Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою до КЗ «Дитячо - юнацької спортивної школи № 2 з плавання Комсомольської міської ради» про визнання наказів протиправними та їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,\~ посилаючись на те, що 01.01.2009 р. вона була прийнята на роботу тренером викладачем з плавання в Комсомольську ДЮСШ №2. 13.05.2015 р. вона отримала свою трудову книжку з якої дізналась, що її звільнено з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України причини звільнення зазначені не були , також їй вчасно не була вручена трудова книжка , вона не була ознайомлена з наказом про звільнення та не проведено повний розрахунок. Кошти вона отримала лише 12.05.2015 р. Вважає її звільнення незаконним та таким, що було заздалегідь сплановане\~ адміністрацію Комсомольської ДЮСШ № 2, оскільки діти з 6 С класу Комсомольської ДЮСШ № 2 в яких тренер вона та [PERSON] почали отримувати відмінні результати на змаганнях і адміністрація школи вирішила розформувати клас та передати кращих учнів іншим тренерам для підвищення їх показників , батьки не погоджувались з цим. Ними було ініційована перевірка законності вчинення цих дій. Внаслідок цих подій адміністрація школи почала вживати заходи щодо звільнення одного з тренерів , їй було запропоновано звільнитись за власним бажанням . але вона відмовилась. Внаслідок некоректної поведінки вона звернулась в Міністерство соціальної політики\~ 07.04.2015 р. її було ознайомлено з наказом про оголошення догани за грубі порушення правил міжміського перевезення малолітніх дітей. 06.05.2015 р. було оголошено догану за не тактичне та не педагогічне поводження. Посилаючись на норми КЗпП України вважає, зазначені дії незаконними та просить поновити її на роботі тренером викладачем з плавання КЗ «Дитячо юнацької спортивної школи № 2 з плавання Комсомольської міської ради та стягнути з КЗ «Дитячо юнацька спортивна школи № 2\~ з плавання Комсомольської міської ради на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 3580 грн . \~ \~ \~ \~06.10.2015 р. [PERSON] надала заяву\~ про збільшення позовних вимог в якій просить поновити її на роботі тренером викладачем з плавання КЗ «Дитячо юнацької спортивної школи № 2 з плавання Комсомольської міської ради та стягнути з КЗ «Дитячо юнацька спортивна школи № 2 з плавання Комсомольської міської ради на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 8018 грн. \~ \~ \~ \~21.10.2015 р. [PERSON] надала заяву\~ про збільшення позовних вимог в якій просить поновити її на роботі тренером викладачем з плавання КЗ «Дитячо юнацької спортивної школи № 2 з плавання Комсомольської міської ради та стягнути з КЗ «Дитячо юнацька спортивна школи № 2 з плавання Комсомольської міської ради на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 9016грн. \~ \~ \~ \~21.10.2015 р. [PERSON] надала заяву\~ про збільшення позовних вимог, доповнивши їх вимогами про поновлення процесуальних строків на оскарження накладених стягнень ,про скасування наказів №27 від 05.03.2015р., №31 від 24.03.2015р., як таких, що видані з порушеннями\~ норм трудового законодавства. \~ \~ \~ \~22.10.2015 р. [PERSON] надала заяву\~ про збільшення позовних вимог, доповнивши їх вимогами про поновлення процесуальних строків на оскарження накладених стягнень ,про скасування наказів №27 від 05.03.2015р., №31 від 24.03.2015р., як таких, що видані з порушеннями\~ норм трудового законодавства в\~ частині притягнення до відповідальності [PERSON]\~ та скасувати наказ №54 від 30.04.2015р.\~ про звільнення [PERSON] за п.3 ст.40 КЗпП України. Рішенням Комсомольського міського суду від 22.10.2015р. вимоги [PERSON] задоволено, визнано незаконними накази №27 від 05.03.2015р. та № 31 від 24.03.2015р. в частині застосування\~ стягнення\~ до\~ [PERSON], № 54 від 30.04.2015р. про звільнення [PERSON] за п.3 ст.40 КЗпП України та скасовано їх, поновлено [PERSON] на попередній роботі на посаді тренера викладача з плавання\~ Комунального закладу «Дитячо юнацька спортивна школа №2 з\~ плавання Комсомольської міської ради », стягнуто з\~ Комунального закладу\~«Дитячо юнацька спортивна школа №2 з\~ плавання Комсомольської міської ради » на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 квітня 2015р. по 22 жовтня 2015р., без врахування утримання податків, обов»язкових платежів та зборів, стягнуто з Комунального закладу «Дитячо юнацька спортивна школа №2 з\~ плавання Комсомольської міської ради » на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.12.2015р. цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу «Дитячо юнацька спортивна школа №2 з\~ плавання Комсомольської міської ради » знято з апеляційного розгляду і направлено до Комсомольського міського суду Полтавської області для ухвалення додаткового рішення, оскільки було виявлено, що судом першої інстанції не було вирішено позовну вимогу [PERSON] щодо поновлення процесуальних строків на оскарження наказів про адміністративне стягнення. (т.2 а.