Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів звернулась [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що позивач з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2017 року, від якого мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте останнім часом шлюбні відносини між ними поступово погіршилися. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. За наведених обставини шлюб між сторонами носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження їхньої сім'ї є неможливим. Сім'я фактично розпалась. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, так як відповідач неодноразово вчиняв сімейне насильство. Крім того просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки посилаючись на ті обставини, що відповідач працездатний, інших утриманців немає, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров'я дозволяє працювати. Тому просить суд шлюб між позивачем та відповідачем розірвати; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмір 704,80 грн. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу її довіритель визнає та не заперечує проти їх задоволення, однак не погоджується з підставами, викладеними позивачем в позовній заяві, а саме, що ним чиниться насильство в сім'ї. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то в цій частині позовні вимоги визнає частково та просить зменшити їх розмір до 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу) посилаючись на ті обставини, що у нього є батьки похилого віку, які потребують сторонньої допомоги. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2017 року. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 22 січня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 січня 2017 року, про що складено відповідний актовий запис №66. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому зсіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17 травня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №1191. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пре'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, між ним припинено сімейні відносини, позивач втратила до відповідача почуття любові, фактично їх сім'я розпалась, крім того судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають до повного задоволення. Однак в судовому засіданні представник позивача не довела в судовому засіданні, належними та допустимими доказами підстав, викладеними позивачем в позовній заяві, а саме, що відповідачем чиниться насильство в сім'ї. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави, а сплачений позивачем судовий збір в частині розірвання шлюбу в розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved