Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

До суду з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрник - Кіровоградщина» до [PERSON] про стягнення заборгованості вказавши, що позивач 24.10.2011 року надав своєму співробітникові, а саме директору [PERSON]позику на суму 50000,00 гривень. 18 березня 2013 року відповідач сплатив 700 гривень, проте після цього не здійснював розрахунки. 19 березня 2013 року сторони уклали договір про реструктуризацію заборгованості, згідно цього договору відповідачу надавався строк до 30 листопада 2013 року для погашення заборгованості. Проте розрахунки зі сторони відповідача так і не були проведені в повному обсязі, він здійснив один платіж на суму 1300, 00 гривень. Станом на 30 листопада 2013 року борг складає 48000,00 гривень. Тому посилаючись на норми чинного законодавства просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Аграрник - Кіровоградщина» суму основного боргу у 48000,00 гривень, компенсацію з урахуванням індексу інфляції у сумі 240,00 гривень, три проценти річних за час прострочення у сумі 895,56 гривень та пеню у розмірі 48000,00 гривень, що разом становить 97135,56 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Аграрник - Кіровоградщина» судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, де просив суд розглянути справу без його участі, задовольнити позов та не заперечував проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 18.08.2014 року, 04.09.2014 року, 26.09.2014 року в подальшому у відповідності до довідок відділення поштового зв'язку [PERSON] за зазначеною адресою не проживає хоча у відповідності до довідки Новомиргородського РС УДМС України в Кіровоградській області № 3690 від 05.08.2014 року останній зареєстрований з 22.01.2002 року с. Мартоноша, Новомиргородського району, Кіровоградської області. Також про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку оголошенням через газету «Народне слово» № 40 (3162) від 12-18 вересня 2014 року. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ч. 5 ст. 74, ч. 77 ЦПК України [PERSON], про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрник-Кіровоградщина» 24.10.2011 року надало своєму співробітнику, а саме директору [PERSON] позику на суму 50 000,00 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.10.2011 року на суму 35 000,00 гривень та видатковим касовим ордером від 25.10.2011року на суму 15 000,00 гривень. 18 березня 2013 року відповідач сплатив 700 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № k111/І/196 від 18.03.2013 року. Проте після цього відповідач не здійснював розрахунки і станом на 19 березня 2013 року у нього утворилася заборгованість на суму 49 300,00 гривень. Позивач пішов на зустріч боржнику та уклав з ним договір про реструктуризацію заборгованості від 19 березня 2013 року, згідно цього договору [PERSON] надавався строк до 30 листопада 2013 року для погашення всієї суми боргу. Проте розрахунки зі сторони відповідача так і не були проведені в повному обсязі. Відповідач здійснив лише один платіж на суму 1300,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № k111/L/84 від 21 травня 2013 року. Станом на 30 листопада 2013 року борг відповідача склав 48 000,00 гривень. Саме з цієї дати у відповідача виник обов'язок по сплаті заборгованості. Більше ніяких платежів від відповідача не надходило. Згідно частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. На теперішній час в добровільному порядку заборгованість з боку відповідача на користь позивача не погашено. Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України встановлюють, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова ви виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок позичальника повернути позику, зокрема: Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у, такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. П. 3.1 Договору про реструктуризацію заборгованості від 19 березня 2013 року передбачено, що у разі несвоєчасного внесення плати за договором боржнику нараховується пеня в розмірі 0.5 відсотка від суми що підлягає до оплати, яка нараховується за кожний день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу. Станом на 14.07.2014 року сума основного боргу [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрник- Кіровоградщина» становить 48 000,00 гривень. Обов'язок по сплаті боргу у сумі 48 000,00 гривень у відповідача виник з 30 листопада 2013 року, тобто з дати, до якої боржник повинен був розрахуватися в повному обсязі згідно договору про реструктуризацію заборгованості від 19 березня 2013 року. Індекс інфляції за період з 30.11.2013 по 14.07.2014 року склав 240.00 гривень. Три проценти річних за період з 30.11.2013 по 14.07.2014 року склали 895,56 гривень. Пеня за період з 30.11.2013 по 14.07.2014 року склала 54480.00 гривень. Проте, як передбачено п. 3.1. вищезазначеного Договору, пеня не може бути більше 100 відсотків загальної суми боргу, а отже стягненню підлягає пеня у розмірі 48 000,00 гривень. У зв'язку з вищезазначеним загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Аграрник- Кіровоградщина» становить 97135,56 гривень. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність задоволення позову та Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Аграрник - Кіровоградщина» суму основного боргу 48000 гривень, а також стягнути індекс інфляції у сумі 240 гривень, три проценти річних за час прострочення у сумі 895,56 гривень та пеню в сумі 48000 гривень. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 971,37 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved