК України наступних юридичних фактів у їх сукупності: - здійснення спадкоємцем за законом опіки над спадкодавцем, - здійснення спадкоємцем за законом матеріального забезпечення спадкодавця, - надання іншої допомоги спадкодавцю, - наявність у спадкодавця безпорадного стану внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби або каліцтва, - тривалий час перебування спадкодавця у безпорадному стані та тривалий час здійснення спадкоємцем дій вказаних у чотирьох попередніх пунктах. При цьому зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261- 1265 ЦК. Про що висвітлено в інформаційному листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкове майно [PERSON] складається з квартири № 21, що розташована за адресою: м. Вінниця, просп. Юності, буд. 5 (а.с.14). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] Оскільки судом встановлено, що позивач протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала надавала допомогу своєму співмешканцю [PERSON], який через тяжку хворобу був у безпорадному стані то вона може одержати право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги. На підставі викладеного,

Outcome: approved