Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просив звільнити з-під арешту, що накладено Перший відділ державної виконавчої служби Київського міського управління юстиції в інтересах відповідача, приналежне йому нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказував на те, що державний виконавець, накладаючи арешт на приналежне позивачу майно порушив засади співмірності, через що права позивача, як власника нерухомого майна, істотним чином обмежені, а тому за його переконанням такий арешт підлягає скасуванню. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце вирішення справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Відповідач звернулась до канцелярії суду з заявою про визнання позову, просила суд розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. В звязку з викладеним суд зазначає про те, що відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у випадку, коли відповідач визнає вимоги позову, суд, за наявності на таке правових підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Так, з матеріалів справи вбачаються наступні обставини справи. На виконанні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-5402 від 19.09.2003 року щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.09.2003 року до 29.01.2018 року. В рамках вказаного виконавчого провадження, у звязку з простроченням боржником строків сплати аліментів, 26.11.2007 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.03.2015 року, станом на вказану дату, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] відсутня, та разом з тим наявна переплата у розмірі 1840,02 грн. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 57), опис (арешт) майна здійснюється державною виконавчою службою її державними виконавцями в процесі здійснення виконавчого провадження відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" та в кількості, необхідній для задоволення стягнення і покриття витрат, пов'язаних з виконанням рішення. Таким чином на теперішній час підстав для подальшого обтяження майна боржника не вбачається. Відповідно до положень ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначеному положенню кореспондує положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого, зважаючи на те, що відповідач, особа у чиїх інтересах державною виконавчою службою було накладено відповідний арешт, позовні вимоги визнала, та зважаючи на відсутність у суду відомостей про обставини, які унеможливлювали б задоволення позову, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved