Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В жовтні позивач [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду з позовом до Роздільнянської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно по праву спадкування за законом, яким просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що [PERSON], який помер [INFO] був її рідним дядьком. Визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, розташовані по [ADDRESS], які складаються з «А» - житлового будинку загальною площею 32,60 кв.м., в тому числі житловою 18,70 кв.м., та «Б» «Б» - сарай, «В» - літня кухня, «в» коридор літньої кухні, що належали [PERSON], померлому [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її дядя, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіт не склав, тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом у дяді не було, оскільки він не був одружений та не мав дітей. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Мати позивача (сестра спадкодавця) [PERSON] була єдиним спадкоємцем другої черги за законом. [INFO] [PERSON] померла, після відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті її брата [PERSON] Після смерті її рідного дяді [PERSON] та її рідної мати [PERSON], позивач у встановленому порядку звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Іванової А.Й. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. Однак при вивченні документів нотаріусом було встановлено невідповідність прізвищ осіб, які між собою перебували у родинних відносинах, а саме у спадкодавця було прізвище [PERSON], та його батькам зазначено (російською мовою): батько - «[PERSON]», мати - «[PERSON]», а у її матері (рідної сестри спадкодавця) [PERSON] в документах батьками зазначено (російською мовою): батько - «[PERSON]» мати - «[PERSON]». І мати - [PERSON]. і її рідний брат [PERSON] були народженні в м. Роздільна Одеської області, однак отримали свідоцтва про народження в 1948 році та 1958 році відповідно, і десь в той час було допущено помилку в документах як батьків матері так і батьків дядька, яка на даний час унеможливлює оформити спадщину. Крім того в листі №300/02-14 від 18.10.2016 року нотаріусом зазначено, що рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.07.2008 року по справі №2-317/08 відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по [ADDRESS] за життя спадкодавця у встановленому порядку не зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно. У зв'язку з вищевикладеним [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. В подальшому просила справу розглянути у її відсутність.(а.с.43). Представник відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області - Вовк О.В., позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Не заперечувала проти їх задоволення. В подальшому просила суд, справу розглядати без її участі.(а.с.45). Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заяви сторін оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 58 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 9.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеській області, актовий запис №157.(а.с.6). При житті [PERSON] на праві власності належав житловий будинок та господарчі споруди, розташовані по [ADDRESS], який складається з: «А» - житлового будинку загальною площею 32,60 кв.м., в тому числі житловою 18,70 кв.м., та «Б» - сарай, «В» - літня кухня, «в» коридор літньої кухні, що підтверджується рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.07.2008 року по справі №2-317/08 та технічним паспортом на житловий будинок від 18.07.2007 року.(а.с.7-11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих споруд, розташованих по [ADDRESS], який складається з: «А» - житлового будинку загальною площею 32,60 кв.м., в тому числі житловою 18,70 кв.м., та «Б» - сарай, «В» - літня кухня, «в» коридор літньої кухні, що підтверджується рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.07.2008 року по справі №2-317/08 та технічним паспортом на житловий будинок від 18.07.2007 року.(а.с.7-11). Згідно ст.1220 ч.1, ч.2 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом. Згідно ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На момент смерті [PERSON] одружений не був, дітей не мав. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичне особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини та відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати т; сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Єдиним спадкоємцем другої черги за законом була мати позивача (сестра спадкодавця) - [PERSON] (до одруження [PERSON]) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10.01.1948 року народження.(а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] померла після відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті її брата [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 29.06.2016 рою Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №407.(а.с.16). Відповідно до ст.1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законі)' помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому часте спадщини ... переходить до його спадкоємців. [PERSON]., позивачу [PERSON]. була рідною матір ю, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим рай бюро ЗАГС м. Роздільна 21.04.1965 року, актовий запис №63.(а.с.18). Спадкодавець був її рідним дядьком та рідним братом її матері. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі даних норм закону нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими спорудами у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON]. за життя не зробив перереєстрацію переходу права власності на житловий будинок відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень". Отже, якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. Саме юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт придбання нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку. Оскільки при житті [PERSON] не встиг зареєструвати своє право власності на успадкований житловий будинок з господарчими спорудами після смерті свого рідного брата, здійснити дані дії та зареєструвати житловий будинок на померлу після її смерті неможливо, тому суд вважає, що спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту порушених прав не встановлено. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві власності померлому [PERSON] і входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті. Після смерті [PERSON] та [PERSON], позивач [PERSON], у встановленому порядку звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Іванової А.Й. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №28/2016. Однак при вивченні документів нотаріусом було встановлено, що: 1.Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 9.03.2016 року відділом ДРАЦС по Роздільнянському району Роздільнянського МРУЮ в Одеській області, зазначено прізвище померлого [PERSON] 2. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно 16.10.2007 року відділом ДРАГС Роздільнянського РУЮ Одеської області зазначено прізвище померлого [PERSON], прізвище його матері - [PERSON]. 3.Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON]. дані матері зазначені - [PERSON]. 4.Відповідно до свідоцтва про народження матері [PERSON] - [PERSON] (сестри спадкодавця), [NUMBER] від 28.01.1948 року прізвище її матері зазначено [PERSON]; 5.Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 17.06.1964 року Роздільнянським міськбюро ЗАГС Одеської області, шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON]. Тобто було встановлено невідповідність прізвищ осіб, які між собою перебували у родинних відносинах, а саме у спадкодавця було прізвище [PERSON], та його батьками зазначено (російською мовою): батько - «[PERSON]», мати - «[PERSON]», а у матері позивача (рідної сестри спадкодавця) [PERSON] документах батьками зазначено (російською мовою): батько - «[PERSON] мати - «[PERSON]». Мати позивача - [PERSON]. та її рідний брат [PERSON] були народженні в м. Роздільна Одеської області, однак отримали свідоцтва про народження в 1948 році та 1958 році відповідно, і десь в той час було допущено помилку в документах як батьків матері так і батьків дядька, яка на даний час унеможливлює оформити спадщину. Судом встановлено, що 23.07.2008 року рішенням Роздільнянського районного суду вже був встановлений факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу [PERSON]), як рідні брат та сестра. Той факт, що [PERSON](дошлюбне прізвище [PERSON]), яка померла [INFO] була рідною матір'ю [PERSON]., [INFO] підтверджується наданими до матеріалів відповідями на запити з яких достовірно відомо, що [PERSON] дійсно була рідною матір'ю [PERSON].(а.с.28-55). Таким чином, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вище наведені докази, достовірно підтверджують той факт, що [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], померлої [INFO] та рідною племінницею рідного дядька [PERSON], який помер [INFO]. Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позову [PERSON] На час розгляду справи в суді право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований в [ADDRESS] ніким не оспорюється. Оскільки єдиним спадкоємцем померлого є його рідна племінниця, позивач по справі [PERSON] то право власності на вище зазначений житловий будинок з господарчими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO], належить визнати за [PERSON]. Судові витрати позивачами сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268-1270, 1297 ЦК України,

Outcome: approved