Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання даної позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що 8 вересня 2014 року між нею та відповідачем виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району зареєстровано шлюб, актовий запис № 15. 6 грудня 2015 року в них народилася дочка - [PERSON]. В квітні 2016 року відповідач пішов із сімї, проживає окремо за адресою: в с. Глушків дочка проживає разом з нею в с. Чернятин. За час окремого проживання, жодної матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надає. Оскільки добровільно приймати участь в матеріальному забезпеченні дочки відповідач не бажає, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Відповідач фізично здоровий, працює в Городенківському сир заводі (робочим), має хороший заробіток, приблизний розмір якого становить 2000 грн., інших утриманців не має, тобто може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини без погіршення свого матеріального стану. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно цього не робить, позивач вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився. до суду подав заяву, що розгляд справи проводити без його участі позовні вимоги визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії I-НМ № 137189, виданого 08.09.2014 р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лабач) [PERSON], [INFO], зареєстровано 08.09.2014 року у виконкомі Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 300801, виданого 18.12.2015 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що малолітня дочка проживає разом з позивачем. Відповідач, який проживає окремо від сімї, в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом 23.09.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved