Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обгрунтування якого вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON], що доводиться копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Вишняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області [INFO]. Останнім місцем постійного проживання (реєстрації) померлої було: село Вишняки Хорольського району Полтавської області. Після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку розміром 2,77 га, розташовану на території Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 12 січня 2006 року. Позивачка [PERSON] (дівоче прізвище - «[PERSON]»), є дочкою померлої [PERSON]. Зазначене доводиться записом у графі «мати» у Свідоцтві про народження позивачки серія [NUMBER], виданому (повторно) 07 вересня 2017 року виконавчим комітетом Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, актовий запис №47, та копією Свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 01 вересня 1985 року Вишняківською сільською радою Хорольського району Полтавської області, актовий запис у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №14, згідно якого її дівоче прізвище «[PERSON]» змінено на прізвище «[PERSON]». Згідно довідки виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 12 вересня 2017 року №1306 мати позивачки [PERSON], 1938 року народження, дійсно проживала та була зареєстрована по день смерті ([INFO]) за адресою: село Вишняки, Хорольський район, Полтавська область. На день смерті разом з покійною ніхто з близьких і рідних не проживав і не був зареєстрований. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, але в заяві до суду прохала проводити розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач Вишняківська сільська рада Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. Суд, зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги майна після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Маючи намір прийняти спадщину 13 вересня 2017 року позивачка звернулась із відповідною заявою до Приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Горбаня В.В. Проте у прийнятті заяви позивачці було відмовлено (лист від 13 вересня 2017 року №102/01-16). Причина - пропуск встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому позивачці було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо заява про прийняття спадщини спадкоємцем, який бажає спадкувати, не була вчасно подана, то за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачкою строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин: по-перше, напередодні смерті мами, 01 березня 2017 р., позивачка тяжко захворіла - отримала термічний опік правої гомілки ІІ А ступеня з ознаками інфікування. Як наслідок - постійні обстеження, лікування та потреба у сторонньому догляді. Це доводиться медичною карткою амбулаторного хворого; - по - друге після смерті матері позивачка мала можливість вільно користуватися майном, що залишилося після неї, адже мешкає недалеко від останнього місця проживання покійної. Так, через необізнаність з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, позивачка вважала, що стала повноправною спадкоємицею. З наведеного випливає, що встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме - тривала хвороба, юридична необізнаність з порядком прийняття спадщини і оформлення прав на спадкове майно. Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Як слідує з довідки виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 12 вересня 2017 року №1306 на день смерті разом з мамою позивачки [PERSON], ніхто з близьких і рідних не проживав і не був зареєстрований. Крім того, відповідно до пояснень Приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Полтавської області Горбаня В.В. (лист від 13 вересня 2017 року №102/01-16). ), станом на 13 вересня цього року спадкова справа на майно померлої [PERSON] не відкривалась. З огляду на те, що законодавством не визначено поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а тому поважність повинна визначатися, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до висновку, що позивачкою вказано на належні та допустимі докази на підтвердження непереборних, істотних труднощів, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, а загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а також те, що спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, суд вважає, що необхідно визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини, що не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб. Рішення суду про задоволення позову в повному обсязі буде відповідати не тільки принципу законності, а й справедливості. На підставі наведеного,

Outcome: approved