Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Заявник [PERSON] 19.02.2019 р. звернувся до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу архівної довідки [PERSON] МВС у Волинській області від 31.08.2018 року №6/8, в якій вона вказана як [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заяви зазначила, що відповідно до постанови Особливої наради при Народному Комісарі внутрішніх справ СРСР від 15.02.1946 року, вона як член сімї (сестра) учасників Української [PERSON], її рідних братів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з її батьками було заслано до Удмуртської АРСР на спецпоселення терміном на 5 років починаючи з 21.10.1945 року, з конфіскацією майна. 01.09.1956 року вона разом з іншими родичами була звільнена із спецпоселення з правом проживання в будь-якому пункті країни, без повернення конфіскованого майна. В Удмуртській АРСР документів, які б підтверджували її народження не було, оскільки вони були втрачені (згоріли) в період війни. Батьки заявника спеціально повідомили органам НКВД, що вона народилась в 1943 році, оскільки вона почала хворіти на остеомеліт, через який могла стати інвалідом, це дозволило дещо послабити знущання працівників НКВС над її батьками. Пізніше комісія лікарів встановила дату народження заявника 1942 рік, але помилково зазначили її прізвище як «Бірюк», що більш співзвучне російській мові, хоча її справжне дівоче прізвище «Бірук». Таким чином вийшла плутанина з датою народження та прізвищем заявника на спецпоселенні в Удмуртській АРСР в одних документах вона значилась як «Бірук», рік народження «1943», в інших «Бірюк», рік народження «1942». В зв'язку з зазначеними розходженнями в документах заявник не має можливості отримати в позасудовому порядку статус жертви політичних репресій, тому змушена звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 26.11.2018 р. Заявник та її представник в судове засідання не з'явились, представником подано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Представник [PERSON] праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. [PERSON] (мовою оригіналу російською [PERSON]) народилась 21 липня 1942 року в селі Замшани Старовиженського району Волинської області, її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії МВ №634473 виданого 22.09.1954 року (арк. справи 13). 01.12.1968 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ №133000 виданого 01.12.1968 року (арк. справи 14). Згідно довідки №1-р/52-7 виданої Інформаційним бюро [PERSON] МВС України у Волинській області вбачається, що відповідно до Постанови Особливої наради при НКВС СРСР від 15-го лютого 1946 року /протоколи №8-б/ із села Замшани Ратнівського району Волинської області як член сімї учасників УПА [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з іншими родичами була заслана до Удмуртської АРСР на пять років з конфіскацією майна, рахуючи термін з 21 жовтня 1945 року. Її сестра [PERSON], [INFO] у засланні проживала з батьками у Воткінському та Увінському районах Удмуртської АРСР. 08 травня 1950 року [PERSON] разом з батьками зарахована на довічне спецпоселення. Про звільнення з спецпоселення [PERSON] немає відомостей в архівній справі. Тому слід вважати, що вона звільнена разом з батьками 1 вересня 1956 року. На підставі ч. 3 Закону України від 17.04.1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» [PERSON] по справі про адміністративне заслання до Удмуртської АРСР та перебування там на спецпоселенні як жертва політичної репресії реабілітована (арк. справи 9). [PERSON] МВС України у Волинській області 31.08.2018 року за №6/8 видано Архівну довідку з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Замшани, Седлищанського (Ратнівського) району, Волинської області згідно постанови Особливої Наради при народному Комісарі Внутрішніх Справ СРСР від 15 лютого 1946 року (виписка з протоколу №8-б), як член сімї (сестра) учасників УПА [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з іншими родичами була заслана в Удмуртську АРСР терміном на пять років, рахуючи термін з 21 жовтня 1945 року, з конфіскацією майна. На засланні сімя [PERSON] проживала в Воткінському та Увінському районах Удмурської області. 08 травня 1950 року згідно рішення Ради Міністрів СРСР [PERSON] разом з іншими членами сімї залишена на довічне спецпоселення. Про звільнення з спецпоселення [PERSON] окремих відомостей в архівній справі не має. Тому слід вважати, що вона звільнена разом з матірю 1 вересня 1956 року з правом проживання в будь-якому пункті країни, без права повернення конфіскованого майна. В примітці до архівної довідки зазначено, що в деяких документа справи прізвище проходить як [PERSON], дата народження як 1942 рік (арк. справи 10). [PERSON] праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м.Херсоні ради №1-651/24 від 20.11.2018 року [PERSON] повідомлено, що у змісті наданих нею архівних довідок від 31.08.2018 року №6/8 двічі підтверджено її рік народження як 1943, що суперечить даним зазначеним у її паспорті та свідоцтві про народження, де зазначено рік народження як 1942. Також містяться розбіжності у написані її дівочого прізвища (Бірук-Бірюк). За таких обставин, для порушення питання встановлення статусу [PERSON]П відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», управління не може взяти за підставу відповідні архівні довідки (арк. справи 11). В матеріалах справи міститься заява від імені [PERSON], посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 01.02.2019 року за реєстровим №23, в якій зазначено, що [PERSON] як член сімї [PERSON], [INFO], був засланий в 1945 році в Удмуртську АРСР з конфіскацією майна на спецпоселення та звільнений 15 квітня 1958 року згідно наказу МВС СРСР №0126 від 01.04.1958 року. Одночасно цією заявою [PERSON] підтверджує той факт, що в цей же період разом з його родиною в одному бараці на спецпоселенні в Удмуртській АРСР проживала родина гр. [PERSON]. В сімї [PERSON] була його донька [PERSON], [INFO] (арк. справи 12). За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, дають суду підстави зробити висновок, що архіна довідка належить заявнику [PERSON], а різниця у написанні прізвища та року народження пов'язана з невірним перекладом, а рік народження через втрату документів про народження заявника під час війни та вказівкою батьків заявника на іншу дату народження заявниці з підстав поліпшення умов вислання їх сім'ї. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб'єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в разі встановлення такого факту їй може бути встановлено статус відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні". Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. Повний текст рішення складено 10 квітня 2019 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved