Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що 27.05.1997 року згідно договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] однокімнатну квартиру в м. Ковель по вулиці Тімірязєва, 1/4. В червні 1997 року за її згодою в належну позивачу вищевказану квартиру був вселений та зареєстрований відповідач [PERSON], який є рідним братом позивача та який в 2009 році виїхав з України на роботу в Чехію, де працює та проживає постійно по даний час. Відповідач жодного разу не приїздив в Україну навіть у відпустку. По телефону брат повідомив, що одружився, придбав у Чехії власне житло і повертатись в Україну не має наміру. Позивач [PERSON] зазначає, що у даний час в неї виникла потреба оформити житлову субсидію. Однак, цього зробити не може, так як органам соцуправління необхідна довідка про доходи брата, який фактично тривалий час не проживає в даній квартирі, оскільки з 2009 року проживає в Чехії. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою №4 в будинку №1 по вулиці Тімірязєва в місті Ковель Волинської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності. Позов підтримує повністю. Клопоче про віднесення судових витрат за її рахунок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Волинь-Нова». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов слід задовольнити повністю. Суд, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №4, яка розташована в будинку №1 по вулиці Тімірязєва в місті Ковель Волинської області, що стверджується договором купівлі-продажу від 27.05.1997 року, посвідченого нотаріусом Ковельської держнотконтори Волинської області [PERSON]А, що також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.02.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з копії будинкової книги разом з позивачем в квартирі №4, що розташована в будинку №1 по вулиці Тімірязєва в місті Ковель Волинської області зареєстрований також - відповідач [PERSON] Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . [PERSON] у спірному житлі без поважних причин не проживає більше року, а тому втратив право користування спірним житлом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, [PERSON] не являється, а ні співвласником вищезгаданої квартири, а ні наймачем за договором найму.\~\~ Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підставний і підлягає до задоволення. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача, як власника жилого приміщення.

Outcome: approved