Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (далі за текстом - позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Мати [PERSON] відмовилась забирати свою новонароджену дитину з пологового відділення, батько відповідача також відмовився забирати дитину. Новонародженого [PERSON] було переведено до КНП «Міський перинатальний центр» Харківської міської ради, а згодом влаштовано до КНП «Обласний будинок дитини №2». Мати [PERSON] сина не відвідує, його життям та здоров`ям не цікавиться, тому позивач просить побавити відповідача батьківських прав відносно сина. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання була повідомлена. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 17.06.2020 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до заяви батьків, інших родичів або законного представника про відмову забирати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 04.05.2020 року мати [PERSON] відмовилась забирати свою дитину - хлопчика, [INFO] . (а.с. 13) Відповідно до заяви батьків, інших родичів або законного представника про відмову забирати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 04.05.2020 року батько матері дитини [PERSON] відмовився забирати свого онука - хлопчика, [INFO] . (а.с. 14) Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Відповідно до Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовились забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 04.05.2020 року мати дитини [PERSON] залишила народжену дитину в закладі охорони здоров`я. (а.с. 16) 25.06.2020 року актом про факт передачі дитини [PERSON] , [INFO] передано з КНП «Міський перинатальний центр» ХМР до КНП ХОР «Обласний будинок дитини №2». Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав здійснюється тільки судом. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач, як мати, грубо порушила права та інтереси своєї дитини на належне батьківське виховання в рідній сім`ї, не вжила жодного заходу щодо спільного проживання та виховання дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього [PERSON] , тому позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на утримання сина [PERSON] у вигляді 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 22.09.2020 року. На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved