Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона з 04.08.1999 року перебувала з відповідачем в шлюбі, який згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.07.2006 року розірвано. За час шлюбу, а саме [INFO] , у сторін народився син [PERSON] , якого після розірвання шлюбу залишено проживати з позивачем. Іншим рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20.07.2006 року присуджено з відповідача на корись позивача аліменти на утримання вказаного сина в розмірі 156 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Однак, аліментів відповідач не сплачує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні сина, не піклується про стан його здоров`я та духовний розвиток, не проявляє батьківської турботи, не відвідує його, не допомагає матеріально. Вихованням сина позивач займається самостійно, а також дбає про його матеріальне забезпечення. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо їхнього сина. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 07.10.2019 року подала письмову заяву, в якій зазначає, що підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 46). В судовому засіданні 03.09.2019 року вона підтримала свої вимоги із зазначених підстав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки жодного разу не повідомив та не звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не подав. Про час та місце розгляду справи він був щоразу повідомлений належним чином. В підготовчому засіданні 25.07.2019 року відповідач вказав, що визнає позовні вимоги. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 07.10.2019 року подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 47). Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно з положеннями ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання 07.10.2019 року вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, заслухавши позиції сторін, їх неповнолітнього сина, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними витягу із реєстру актів народження (переклад з італійської на українську мову з апостилем (а.с.7,8)). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.07.2006 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Згідно з цим рішенням сина сторін [PERSON] після розірвання вказаного шлюбу залишено проживати з його матір`ю (а.с. 5). Факт проживання вказаної дитини з позивачем стверджується також даними витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2619-1395186-2018 від 13.01.2018 року, згідно з яким місце проживання вказаної дитини зареєстровано в [ADDRESS] (а.с.9). Характеристикою, виданою Коломийською ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 імені Героя України Тараса Сенюка, стверджується, що вихованням [PERSON] займається його мати (а. с. 12). Відповідно до даних виконавчого листа № 2-1457/2006 року, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківській області 11.10.2006 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 156 грн. щосячно до досягнення ним повноліття (а.с. 10). Згідно з довідкою Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 3405/12.6-26 від 25.03.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.03.2019 року становить 23 712 грн. (а.с. 11). Відповідно до даних свідоцтва про шлюб позивач 26.10.2012 року у зв`зку з одруженням змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 13). В матеріалах даної справи міститься висновок служби у справах дітей Коломийської міської ради Івано-Франківської області, в якому вказано про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , затверджений рішенням виконкому вказаної міської ради №191 від 10.09.2019 року (а.с. 41). Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] ствердив, що він свого батька взагалі не пам`ятає, ніколи його не бачив, оскільки він його жодного разу не відвідував. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON] , не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, ні усно, ні письмово не спілкується з сином, не проявляє щонайменшої батьківської турботи. Отже, наявна правова підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, передбачена п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, ст.ст.19, 150, 164 СК України, та,

Outcome: approved