Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів, згідно із якою 21.07.2007 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON], батьком дитини є відповідач. 15.02.2010 року шлюб мід сторонами було розірвано. 27.01.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці було прийнято рішення у справі № 2-573/10, яким вирішено стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300,00 грн щомісяця, починаючи з 16.11.2009 року, до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 08.02.2010 року. Станом на 02.05.2018 року розмір присуджених за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці (300 грн) не дозволяє утримувати дитину належним чином та не відповідає вимогам діючого законодавства, так як згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про держаний бюджет на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років є наступним: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2018 року - 2027 грн. Станом на травень 2018 року 50% прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років складає 930 грн. На даний час дитина після розлучення батьків проживає з позивачем та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на додаткові витрати на утримання дитини він не надає, в житті дитини та її вихованні участі не приймає. Позивач повністю забезпечує побутові потреби дитини в харчуванні, одязі, розвитку, навчанні, у літньому відпочинку та оздоровленні дитини, у підтриманні належного стану здоров'я під час сезонних захворювань, оплачує щоденні транспортні витрати дитини на дорогу до навчального закладу, на заняття на гуртках, на відвідування місць відпочинку та розвитку дитини. Зокрема, дитина [PERSON] додатково займається на курсах англійської мови, вартість яких складає 900 грн на місяць. Позивач [PERSON] працює торговим представником, рівень її доходу після сплати всіх податків та зборів складає близько 3000 грн на місяць. Вказаної суми, з урахуванням аліментів, недостатньо, аби забезпечити потреби дитини у розвитку, навчанні та підготовці до дорослого життя. [PERSON] просить суд змінити розмір стягуваних аліментів та стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації,в розмірі 1 500 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень ) 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, у якій позовні вимоги уточнила, та просить суд зобов'язати [PERSON], сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації,в розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень) 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи просить проводити у її відсутність, змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, відповідно до якої змінені позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, просить розгляд справи проводити у його відсутність. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 174 від 15.02.2010 року. Після реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Рішенням (заочним) Ленінського районного суду м. Вінниці по цивільній справі № 2-573/10 від 27.01.2010 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до довідки № 281 від 19.04.2018 року, виданої виконавчим комітетом Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. До складу сім'ї [PERSON] входить син [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки, виданої ТОВ «КОНДИТЕР-С», № 100 від 18.04.2018 року, [PERSON] працює у ТОВ «КОНДИТЕР-С» з 08.10.2015 року, на даний час займає посаду торговельного представника . Нарахований дохід за період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року склав 22 403,72 грн, з врахуванням відрахувань сума до виплати за вказаний період склала 17 810, 97 грн Згідно платіжних документів, [PERSON] було здійснено оплату за навчання [PERSON], зокрема, 23.04.2018 року у розмірі 900,00 грн, згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1019261176.1; 02.02.2018 року у розмірі 1260,00 грн, згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.955290759.1; 18.11.2017 року у розмірі 630,00 грн, згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.896685839.1. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Відповідні роз`яснення також містяться в п. 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з Закону України «про Державний бюджет України» на 2018 рік прожитковий мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, внаслідок зміни матеріального стану дитини підлягає зміні розмір аліментів, присуджений за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по цивільній справі № 2-573/10 від 27.01.2010 року. При визначенні нового розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач є людиною працездатного віку, може заробляти та належно утримувати дитину. Також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача, і те, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину є обов'язком обох її батьків. Беручи до уваги те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи обставини справи станом на сьогоднішній день, суд вважає, що на даний час аліменти у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації, в розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень) 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації, в розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень) 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з для подання позовної заяви й до моменту досягнення дитини повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку зі зміною розміру аліментів стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по цивільній справі № 2-573/10 від 27.01.2010 року слід припинити станом на день набрання чинності даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після його повного виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави 704 грн.80 копсудового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved