Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, згідно якої прохала суд постановити рішення, яким встановити факт її постійного проживання разом зі своїм батьком - [PERSON], [INFO], за адресою його реєстрації та фактичного проживання: [ADDRESS] з 2016 року по день смерті [PERSON] [INFO] року, тобто на час відкриття спадщини, враховуючи постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2017 року приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовського Анатолія Григоровича в зв'язку з неможливістю достовірно встановити факт її проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі і прохала їх задовольнити. Представник заінтересованої особи -Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, просив винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьком є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 04.09.1968 року міський ЗАГС м. Кременчука. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції Полтавської області 03.01.2017 року, запис № 21. Також встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві особистої власності [PERSON], що підтверджується довідкою ТОВ « Місто для людей Кременчук» №1906/36 від 07.09.20-17 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.09.2017 року приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ГТУЮ у Полтавській області Веселовського А. Г., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з поданих документів заявника неможливо встановити факт проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз'яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Судом встановлено, що померлий [PERSON], [INFO], в період до 03.06.2016 року був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту ТОВ «Місто для людей Кременчук» від 27.09.2017 року № б/р померлий [PERSON], [INFO], проживав разом зі [PERSON], 1968 року народження з 2016 року по день смерті за адресою: [ADDRESS]. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON]. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті та відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS], знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Outcome: approved