overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

В червні 2014 р. Шосткинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Ображіївської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини після померлого [INFO] [PERSON] яка складається з земельної частки (паю) площею 4,83 га. з місцезнаходженням в адміністративних межах Ображіївської сільської ради Шосткинського району Сумської області. У судовому засіданні представники прокуратури та Ображіївської сільської ради підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - управління Держземагенства у Шосткинському районі Сумської області в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою не заперечував. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно запису акта про смерть № 19 від 07.04.2004 р. відділом державної РАЦС по Шосткинському району Сумської області зареєстровано факт смерті [INFO] [PERSON]. З довідки виданою Ображіївською сільською радою вбачається, що до своєї смерті [PERSON] був зареєстрований [ADDRESS]. За життя [PERSON] йому належала земельна частка (пай) площею 4,83 га. згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ 0253659, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Шосткинською районною державною адміністрацією членам КСП "Ображіївський" за № 259. З довідки Шосткинської районної державної нотаріальної контори та згідно витягу із Спадкового реєстру вбачається, що спадкової справи після померлого зареєстровано не було, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, із заявами про прийняття спадщини будь-які особи не звертались. Згідно ст. 278 ЦПК України, суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В червні 2014 р. Шосткинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Ображіївської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини після померлої [INFO] [PERSON] яка складається з земельної частки (паю) площею 4,83 га. з місцезнаходженням в адміністративних межах Ображіївської сільської ради Шосткинського району Сумської області. У судовому засіданні представники прокуратури та Ображіївської сільської ради підтримали заяву та просили її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, просили розглядати справу у їхню відсутність, проти задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою не заперечували. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно запису акта про смерть № 14 від 28.01.2002 р. відділом державної РАЦС по Шосткинському району Сумської області зареєстровано факт смерті [INFO] [PERSON]. З довідки виданою Ображіївською сільською радою вбачається, що до своєї смерті [PERSON] була зареєстрована [ADDRESS]. За життя [PERSON] їй належала земельна частка (пай) площею 4,83 га. згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ 0253539, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Шосткинською районною державною адміністрацією членам КСП "Ображіївський" за № 139. З довідки Шосткинської районної державної нотаріальної контори та згідно витягу із Спадкового реєстру вбачається, що спадкової справи після померлої [PERSON] не зареєстровано. Згідно ст. 278 ЦПК України, суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

В червні 2015 р. [PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] В`ячеслава Андрійовича, [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON]позов визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] В`ячеслава Андрійовича, [INFO] Згідно Довідки ЖКП ММР "Південь" за № 2437 від 11.06.2015 р., неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.\~182,\~183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітків (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати договір № 1707 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 02 липня 1999 року на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т» - дійсним. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Про причини неявки в судове засідання відповідача суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 липня 1999 року на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т» між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Раніше спірна квартира належала [PERSON]М на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ДКП "Житло" за реєстром № 1600/ж від 21 червня 1999 року, згідно розпорядження за № 2508 від 19 червня 1999 року, зареєстрованого МБТІ за реєстром № 15902 від 29 червня 1999 року. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначену квартиру покупцю у власність, а покупець передав продавцю обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її сестри [PERSON], яка з 1972 року хворіє та перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма, безперервний перебіг та є інвалідом другої групи, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними, у звязку з чим просила визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном сестри. [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій вимоги заяви підтримала, просила справу слухати за її відсутності. Представник органу опіки та піклування Красилівської міської ради Хмельницької міської ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву у якій просив справу слухати за його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Подав до суду подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є сестрою [PERSON], яка є інвалідом 2-ї групи. З 1972 року [PERSON] перебуває на "Д" обліку у лікаря психіатра, страждає на шизофренію, параноїдальної форми, безперервного перебігу з вираженим дефектом, в результаті чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвами про народження серії ІІІ-УР №165667 та ІІ-АВ №527072, виданих Красилівським райбюро ЗАГС Хмельницької області; пенсійним посвідченням №812868; довідкою Красилівської ЖЕК №1249 від 25.05.2015 року; довідкою Красилівської ЦРЛ №126 від 26.05.2015 року; довідкою Управління соціального захисту населення Красилівської районної державної адміністрації №1103 від 25.05.2015 року; висновком судово-психіатричної експертизи №498 від 13.08.2015 року; рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради №2645 від 22.10.2015 про подання виконавчого комітету міської ради щодо призначення опікуна над [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В силу ст.55 даного Кодексу опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Згідно ч.1 ст.60 цього ж Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною. Щодо неї необхідно встановити опіку, призначивши опікуном [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В червні 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказували, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 009-16531-191211 від 19.12.2011 року в розмірі 2434,20 грн., яка саме складається тіла кредиту - 2434,20 грн., простроченого тіла кредиту - 0,00 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн., та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; заборгованість по кредитному договору № 009-16531-191211 від 19.12.2011 року в розмірі 2434,20 грн., яка саме складається тіла кредиту - 2434,20 грн., простроченого тіла кредиту - 0,00 грн., заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованості за комісіями - 0,00 грн. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі здійснював нерегулярно, чим порушував права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Станом на 15.05.2015 року [PERSON] має сплатити ПАТ «ДельтаБанк» заборгованість в розмірі 2434,20 грн. та судові витрати у розмірі 487,20 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

В червні 2015 року позивач, діючи в інтересах недієздатного сина - [PERSON], звернуся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису і арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 травня 2015 року державним виконавцем Дубчаком О. А. в межах виконавчого провадження по стягненню з позивача на користь відповідача боргу, було описано майно: диван оранжевого кольору 2005 року виготовлення, вартістю 800 грн, крісло оранжевого кольору 2005 року виготовлення, вартістю 300 грн, спальню, яка складається з п'яти предметів (ліжка, трюмо, шафи, тумбочки), вартістю 2500 грн, кухонного набору, який складається з трьох навісних шаф, двох тумб та газової плити, вартістю 1800 грн. Важаючи вказане майно частиною майна, яке належало [PERSON], отримане нею в порядку добровільного поділу майна подружжя при її розлученні з позивачем 11 квітня 2011 року, яка померла 07 липня 2012 року, спадкоємцями якої являється [PERSON] та [PERSON], будучи законним представником недієздатного [PERSON], просив визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного майна - спальню та крісло, різницю в сумі 100 грн. стягнути з нього на користь відповідача та виключити вказане майно з акту опису та арешту. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач визнала позовні вимоги повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Представник ДВС [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. Представник Хмільницької міської ради в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зважаючи на те, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 124 січня 1998 року Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, актовий запис, № 22. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з чоловіком у неї не склалося, шлюбні відносини припинилися у серпні 2012 року, подружжя мешкає окремо один від одного. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір'я. Збереження сім'ї неможливо, це суперечить їх інтересам, тому неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище "[PERSON]" .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 листопада 1995 року Вербецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу з відповідачем в них народилася донька Юлія, [INFO], проте спільне життя не склалося. На даний час вони не підтримують сімейних стосунків, тривалий час проживають окремо, позивач створив нову сім"ю, а тому збереження сім'ї з [PERSON] є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, наведених в позовній заяві, та пояснив, що з лютого 2015 року вони з [PERSON] проживають окремо, не підтримують сімейних стосунків, він фактично створив нову сім"ю. Відповідач [PERSON] позов визнала, підтвердила факт щодо припинення сімейних стосунків з позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 1995 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище - Машталер). Від спільного проживання сторін в них народилася донька Юлія, [INFO]. З лютого 2015 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні, а також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-БВ №270643 від 18.11.1995 (а.с. 5) та свідоцтвом про народження дитини серія І-БВ №142008 від 18.03.2003 (а.с. 4). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved