Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] До складу спадкового майна ввійшов житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] . Мати фактично прийняла спадщину після смерті батька, який помер [INFO] . Вона являється спадкоємицею майна за законом. Відповідачка також є спадкоємицею за законом після смерті матері. З метою оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок. В ході вивчення правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус повідомив, що вона не зможе оформити спадщину на житловий будинок, так як мати не мала на нього правовстановлюючих документів, і що будинок необхідно спадкувати тільки в судовому порядку. 12 грудня 2017 року державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. З яких причин батько та мати не мали свідоцтва про право власності на житловий будинок їй невідомо. Все життя родина прожила в цьому будинку і ніколи не задавалися питанням наявності правовстановлюючих документів на нього. Вона зареєстрована в даному будинку, і проживає в ньому по теперішній час. За технічним паспортом житловий будинок був збудований в 1960 році, відповідно до виписки з погосподарської книги по Веселогаївській сільській раді даний будинок належав саме її батькам, отже право власності на житловий будинок у спадкодавця виникло і набуте в установленому законом порядку. Отже, житловий будинок ввійшов до складу спадщини, яка відкрилася після смерті матері і вона може успадкувати його в судовому порядку як спадкоємець. В позові позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 04 квітня 2016 року виконавчим комітетом Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 88/2016 від 11 квітня 2016 року, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений строк звернулися її діти [PERSON] та [PERSON] Вказані заяви протягом встановленого строку повернуті або скасовані не були. Сторони, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, являються спадкоємцями майна померлої першої черги, що підтверджується їх свідоцтвами про народження, і їх частки у спадщині, відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, є рівними. 08 серпня 2017 року між сторонами було укладено договір про поділ спадщини, за яким вказаний у позові житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами перейшов на праві приватної власності позивачу. Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 12 грудня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок у спадкодавця. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який набрав чинності 03 серпня 2004 року. Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Пунктом 6 частини 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка діяла до 19 січня 1996 року, будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації.\~ Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , був збудований у 1960 році. Свідоцтво про право власності на житловий будинок [PERSON] не отримувала. Як вбачається із виписки з погосподарської книги, виданої Веселогаївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області 22 грудня 2017 року № 408, згідно запису погосподарської книги № 1 за № 01-0072-1, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] . Виходячи з вищевказаного, право власності на житловий будинок у [PERSON] виникло і набуте в установленому законом порядку. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved