Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] помер [INFO] , після чого відкрилася спадщина на належну померлому житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно наявних офіційних даних із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» за Інформаційною довідкою № 253487199 від 20.04.2021 року, у реєстрі за майном померлого [PERSON] зареєстровано наступне обтяження (арешти) на все майно боржника, а саме: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 32846088, № В - 8/899 від 28.11.2012 року, виданою головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемським С.І. Позивачу на теперішній час невідомо з яких підстав було накладено вказані арешти, так як із листа - відповіді № 9021 від 16.03.2021 року, ст. держ. виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Буюклі О. на запит [PERSON] вбачається, що станом на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 22807848 та № 32846088 про стягнення коштів з [PERSON] , в рамках яких державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника. Станом на теперішній час дані виконавчі провадження знищено, у зв`язку з тим, що згідно Наказу № 25.12.2008 № 2274/5 МЮУ «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Оскільки, станом на сьогоднішній день [PERSON] позбавлення можливості оформити свої спадкові права через існування зазначеної вище постанови про накладення арешту, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , накладеного постановою ВП № 32846088, № В-8/899 від 28.11.2012 року головного державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С.І. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 26.04.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.08.2021 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Однак, суд констатує, що представником відповідача Собяніною О. надано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно бази даних ЄДРСВП на виконанні у Першому Суворовському ВДВС Одеського МУЮ перебувало виконавче провадження № 32846088 з примусового виконання судового наказу № 2-н 1360, виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 14.05.2009 року по стягнення з [PERSON] на користь КП «Теплопостачання м. Одеси» грошової суми у розмірі 6592,53 грн. 27.10.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від24.03.1998 року, у зв`язку з тим, що боржник являється пенсіонером та отримує пенсію. Звернення стягнення з пенсії боржника відноситься до Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ. Вказане виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень. Окрім того, у поданих пояснення представник відповідача просив суд провести розгляд даної справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] , [INFO] , являється донькою померлого [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 04.07.2007 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Окрім того, з наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] від 19.10.2005 року вбачається, що позивач зміна прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. була відкрита спадкова справа № 66841969 від 28.11.2020 року (Витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 62669936) від 28.08.2020 року та відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка останньому належала на праві приватної власності. Згідно наявних офіційних даних із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» за Інформаційною довідкою № 253487199 від 20.04.2021 року, у реєстрі за майном померлого [PERSON] зареєстровано наступне обтяження (арешти) на все майно боржника, а саме: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 32846088, № В - 8/899 від 28.11.2012 року, виданою головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемським С.І. Станом на сьогоднішній день [PERSON] позбавлення можливості оформити свої спадкові права через існування зазначеної вище постанови про накладення арешту. Позивач звернулася до Першого Суворовського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області із заявою про зняття арешту, накладеного у рамках виконавчого провадження 32846088, яке було закінчене у Першому Суворовському ДВС м. Одеси, однак, зазначений вище арешт скасований не був. Листом - відповіддю № 9021 від 16.03.2021 року, ст. держ. виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Буюклі О. позивача було повідомлено про те, що станом на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 22807848 та № 32846088 про стягнення коштів з [PERSON] , в рамках яких державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника. Станом на теперішній час дані виконавчі провадження знищено, у зв`язку з тим, що згідно Наказу № 25.12.2008 № 2274/5 МЮУ «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Також, з письмових пояснень представника відповідача вбачається, що згідно бази даних ЄДРСВП на виконанні у Першому суворовському ВДВС Одеського МУЮ перебувало виконавче провадження № 32846088 з примусового виконання судового наказу № 2-н 1360, виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 14.05.2009 року по стягнення з [PERSON] на користь КП «Теплопостачання м. Одеси» грошової суми у розмірі 6592,53 грн. 27.10.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 24.03.1998 року, у зв`язку з тим, що боржник являється пенсіонером та отримує пенсію. Звернення стягнення з пенсії боржника відноситься до Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ. Вказане виконавче провадження у зв`язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень. Даний факт також підтверджується наявним в матеріалах справи витягом ВП - спецрозділ, з якого вбачається, що виконавче провадження № 32846088 є закінченим. Однак, в той же час суд констатує, що із загальнодоступних даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що відносно боржника [PERSON] відсутні будь - які дані щодо відкритих чи закінчених виконавчих проваджень. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, суд констатує, що позивач [PERSON] в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. На сьогодні позивач [PERSON] , яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно зі ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень ст. 50 ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі та

Outcome: approved