Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 0022000190БН/2014-01. Згідно з умовами договору, позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 7000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 36,00% річних. Відповідачем порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов кредитного договору. В порушення умов договору, зобов'язання відповідача в частині погашення кредиту та процентів залишається невиконаним. Станом на 24.05.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором становить 13045,50грн., з яких: -6805,91 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); -6239,59 грн. - заборгованість за процентами. Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №0022000190БН/2014-01 та понесені позивачем витрати, а саме сплачену суму судового збору. Відповідно до ч.9 статті 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача [PERSON] є: Донецька область, м. Донецьк, вулиця Октября 15/27. Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Будьоннівському та Кіровському районним судам м. Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.3). Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, судові повістки - повідомлення були розміщені на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 0022000190БН/2014-01 (а.с.7-8). Згідно з умовами договору, позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 7000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 36,00% річних. Відповідачем порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов кредитного договору. В порушення умов договору, зобов'язання відповідача в частині погашення кредиту та процентів залишається невиконаним. Станом на 24.05.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором становить 13045,50грн., з яких: -6805,91 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); -6239,59 грн. - заборгованість за процентами (а.с.5-6). За змістом статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Згідно із статтею 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 06 червня 2017 року (а.с.4).

Outcome: approved