Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем 14.02.2015 зареєстровано шлюб. За період їх перебування у шлюбі, у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя подружжя не склалось через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить шлюб, укладений з відповідачем розірвати . У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги пітримує та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надав суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без її участі та після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстровано 14.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 110, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим 14.02.2015 (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], винаного Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 14.06.2018 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], винаного Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 14.06.2018 (а.с.6-7). Спільне життя сторін не склалось і фактичні їх взаємини не відображають їхнього прагнення до збереження шлюбу та сім'ї. За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, за таких обставин, суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав і згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з викладеним, після розірвання шлюбу суд залишає за позивачем прізвище "[PERSON]". Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved