Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від позивача та відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.01.1997 року виданого виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 січня 1997 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 26.01.1997 року зроблено відповідний актовий запис за №2. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.1997 року виданого виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] народився [INFO] року в с. Угарове Оратівського району Вінницької області, батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2006 року виданого виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] народилася [INFO] року в с. Угарове Оратівського району Вінницької області, батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до довідки №96 від 09.04.2014 року виданої виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області її склад сім'ї слідуючий: чоловік - [PERSON], 1975 р.н., син - [PERSON], 1997 р.н., дочка - [PERSON], 2006 р.н. Відповідно до довідки №99 від 11.04.2014 року виданої виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] разом з дітьми [PERSON], 1997 р.н. та [PERSON], 2006 р.н. тимчасово вибули з території Угарівської сільської ради 01.09.20013 року і проживають в м. Тетіїв. Відповідно до довідки №1549 від 16.04.2014 року виданої виконавчим комітетом Тетіївської міської ради Київської області [PERSON] проживає по [ADDRESS] і склад її сім'ї такий: син - [PERSON], 1997 р.н., дочка - [PERSON], 2006 р.н. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття поваги та любові, сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують та не бажають поновлювати подружні відносини, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Від спільного проживання у подружжя є діти, які проживають з позивачем. Спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, вважає, що немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, негативно впливати на розвиток дітей, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, яка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати та вважає, що судові витрати слід стягнути з відповідача. Крім цього, оцінюючи усі докази, вирішуючи спір у межах заявлених та підтриманих позивачкою вимог, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач тимчасово не працює, утримання за виконавчими листами з нього не проводяться. Відповідач не надає допомоги на утримання дітей, не заперечує проти утримання з нього аліментів на дітей. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.05.2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.110, 112, 115, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved