Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення, яким стягувати із відповідача аліменти на утримування дітей [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 931 ( дев»ятсот тридцять одній) гривень за лютий-червень 2018 року, по 967 грн за липень 2018 року на кожну дитину до досягнення ними повнолітня з проведенням індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили. Припинити стягнення аліментів по виконавчому листу виданому Городенківським районним судом Івано-Франківської області на виконання рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2016 року справа № 342/1172/15-ц, провадження № 2/342/698/2015 з моменту набрання цим рішенням законної сили. В позовній заяві позивач зазначила, що з відповідачем по справі в жовтні 2005 року зареєстрували шлюб в Борщівському міському відділі РАГСу Тернопільської області . За час шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 12.08.2013 року згідно рішення Борщівського районного суду шлюб між сторонами розірвано. На даний час діти є неповнолітніми, проживають разом із позивачем в м. Городенка, вул. Шевченка 52\\8, Івано-Франківської області, перебувають на її утриманні та вихованні. 29.10.2015 року позивач звернулася до Городенківського районного суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Рішенням вказаного вище суду від 23.12.2015 року присуджено стягнення на користь позивача аліментів із відповідача [PERSON] Романовича.08.01.1984 р.н. на утримання неповнолітніх синів дітей [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 750 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 29.10.2015 року. Позивач посилається на ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня 2027 гривень. В даний час відповідач працює по найму, розмір його заробітку позивачу не відомий. Із-за наведених обставин, [PERSON] змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. 23.03.2018 року позивач подала до суду позовну заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила прийняти уточнення позовних вимог по даній справі; постановити рішення, яким стягувати із [PERSON], [INFO], жит. [INFO] аліменти на утримування дітей [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину до досягнення ними повнолітня з проведенням індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили. Припинити стягнення аліментів по виконавчому листу виданому Городенківським районним судом Івано-Франківської області на виконання рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2016 року справа № 342/1172/15-ц, провадження № 2/342/698/2015 з моменту набрання цим рішенням законної сили. Позивач в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовільнити; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, згідно гл.10\~ЦПК України. Передбачених ч.2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно копії заочного рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 12.08.2013 року по справі № 594/779/13-ц шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 25.10.2005 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до реєстрації шлюбу Франків) [PERSON], [INFO], актовий запис № 113 розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 045478, виданого 15.03.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, та сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 117547, виданого 18.05.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі по 750 гривень щомісяця на кожну дитину, згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2015 року у цивільній справі № 342/1172/15-ц, яке набрало законної сили 11.01.2016 р. Стягнення аліментів присуджено з 29.10.2015 р. до досягнення дітьми повноліття. 13.01.2016 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області на підставі вищезгаданого рішення було видано виконавчий лист. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути менший, ніж 930 грн. з 1 січня 2018 р. Таким чином, суд дійшов висновку, що з моменту ухвалення рішення Городенківським районним судом Івано-Франківської області від 23.12.2015 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановленні такого розміру аліментів і з врахуванням того, що визначений судовим рішенням розмір аліментів на дитину на даний час є незначний та зменшилась купівельна спроможність присудженої суми, суд приходить до висновку про погіршення майнового стану одержувача аліментів, що позбавляє можливості їй забезпечити належне утримання дітей і є підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечитись такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, на утриманні інших осіб не має, не є інвалідом. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що визначений судовим рішенням розмір аліментів необхідно збільшити і вважає за можливе визначити його у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (тисяча) грн. щомісячно на кожну дитину, з проведенням індексації відповідно до закону, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], таким чином задовольнивши позовні вимоги. У відповідності до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст. 192 СКрозмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у зміненому розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved