Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.11.1986 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться з серпня 2012 року. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім"ї вважає неможливим. У звязку з наведеним просила шлюб розірвати. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] і якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить визнати за ним право власності на 1/3 частину нерухомого майна, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовує наступним. Позивач за зустрічним позовом перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем за зустрічним позовом. Під час перебування у шлюбі подружжя придбало у власність трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час позивач не може дійти згоди з дружиною щодо розподілу спільного майна, в зв"язку з чим просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири №57,яка знаходиться за адресою м. Херсон, вул. Бериславське шосе, 10-Д. [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги за основним позовом, просила їх задовольнити та заперечувала проти позовних вимог за зустрічним позовом. [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги за зустрічним позовом та просив їх задовольнити щодо вимог позивача за первісним позовом покладається на розсуд суду у їх вирішенні. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.11.1986р. Дніпровським районним ЗАГС м. Херсон, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №805, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КГ №405814 від 21.11.1986р.; від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спору з приводу розподілу майна не має; шлюб фактично розпався, причина розпаду втрата почуття любові та взаємоповаги, ведення спільного господарства та сумісне проживання між подружжям припинено, збереження сімї неможливе. Відповідно до\~ст.110 СК України\~\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~\~ст.112 СК України\~\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги за основним позовом підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача за зустрічним позовом, суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні спірна квартира №57 знаходиться за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, буд. №10-Д та належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло №7962 від 16.01.1998 р., виданого Управлінням обліку і використання комунального майна м. Херсона виконкому Херсонської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 16.01.1998 р. №7962. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З вищезазначених правових норм вбачається, що чинним законодавством передбачено порядок звернення до суду виключно у разі невиконання або оспорювання певних прав та інтересів, тобто у разі існування фактичного спору, однак з матеріалів справи не вбачається існування спору між сторонами. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності позивачу за зустрічним позовом та [PERSON], [PERSON] в рівних частках по 1/3 належить трикімнатна квартира №57, що знаходиться за адресою: м. Херсон, Бериславське щосе, буд. 10-Д. Право власності [PERSON] на вказану частину квартири відповідачем за зустрічнип позовом не оспорюється. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Outcome: approved