с.40-41). В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача [PERSON] просила ухвалити додаткове рішення , яким позовні вимоги [PERSON] щодо поновлення процесуальних строків на оскарження наказів про адміністративне стягнення задовольнити, оскільки вони пропущені позивачем з поважних причин, відповідач при накладенні стягнень на позивача не відбирав в неї пояснення з приводу допущених на його думку порушень, своєчасно не знайомив з наказами про накладення стягнень, позивач з приводу порушення її трудових прав зверталась до органів соціальної політики, прокуратури, зверталась із клопотаннями до суду про витребування доказів у відповідача і ці обставини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] заперечували проти вимог позивача про поновлення процесуальних строків на оскарження наказів про адміністративне стягнення, посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність, оскільки [PERSON] належним чином ознайомлювалась з виданими відносно неї наказами про накладення стягнень і після звільнення не заявляла таких вимог до 22.10.2015р. Згідно з п.1 ч.1\~ст.220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, стосовно якої - небудь позовної вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення , не ухвалено рішення. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до вимог ст.220 ЦПК України є необхідність в ухваленні додаткового рішення у цій справі з приводу вирішення вимог позивача [PERSON] про поновлення процесуальних строків на оскарження наказів про адміністративне стягнення, оскільки з приводу цих вимог сторони подавали докази і давали пояснення , однак не ухвалено рішення. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що по даній цивільній справі слід прийняти додаткове рішення. У відповідності до\~ст.221 КЗпП України\~спори, які виникають між працівниками і власниками або уповноваженим ним органом щодо припинення трудового договору, переводу на іншу роботу, оплати праці, надання відпусток, застосування дисциплінарних стягнень та інші є індивідуальними трудовими спорами. Індивідуальні трудові спори між власником і працівником незалежно від форми трудового договору розглядаються комісіями по трудовим спорам і судами. Статтею 225 КЗпП України\~визначено строки звернення до комісії по трудових спорах. Так, працівник може звернутись до комісії по трудових спорах у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у спорах про виплату належної йому заробітної плати - без обмеження будь-яким строком. Тобто, працівник, в залежності від органу що розглядає спір, може звернутись або до комісії по розгляду трудових спорів або до суду: а) до комісії по розгляду трудових спорів - у трьохмісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права; б) в суд протягом десяти днів для оскарження дій комісії по розгляду трудових спорів, у разі звільнення з роботи протягом одного місяця. По іншим спорам - на протязі трьох місяців, якщо суд є першою інстанцією (ст.233 КЗпП України). Відповідно до ч.1\~ст.233 КЗпП України\~працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі пропуску з поважних причин цього строку, згідно зі\~ст.234 КЗпП України, районний суд може його поновити. Позивач звернулась до суду з даним позовом 03.06.2015р. в строк , передбачений ст.233 КЗпП України, оскільки трудова книжка нею була отримана поштою лише 13.05.2015р. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.4 постанови "Про практику розгляду судами трудових спорів" (з наступними змінами) від 06 листопада 1992 року №9, у кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску строків, передбачених\~ст.233 КЗпП України, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Оскільки при пропуску строку в позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи, права та обов'язки сторін. В судовому засіданні встановлено, що позивач була ознайомлена з наказами про накладення стягнень у виді догани , на підставі яких в подальшому було проведено звільнення з порушенням строків , передбачених трудовим законодавством відповідно до вимог ст.149 КЗпПУкраїни. Так , з наказом №31 від 24.03.2015р. позивач ознайомлена відповідачем лише 07.04.2015р. (т.1 а.с.56). Належних даних про ознайомлення з наказом №27 від 05.03.2015р., яким було оголошено догану тренерам - викладачам [PERSON] та [PERSON] відповідач суду не представив. Як вбачається з документів наданих відповідачем підпис [PERSON] на одному з них відсутній , а тренер викладач [PERSON] ознайомлена з ним 06.05.2015р.,тобто після звільнення позивача (т.1 а.с.55), в той час як на аналогічній копії наказу №27 від 05.03.2015р. міститься підпис про ознайомлення [PERSON] 06.05.2015р., тобто після звільнення і після сплину трьохмісячного строку з дня накладення стягнення. За таких обставин суд вважає , що вимоги позивача про поновлення строків на оскарження наказів №31 від 24.03.2015р. та №27 від 05.03.2015р. в частині накладення стягнення у виді догани [PERSON] обґрунтовані і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved