Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що його мати [PERSON] та відповідач [PERSON] з листопада 1988 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та під час їх спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що на момент народження [PERSON] його мати не перебувала у шлюбі, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України у свідоцтві про народження хлопчика запис про батька здійснено за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька записано з її слів. Вказував на те, що 02.04.2015 року померла [PERSON] та малолітній [PERSON] залишився без батьківського піклування, у звязку з чим рішенням служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 08.04.2015 року №1/670 був тимчасово поміщений в його сімї з покладенням на нього відповідальності за виховання та матеріальне утримання хлопчика. Разом з тим, з моменту народження та по даний час він та його молодші братики і сестричка, в тому числі малолітній [PERSON], проживали разом з відповідачем, якого вважають своїм біологічним батьком та який їх утримує, виховує, піклується про них. У звязку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права, зокрема ст. 128 СК України, просив визнати [PERSON] батьком [PERSON], народженого у м. Чернівці 27 травня 2005 року [PERSON], а також внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON], зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 05 червня 2005 року №1131, зазначивши в графі «Батько»: [PERSON], громадянин України. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим позов підлягає задовленню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що 27.05.2005 року народився [PERSON], матірю якого була [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 05 червня 2005 року №1131 (а/с 5). У відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126,133,135 СК України, відомості про батька [PERSON] були вказані за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька записано з її слів в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. 02 квітня 2015 року померла [PERSON], у звязку з чим рішенням служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 08.04.2015 року №1/670 з урахуванням того, що відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] відсутні, а тому хлопчик залишився без батьківського піклування, його було влаштовано в сімю позивача (а/с 4,7). Як вбачається з розяснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, з позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК України, зокрема родичі. Поняттям "родичі", яке вживається в СК України охоплюються такі особи: баба, дід, прабаба, прадід, повнолітні брат і сестра. Судом встановлено. що позивач є братом малолітнього [PERSON] та даний факт в судовому засіданні визнати сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд визнає дану обставину такою, що не підлягає доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.з Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Статтею 51 Конституції України встановлено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як було встановлено судом, з позовом про визнання батьківства відповідача відносно [PERSON] звернувся повнолітній брат малолітнього, відомості про батька дитини у свідоцтві про народження вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відповідач в судовому засіданні визнав факт свого батьківства відносно хлопчика, а тому суд, оцінюючи вказані докази в їх сукупності, приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову. У відповідності до п. 2.13 Правил про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства). Таким чином, в актовий запис про народження [PERSON] слід внести відповідні зміни про батька. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved