Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання разом з [PERSON] , з вересня 2002 року і до часу смерті спадкодавця - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з вересня 2002 року постійно проживала з бабусею [PERSON] в с.Бережинка, Кіровоградського району та області, однак заявниця не була зареєстрована за вказаною адресою. Встановлення вищевказаного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати цивільну справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.03.2004 року Бережинською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с. 4). Згідно заповіту, посвідченого 10.06.2003 року секретарем Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 459 від 15.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 1940 року і до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з онукою - [PERSON] , яка проживала за вказаною адресою без реєстрації. Від імені померлої Бережинською сільською радою Кропивницького району від 10.06.2003 року посвідчений заповіт (6). На виконання ухвали суду Кропивницькою районною державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області надано лист № 386/01-09 від 11.05.2019 року та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 56107946 від 11.05.2019 року, яким повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. На підтвердження факту постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім довідки № 459 від 15.04.2019 року, свідчить також свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно якого місцем державної реєстрації смерті [PERSON] є с.Бережинка Кіровоградського району та області. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявниці разом зі своєю бабкою [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку вказаного юридичного факту, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1221, 1246, 1268 ЦК України,

Outcome: approved