Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

В заяві вказано, що заявник проживає за адресою: [ADDRESS] , та є братом [PERSON] , [INFO] . 14.10.2016 за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в справі №344/5711/16-ц, провадження №2-о/344/119/16\~ [PERSON] було визнано безвісно відсутнім з 01.04.2009 (а.с. 13). В рішенні суду зазначено, що [PERSON] було оголошено в розшук за зверненням\~ його брата - [PERSON] ще у 2013 році, однак його місце знаходження не встановлено.\~\~ Представник заявника подав заяву за містом якої заяву підтримав, визнання особи померлим необхідно заявнику для оформлення спадкових прав на житло, в якому заявник проживає. Представник заінтересованої особи Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора подав заяву про розгляд справи без його участі. Інших заяв до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 04.10.2016 рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області [PERSON] - [INFO] , уродженця м. Стрий, Львівської області,\~ визнано безвісно відсутнім з 01.04.2009. В рішенні зазначено, що згідно до\~ відповіді ГУ НП в Івано-Франківській області від 11.02.2016\~ №2178/108/46/03-2016 повідомлено, що встановити місце знаходження [PERSON] не представляється можливим. Вимоги ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до вимог ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю, або дають підставу припускати загибель від певного нещасного випадку-протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру-протягом одного місяця після завершення роботи спецкомісії. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. У відповідності до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами, які внесені Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року "Про внесення змін і доповнень у деякі постанови Пленуму Верховного Суду України в цивільних справах" громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених уст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Таким чином, встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем його постійного проживання та відсутні відомості про місце його перебування протягом дванадцяти років, даних про його місцезнаходження немає, а тому встановлено правові підстави вважати, що він помер. Разом з тим суд враховує, що встановлення факту визнання особи померлою для заявника має юридичне значення. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до зазначеного,та

Outcome: approved