Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просила встановити факт прийняття спадщини після смерті - [PERSON], який помер [INFO] і визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її батьку [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] по ? частині кожному. [INFO] помер її батько і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини зазначеної квартири. [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини зазначеної квартири.. З заявою про прийняття спадщини після їх смерті до нотаріальної контори у встановлений законом строк позивачка не зверталась, а коли звернулась, то отримала відмову в зв'язку з пропуском строку та відсутністю доказу вступу до володіння спадковим майном. Її мати [PERSON] померла [INFO]., а баба - [PERSON] померла [INFO], тому єдиним спадкоємцем є позивачка, оскільки перебувала на утриманні [PERSON] по день його смерті, що встановлено рішенням суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Третя особа - [PERSON] в судовому засідання вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу у її відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю позивачки. Дід, [PERSON] помер в 2000 році, після його смерті залишилась в спадок квартира в будинку № [ADDRESS]. Позивачка проживала і проживає в даній квартирі, оскільки була на утриманні діда в зв'язку з інвалідністю. В даній квартирі також проживають і троє її дітей. Батько позивачки помер в 1999 році, він також був співвласником даної квартири. Позивачка приймала участь в похоронах. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю позивачки з 1996 року, оскільки навчалась разом з її донькою. Власником квартири, де проживає позивачка був [PERSON], її дід. Сама ж позивачка в квартирі не прописана, має інвалідність. Однак по теперішній час проживає в квартирі і позивачка, і її діти, чи прописалась вони в квартирі - свідку не відомо. Позивачка мала інвалідність з 1999 року, вона непрацездатна і знаходилась на утриманні [PERSON]. Позивачка займалась похоронами [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі та свідків, дослідивши матеріали справи даної справи, а також справи № 2/489/95/15, походить до переконання про необхідність задоволення позову в наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 листопада 1998р. виданого ЖКВ ВО "Зоря" та зареєстрованого в ММБТІ за № 18274 від 05 листопада 1998, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належала [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному (а. с. 18). [PERSON] знаходився в шлюбі з [PERSON], а позивачка є їх донькою, що у відповідності до копій свідоцтв про шлюб та про народження позивачки, а також копій свідоцтв про розірвання шлюбу та про зміну імені позивачки (а.с.19,22,26.27). [PERSON] знаходився в шлюбі з [PERSON] (а.с.22). [PERSON] померла [INFO]., [PERSON] - 01 серпня 1998 року (а.с. 23,24). [PERSON] помер [INFO], [PERSON] - 02 листопада 2000 р., згідно копій свідоцтва про їх смерть (а. с. 20,21). Спадкові справи ні після смерті [PERSON], ні після смерті [PERSON] не заводились, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (справа № 2/489/95/16, а.с. 40,41,42,43,46,50). Постановами державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON] від 24.06.2014 відмовлено позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] і [PERSON], в зв'язку з тим, що позивач до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня смерті [PERSON] і [PERSON] не зверталась, данні про її реєстрацію разом з померлими на день смерті відсутні, як і відсутні відомості про те, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном (справа № 2/489/95/16, а.с. 25, 26). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі № 2/489/95/15 від 03 березня 2015р., позовні вимоги [PERSON] до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Головного Управління Міністерства доходів і зборів, третя особа - Миколаївська міська рада про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Визнано за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с. 34). Зазначену ? частку квартири [ADDRESS], [PERSON] за договором дарування подарувала [PERSON] (а.с. 36). Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2015 р. встановлено факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON], який помер [INFO] з січня 1999 року по день його смерті [INFO]. З даного рішення вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] і [PERSON], яка є донькою [PERSON] та відповідно бабою [PERSON]. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. [PERSON] з 1998 року фактично проживала разом зі своїм батьком [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з січня 1999 року [PERSON] неодноразово проходила стаціонарне лікування та постійні обстеження у лікарні, в зв'язку з чим їй встановлена друга група інвалідності і вона визнана непрацездатною. У зв'язку зі станом свого здоров'я [PERSON] з січня 1999 року перебувала на утриманні у [PERSON] та постійним та основним засобом для її існування була допомога [PERSON], який отримував пенсію (а.с. 61). Після його смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.. 531 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утримання померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців, вона успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємців. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] є непрацездатною особою, яка перебувала на утриманні [PERSON], інших спадкоємців за законом після смерті спадкодавця немає, а тому позивачка є спадкоємицею [PERSON], у розумінні ст.. 531 ЦК УРСР (1963, що діяв на час відкриття спадщини). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього. Окрім того, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14 червня 1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців (п. 113 вищевказаної Інструкції). На підтвердження того, що позивач вступила в управління та володіння спадковим майном вона надала документи про право власності на квартиру (а. с. 19), технічну документацію (а. с. 28, 31-33), що потрапили до її володіння після смерті [PERSON] Також факт як проживання так і вступу у володіння квартирою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. На підставі викладеного та

Outcome: approved