Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

В серпні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання прав засновника/власника в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на автомобіль марки Subaru, Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ( [ADDRESS] ), Ѕ частину земельної ділянки пл. 0,0599 га, земельну ділянку пл. 0,0647 га, садовий будинок [ADDRESS] ), а також на приватне підприємство «Виробнича фірма «Декон» (м. Фастів, вул. Ломоносова, 36), єдиним засновником якого був її покійний чоловік. Спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка є позивач та дочка відповідач по справі - [PERSON] , яка відмовилася від спадщини на користь позивача. В установлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право власності на частину вищевказаного майна. Реалізуючи своє право на спадщину, а саме на приватне підприємство «Виробнича фірма «Декон», позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено по причині неможливості достовірно встановити факт належності спадкового майна спадкодавцю, а саме у статуті приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон» та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців прізвище власника зазначено по-різному « [PERSON] » і « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище зазначено, як « [PERSON] ». Встановлення зазначеного факту необхідно позивачу для оформлення спадкових прав. На підставі викладеного позивач просила встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу - статуту приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон» (місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36), в якому власником зазначений [PERSON] та визнати за нею майнове право засновника/власника приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон» (місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Ломоносова, 36), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 06 вересня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28.08.2019 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на автомобіль марки Subaru, Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ( [ADDRESS] ), Ѕ частину земельної ділянки пл. 0,0599 га, земельну ділянку пл. 0,0647 га, садовий будинок [ADDRESS] ), а також на приватне підприємство «Виробнича фірма «Декон» (м. Фастів, вул. Ломоносова, 36), єдиним засновником якого був [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] є його дружина - позивач [PERSON] та дочка - відповідач [PERSON] , яка відмовилася від спадщини на користь позивача, що підтверджується матеріалами спадкової справи. В установлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право власності на автомобіль марки Subaru, Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ( [ADDRESS] ), Ѕ частину земельної ділянки пл. 0,0599 га, земельну ділянку пл. 0,0647 га, садовий будинок [ADDRESS] ). Реалізуючи своє право на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на приватне підприємство «Виробнича фірма «Декон», однак позивачу було відмовлено по причині неможливості достовірно встановити факт належності спадкового майна спадкодавцю так як, у статуті приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон» та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців прізвище власника зазначено по-різному « [PERSON] » і « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище зазначено, як « [PERSON] ». Також встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був одноособовим засновником приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон», в якому не було сформовано статутний капітал. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються також майнові права. Майнові права визнаються речовими правами. Законодавством не передбачено обов`язковості формування статутного капіталу в приватному підприємстві. Засновник закріпивши таким чином майно за підприємством (на праві власності), набув майнові права на нього і відповідно спадкоємець вправі їх спадкувати. Згідно ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об`єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Підприємство або його частина можуть бути об`єктами купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів. Відповідно до ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці, приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи. Відповідно до ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємець набула право на спадкування приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон», що належало померлому [PERSON] на підставі рішення №1 від 15.09.1997 року про створення підприємства. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , фактично втупила у спадщину, тому набула право спадкування, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при розбіжності в написані прізвища не існує. Крім того, в статуту приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон» та у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців прізвище власника (спадкодавця) зазначено по-різному « [PERSON] » і « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище зазначено, як « [PERSON] ». З тексту статуту приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон» вбачається, що при його виготовлені була допущена помилка в зазначені прізвища спадкодавця замість « [PERSON] » записано « [PERSON] ». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав. Коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів, а установи, які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Оскільки, невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документу позбавляє позивача можливості прийняти спадкове майно, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - статуту приватного підприємства «Виробнича фірма «Декон», в якому власником зазначений [PERSON] є також обґрунтованою і підлягає до задоволення. Таким чином, досліджена сукупність доказів та їх логічний аналіз дає підстави вважати вимоги позивача доведеним та обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved