Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 10.05.2003 року Міським відділом РАГС управління юстиції Вінницької області, між сторонами було зареєстровано шлюб актовий запис №657. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2014 року, яке набрало законної сили 15.03.2014 року, шлюб розірваний. Від шлюбу мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач не надає допомоги на утримання дітей, що стало підставою звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач подав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. 10.05.2003 року Міським відділом РАГС управління юстиції Вінницької області, між сторонами було зареєстровано шлюб актовий запис №657. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2014 року, яке набрало законної сили 15.03.2014 року, шлюб розірваний. Від шлюбу мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча і має таку можливість. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч.3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, суд вважає позов доведеним та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, працює будівельником в м.Києві та отримує дохід. Інших утриманців немає, житлом забезпечений. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved