overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

До суду із позовною заявою про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] до [PERSON]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що під час спільного проживання між ними не досягнуто взаєморозуміння, характери несумісні, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків і з 2007 року проживають окремо, а тому просить шлюб розірвати. Від даного шлюбу подружжя не має дітей. Відповідач у добровільному порядку розірвати шлюбу відмовляється, а тому позивачка вимушена звернутись до суду. Від позивача надійшла заява якій позов підтримує і просить розглядати останній без її участі, при цьому не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення поштового відправлення і відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, причину своєї неявки суду не повідомив. Таким чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Крім того, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 жовтня 2006 року у Купичівській сільській раді, Турійського району, Волинської області, про що зроблено запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 10. З довідки від 26.11.2014 року № 927 виданої виконавчим комітетом Римачівської сільської ради Любомльського району вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом з матір'ю, сестрою та трьома племінниками. Згідно довідки від 26.11.2014 року № 928 виданої виконавчим комітетом Римачівської сільської ради Любомльського району [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS] Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що сторони проживають окремо та наміру на збереження, укладеного шлюбу не мають, що в своїй сукупності свідчить про неможливість збереження сім'ї, оскільки подальше їх спільне життя, як подружжя, та існування шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 15 Закону України " Про державну реєстрації актів цивільного стану ", частини 2 статті 115 СК України, рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у відділ РАЦСу Любомльського районного управління юстиції Волинської області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно зі ст.88 ЦПК України, судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує, вказавши, що він навчається на другому курсі Черкаського художньо- технічного коледжу, а відповідач є його батьком, проте не надає коштів на його утримання в добровільному порядку після досягнення ним повноліття. Посилаючись на ст. ст. 180, 182, 199-200 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання - до 30 червня 2019 року. В подальшому змінивши свої позовні вимоги надав до суду письмову заяву у відповідності до якої просив суд стягнути з відповідача, аліменти на його утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до часу закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року. В судове засідання позивач не з'явився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення позову. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовим и матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що повнолітній позивач є студентом денної форми навчання ІІ курсу Черкаського художньо - технічного коледжу та продовжить навчання до 30.06.2019 року , а відповідач є його батьком. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України: ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч. 2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач не приймає участі у наданні матеріальної допомоги на утримання сина після досягнення ним повноліття у добровільному порядку. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; 3)інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі, в якому просить позивач на що відповідач не заперечує, що підтверджується його письмовою заявою. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 640 гривень, від сплати якого позивач був звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вказавши, що він навчається на першому курсі Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова, а відповідач є його батьком, проте не надає коштів на його утримання в добровільному порядку після досягнення ним повноліття. Посилаючись на ст. ст. 180, 182, 199-200 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання, в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання - до 30 червня 2020 року. В подальшому змінивши свої позовні вимоги представник позивача надав до суду письмову заяву у відповідності до якої просив суд стягнути з відповідача, аліменти на утримання [PERSON], в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання - до 30 червня 2020 року. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача [PERSON] до суду направив письмову заяву про розгляд справи без їх участі та просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, направивши до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та не заперечує стосовно задоволення позову. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовими матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що повнолітній позивач є студентом денної форми навчання І курсу Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова та продовжить навчання до 30.06.2020 року , а відповідач є його батьком. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України: ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч. 2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач не приймає участі у наданні матеріальної допомоги на утримання сина після досягнення ним повноліття у добровільному порядку. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; 3)інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі, в якому просить позивач на що відповідач не заперечує, що підтверджується його письмовою заявою. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 640 гривень, від сплати якого позивач був звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

До суду із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку вказавши, що вона навчається на першому курсі Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького, а відповідач є її батьком, проте не надає коштів на її утримання в добровільному порядку після досягнення нею повноліття. Посилаючись на ст. ст. 180, 182, 199-200 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 11 серпня 2014 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2018 року. В подальшому змінивши свої позовні вимоги надала до суду письмову заяву у відповідності до якої просила суд стягнути з відповідача, аліменти на її утримання в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання до 30.06.2018 року. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення позову. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовим и матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідно довідки Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького повнолітня є студентом денної форми навчання І курсу ННІ української філології та соціальних комунікацій та продовжить навчання до 30.06.2018 р. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України: ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч. 2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач не приймає участі у наданні матеріальної допомоги на утримання доньки після досягнення нею повноліття у добровільному порядку. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; 3) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі, в якому просить позивач на що відповідач не заперечує, що підтверджується його письмовою заявою. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 гривень, від сплати якого позивач був звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

