Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся заявник із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] року у м. Горлівка Донецької області помер його батько - [PERSON], про що свідчить довідка про смерть, та свідоцтво про його смерть, що видані в ДНР та які на території України не створює жодних правових наслідків, тому просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], який народився у с. Річне, Чернігівського району , Запорізької області, громадянин України, який мешкав за адресою: [ADDRESS], помер [INFO] у Центрально - Міському районі міста Горлівки Донецької області, причина смерті: гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз. У судове засідання заявник не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Зацікавлена особа: Слов'янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню. Так у ході судового розгляду було встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. З довідки від 04.12.2015 року № 1429011403, продовженої з 30.05.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON], вбачається, що його фактичне місце проживання - [ADDRESS]. Судом встановлено, що батьком заявника [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] Зі свідоцтва про смерть, виданого у м. Горлівка ДНР, вбачається що [PERSON], [INFO] помер [INFO] року, актовий запис про смерть № 469 від 12.04.2016 року. У довідці про причину смерті №769 від 07.04.2016 року зазначено, що [PERSON], помер [INFO] року у віці 90 років, причина смерті: гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Надати таке лікарське свідоцтво у заявника немає можливості, оскільки його батько помер на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарське свідоцтво про його смерть видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року №545. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ),виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто лікарське свідоцтво про смерть, та свідоцтво про смерть, видані на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved