Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання права власності на 1/2 частку автомобіля, виключення майна з акту опису і арешту. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2017 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] Позов мотивовано тим, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 19.11.1983 р. За рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2017 р. з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 195852,00 грн. за договором позики. У виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист. 10.07.2017 р. [PERSON] відділом ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області в рамках виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] коштів винесено постанову про опис та арешт автомобіля MITSUBISHI PAJERO, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 р.в., р/н [NUMBER]. Зазначений автомобіль придбаний в період шлюбу за спільні кошти у звязку з чим є спільною сумісною власність подружжя [PERSON] та [PERSON] Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку автомобіля MITSUBISHI PAJERO, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 р.в., р/н [NUMBER], виключити автомобіль з опису та зняти арешт, накладений згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 10.07.2017 р. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник [PERSON] позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити. Подали доповнення та письмові пояснення на позов. (а.с. 59-60, 95-98, 110-111, 130-131) Відповідач [PERSON], його представника [PERSON] позов визнали, пояснили, що автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - [PERSON] при вирішення позову покладається на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] - адвокат [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову, оскільки доказів того, що автомобіль є спільним майном подружжя (куплений за спільні кошти) сторона позивача не надала. Подав письмові пояснення. (а.с.127-128) Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі з 19.11.1983 р. (а.с. 4) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.01.2008 р. автомобіль MITSUBISHI PAJERO, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 р.в., р/н [NUMBER] зареєстрований за відповідачем [PERSON] (а.с.11-12) Зазначений автомобіль придбаний відповідно до договору купівлі-продажу з використанням банківського кредиту №31-01/08-01 від 31.01.2008 р., укладеного між ТОВ СОФТ-МАКС та [PERSON] (а.с.116-118) На а.с.112-115 копія договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11292664000 від 01.02.2008 р., за яким АКТБ УкрСиббанк надало [PERSON] кредитні кошти в сумі 200600,00 грн. (п.1.1) Предметом застави є власність позичальника на підставі договору купівлі-продажу з використанням банківського кредиту №31-01/08-01 від 31.01.2008 р. (п.2.4) 01.02.2008 р. АКТБ УкрСиббанк уклало договір поруки №176867 з [PERSON], за яким вона зобовязується відповідати перед кредитором за невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №11292664000 від 01.02.2008 р. (а.с.119) Кредитний договір №11292664000 від 01.02.2008 р. припинив свою дію, у звязку виконанням кредитних зобовязань, що підтверджується довідкою №132/1-546-7/437 від 27.01.2015 р. (а.с.120) Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2017 р., яке набрало законної сили 03.03.2017 р. (справа №127/26281/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення позики) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти у розмірі 195852,00 грн. згідно договору позики від 06.02.2016 р., витрати по сплаті судового збору в сумі 1958,52 грн. (а.с. 52-53) У виконання зазначеного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист №127/26861/16-ц від 21.03.2017 р. (а.с. 54), який перебуває на примусовому виконанні у [PERSON] відділі державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, виконавче провадження №53891707. На а.с. 33 копія постанови державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] від 10.07.2017 р., згідно якої описано та накладено арешт на автомобіль MITSUBISHI PAJERO, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 р.в., р/н [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] (а.с. 33-34) Зі звіту ТОВ «Експертно консалтинговий центр» від 26.07.2017 р., що у матеріалах виконавчого провадження №53891707, вбачається, що дійсна розрахункова (ринкова) вартість автомобіля MITSUBISHI PAJERO, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 р.в., р/н [NUMBER], без урахування ПДВ складає 355395,00 грн. (а.с.150-151) Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Стаття 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. У звязку з цим автомобіль MITSUBISHI PAJERO, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 р.в., р/н [NUMBER], є спільною власністю [PERSON] та [PERSON], оскільки придбаний під час шлюбу за спільні кошти, що підтвердили сторони [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 59 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про необхідність визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку автомобіля MITSUBISHI PAJERO, легковий універсал-В, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 року випуску, р/н [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], як на частку спільного сумісного майна подружжя. Щодо вимоги про зняття арешту з автомобіля, необхідно зазначити, що автомобіль є неподільною річчю в розумінні ст. 183 ЦК України. Згідно п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», вирішуючи питання про належність описаного та арештованого майна, суди повинні керуватися нормами цивільного та сімейного законодавства, які діяли на час придбання майна, що регулюють право власності та його захист. При розгляді позову одного з подружжя про зняття арешту з належної йому частки майна у спільній сумісній власності подружжя судам необхідно враховувати, що відповідно до статей 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і в разі його поділу їх частки є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пункт 16 зазначеної постанови передбачає, що у випадках, коли предметом позову є частка в спільній сумісній власності на неподільну річ (ч. 2 ст. 183 ЦК), на яку звертається конфіскація або стягнення на користь особи, питання про зняття арешту з цієї речі (за відсутності іншого спільного майна) вирішується відповідно до правил статей 321, 358, 364 ЦК, враховуючи, що згідно із законодавством суд вирішує спори учасників спільної сумісної власності щодо розпорядження та користування майном. Тому не слід розглядати як протиправне позбавлення права власності присудження грошової чи іншої матеріальної компенсації за частку у спільній сумісній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. При цьому суд з урахуванням конкретних обставин може зняти арешт із цієї речі і стягнути з позивача в дохід держави чи на користь особи грошову чи іншу матеріальну компенсацію за частку, що припадає боржнику, або залишити арешт речі, зобов"язавши відповідні територіальні органи Державної фіскальної служби України або юридичну особу виплатити позивачу відповідну частину її вартості. Враховуючи те, що автомобіль MITSUBISHI PAJERO, легковий універсал-В, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 року випуску, р/н [NUMBER], є неподільною річчю, суд вважає за можливе зобов"язати [PERSON] відділ державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виплатити [PERSON] як компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля MITSUBISHI PAJERO, легковий універсал-В, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 року випуску, р/н [NUMBER], - 1/2 частку коштів (вартості) від реалізації автомобіля MITSUBISHI PAJERO, легковий універсал-В, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 року випуску, р/н [NUMBER], у виконавчому провадженні №53891707, внаслідок чого припиняється право власності на 1/2 частку автомобіля MITSUBISHI PAJERO, легковий універсал-В, номер шасі (кузова) JMYLRV93W7J718890, 2007 року випуску, р/н [NUMBER], за [PERSON] Згідно ст. 141 ЦПК України, виходячи з дійсної вартості автомобіля в розмірі 355395,00 грн., з [PERSON] на користь [PERSON] потрібно стягнути 640,00 грн. судового збору, а на користь держави - 1136,98 грн. судового збору.

Outcome: approved