До суду із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися вказавши, що вона навчається на першому курсі ДНЗ «Кіровоградський професійний ліцей сфери послуг», а відповідач є її батьком, проте не надає коштів на її утримання в добровільному порядку після досягнення нею повноліття. Посилаючись на ст. ст. 180, 182, 199-200 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання - до 18 січня 2017 року. В подальшому змінила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання - до 18 січня 2017 року. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення позову. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовим и матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідно довідки ДНЗ «Кіровоградський професійний ліцей сфери послуг» повнолітня є студентом денної форми навчання І курсу за професією перукар та продовжить навчання до 18.01.2017 року. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України: ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч. 2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач не приймає участі у наданні матеріальної допомоги на утримання доньки після досягнення нею повноліття у добровільному порядку. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; 3)інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі, в якому просить позивач на що відповідач не заперечує, що підтверджується його письмовою заявою. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 551,20 гривень, від сплати якого позивач був звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

До суду із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання вказавши, що вона навчається на третьому курсі денної форми навчання «Київського кооперативного інституту бізнесу і права», а відповідач є її батьком, проте не надає коштів на її утримання в добровільному порядку після закінчення нею навчання в коледжі. Посилаючись на ст. ст. 180, 182, 199-200 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення навчання - до 30 червня 2017 року. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення позову. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовим и матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідно довідки «Київського кооперативного інституту бізнесу і права» повнолітня є студентом денної форми навчання ІІІ курсу економіко-правового факультету та продовжить навчання до 30.06.2017 р. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України: ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч. 2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач не приймає участі у наданні матеріальної допомоги на утримання доньки після закінчення нею коледжу. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; 3)інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі, в якому просить позивач на що відповідач не заперечує, що підтверджується його письмовою заявою. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 гривень, від сплати якого позивач був звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

До суду надійшла вищевказана позовна заява, в обгрунтування якої позивач посилвся на те, що [PERSON] є піклувальником над неповнолітньою онукою [PERSON], мати якої [PERSON] на даний час відбуває покарання в Качанівській ВК № 54 та на даний час матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, дитина перебуває на утриманні бабусі, у зв»язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів її заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надала суду письмове пояснення, де зазначила, що з позовною заявою ознайомлена та згодна виплачувати аліменти своїй дитині. Третя особа в судове засідання не з"явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Матеріалами справи встановлено, що згідно розпорядження голови Сахновщинської районної державної адміністрації № 50 від 04.03.2014 року над неповнолітньою [PERSON] призначено піклувальником [PERSON] ( а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про народження матір»ю [PERSON] є [PERSON]. Відповідач [PERSON] відбуває покарання в Качанівській виправній колонії № 54, яка знаходиться за адресою: м.Харків, пров.Вишневий, 16. та матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина повністю перебуває на утриманні піклувальника. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 247 ч. 2 Сімейного кодексу України , передбачено, що, зокрема, встановлення опіки не припиняє права дитини на отримання аліментів. Відповідно до ч.1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з цим суд вважає правильним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів її доходу , але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

До суду надійшла вищезазначена заява про примусову госпіталізацію [PERSON] , в порядку ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". В судовому засіданні, лікар-психіатр Кольцова Г.Г., підтримала у повному обсязі заявлені в заяві вимоги, в обґрунтування яких зазначила, що [PERSON] становить небезпеку. Після особистого огляду було вирішено питання про направлення [PERSON] на примусову госпіталізацію. Прокурор вважав доцільним заяву задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] не погодився із заявою про його примусову госпіталізацію. Адвокат Чехова О.О. просила прийняти рішення з урахуванням інтересів [PERSON] . Суд, заслухавши учасників справи та думку прокурора, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 11.09.2019 року о 12 год. 10 хв. госпіталізований в КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Відповідно до акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 12.09.2019 р., [PERSON] , [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії параноїдної форми, безперервного типу перебігу, внаслідок чого становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу у формі шизофренії параноїдної форми, безперервного типу перебігу, а також про те, що хворий становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, має потребу в примусовій госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В зв`язку з наведеним, суд застосовує у відношенні хворого [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved