Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду вказано, що 03 лютого 2013 року помер [PERSON], чоловік позивача та батько відповідача, після смерті якого залишилось спадкове майно: 29 листопада 2013 року між сторонами по справі було укладено договір про поділ спадщини, в якому не охоплено все спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця, а саме: земельна ділянка площею 0,48 га надана для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Бурчацької сільської ради, та автомобіль марки ВАЗ 21113. Позивачем зазначається про неможливість отримання свідоцтва на вказану спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Так, 10 травня 2017 року державним нотаріусом Третьої Запорізької нотаріальної контори відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва на спадщину за законом, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на землю та автомобіль. На підставі викладеного, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку та автомобіль. В судове засідання\~ позивач [PERSON] не зявилася, але від неї надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2013 року помер [PERSON], чоловік позивача [PERSON] (а.с.7, 8). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 000011 від 16 лютого 1995 року, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Бурчацької сільської ради від 16 лютого 1995 року № 1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,48 га в межах згідно з планом, розташовану на території с. Бурчак Бурчацької сільської ради для ведення особистого підсобного господарства (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АРС 130744, за [PERSON] 01 серпня 2009 року зареєстрований автомобіль ВАЗ 21113, легковий універсал, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10). Таким чином,\~ [PERSON] є спадкоємцем за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2017 року за № 321, державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлого 03 лютого 2013 року, в звязку з ненаданням документа на земельну ділянку, розташовану за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, Бурчацька сільська рада, та на легковий автомобіль марки ВАЗ 21113. Так, відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18 гл. 10 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.6). Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України , право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. У звязку зі вступом в дію Закону України від 01 липня 2004 року № 19052-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та змін від 01 січня 2013 року до Закону України «Про державний земельний кадастр», видачу Державних актів на право власності на земельну ділянку, а також внесення змін до них, припинено. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] Позивач [PERSON] оформити своє право на спадщину не має можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved