Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між позивачем і відповідачем укладено договір б/н від 18.09.2009 р., відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 24.05.2019 р. між позивачем та відповідачем була підписана додаткова угода. Відповідно до додаткової угоди банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в угоді, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та строки, зазначені в угоді. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 31.12.2020 року заборгованість становить 44681,14 гривень та складається з наступного: - 2544,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 42137,04 грн. заборгованість за пенею. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати в сумі 2270,00 грн. Ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не прибув, але в позові просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Анкети-заяви SAMDN50OTC002165463 від 18.09.2009 року (далі - договір) відповідач звертався до банку з заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Дана заява підписана відповідачем та доказів на спростування факту щодо її підписання відповідачем не надано. Судом встановлено, що анкета-заява містить вид кредитної картки, яку отримав відповідач - «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». 24.05.2019 р. між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] підписана Додаткова угода до Договору SAMDN50OTC002165463. Пунктом 1.1. угоди констатована сума заборгованості, що виникла з дати укладення Договору до дати підписання Угоди -47048,70 грн. Відповідно до 1.2 Додаткової угоди Банк здійснює анулювання частини заборгованості (пені на 38005,97 грн, штрафу на 556,21 грн.). Додатковою угодою встановлено строк повернення кредиту до 25.11.2019 р. (п.1.3) Відсоткова ставка за кредитом становить 0,01% (п.1.4 Угоди) Порядок погашення кредиту визначений та погоджений сторонами у п.1.5 Додаткової угоди та в графіку погашення, який підписаний сторонами. Додатковою угодою, підписаною між позивачем та відповідачам встановлено відповідальність за порушення виконання договірних зобов`язань. (п.1.6.-1.7.) Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість за кредитним договором SAMDN50OTC002165463 від 24.05.2019 р. станом на 30.12.2020 року становить 44681,14 грн., а саме: - 2544,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 42137,04 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Суд, при розгляді вказаної справи бере до уваги, що відповідач користувався кредитними коштами; підписав Додаткову угоду; знав та погодив порядок погашення кредитної заборгованості; був обізнаний про відповідальність за порушення умов виконання Додаткової угоди; не оспорював умови Додаткової угоди; з позовною заявою про розірвання Додаткової угоди чи визнання недійсною до суду не звертався. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови договору, тому в суду є всі підстави для стягнення заявленої позивачем суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Відповідач не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог та не скористався своїм правом надати суду відзив на позовну заяву. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2270,00 грн., оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. відшкодування по сплаті судового збору.

Outcome: approved