Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «АГРОРЕСУРС» про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Красненською сільською радою Красноармійського району Донецької області 25 березня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №13, [PERSON] успадкувала після смерті її батька - [PERSON] земельну ділянку загальною площею 5.180 га з кадастровим номером 1422782300:02:000:1298, яка розташована на території Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.09.2015 року підтверджено реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 5.180 га з кадастровим номером 1422782300:02:000:1298 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Отже, [PERSON] є власником земельної ділянки, що раніше належала її покійному батьку - [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №128302, зареєстрованим за №01071600054 від 11.04.2007 року. 28 липня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «Агроресурс», найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство «АГРО РЕСУРС» був укладений договір оренди землі б/н, який зареєстрований у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 28 липня 2008р. №040816000293. Згідно умов договору оренди землі Орендодавець надає, а Відповідач (Орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5.180 га з кадастровим номером 1422782300:02:000:1298, що належить Орендодавцю, для ведення Орендарем товарного сільськогосподарського виробництва. Договір було укладено сторонами на 9 (девять) років. 01 серпня 2008 року земельна ділянка була передана Відповідачу згідно акту приймання - передачі земельної ділянки. Частиною 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди. Таким чином, смерть фізичної особи - Орендодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, якщо інше прямо не передбачено в самому договорі. Отже, до спадкоємиці [PERSON] перейшли всі права та обовязки Орендодавця за договором оренди землі б/н від 28 липня 2008 року. Відповідно до абзацу третього частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі» Орендодавець має право вимагати від Орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил при користуванні земельною ділянкою. Одним із обовязкових заходів із забезпечення збереження родючості ґрунтів, які має здійснити землекористувач, є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Вказаний обовязок встановлений у частині четвертій статті 22 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних відносин), згідно з якою земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Згідно з п. 28 договору оренди землі Позивач має право вимагати від Орендаря дотримання екологічної безпеки та збереження родючості ґрунтів...... Втім, Відповідач за весь період користування земельною ділянкою (з 2008 р.) не виконав і не надав Орендодавцю проект землеустрою, що забезпечує еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Сівозміна - це обґрунтоване чергування сільськогосподарських культур і парів у часі і на території або тільки в часі. При чергуванні на території щороку (почергово) вирощуються культури на різних частинах поля, на яких вони чергуються в часі. Сівозміна необхідна для отримання більш високих урожаїв, оскільки при обробітку культури на одному і тому ж полі (ділянці) виснажується ґрунт, зростає ризик розвитку хвороб і шкідників. Культури розміщують на полях таким чином, щоб кожна з них поверталася на колишнє місце не раніше, ніж через 3-4 роки. Період, протягом якого культури проходять через кожне поле в певній послідовності, називається ротацією сівозміни. Отже, порушення порядку сівозміни на земельній ділянці призводить до виснаження землі та зниження родючості грунтів. Позивач вважає, що Відповідачем не дотримується порядок сівозміни на земельній ділянці, яка передана йому в користування, що призводить до зниження якісних характеристик ґрунту і є порушенням умов договору оренди землі. Орендарем кожного року проводяться весняно - польові роботи на ділянці та вирощуються різні види культур, які виснажують землю. Чергування сільськогосподарських культур і парів Відповідачем не здійснюється, а отже земля виснажується, і на наступний рік знову використовується для вирощування культур. Така сільськогосподарська діяльність Орендаря призводить до зниження родючості землі. Позивач зверталась до Орендаря з приводу нераціонального використання земельної ділянки та виснаження грунтів, однак Відповідач продовжує використовувати землю в такому режимі. Враховуючи те, що протиправна бездіяльність Відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, Позивач вважає, що договір оренди землі має бути розірваний. Поряд з цим, Орендарем несвоєчасно сплачується орендна плата за договором оренди землі. Пунктом 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься один раз на рік, до 15 листопада. В порушення умов договору орендна плата вноситься Орендарем несвоєчасно. Затримка у внесенні орендної плати є суттєвою і порушує права Орендодавця. Так, за 2014 рік затримка склала більше 3 (трьох) місяців, орендна плата була внесена в березні 2014 року. За 2015 рік орендна плата Позивачем отримана згідно відомості 17 лютого 2016 року, тобто прострочення її сплати склало більше 3 (трьох) місяців. Слід зазначити, що несвоєчасне внесення орендної плати призводить до знецінення цих коштів, оскільки за період затримки змінився курс національної валюти, збільшилась інфляція. Тобто Позивач втрачає кошти, бо орендна плата вноситься у гривні. 19.10.2015 року Позивач звернулась до ПрАТ «АГРО РЕСУРС» із заявою, в якій повідомила, що вона є спадкоємицею земельної ділянки, кадастровий номер 1422782300:02:000:1298 та не має наміру здавати її в оренду Відповідачу, просила не проводити ніяких робіт на земельній ділянці. Отже, фактично Позивачка бажала розірвати договір з Орендарем. У відповіді від 18.11.2015р. вих. №139 Орендар повідомив Позивача, що підстав для припинення весняно - польових робіт немає, проте жодних пояснень з приводу несвоєчасної сплати орендної плати не надав, взагалі проігнорував це питання. 16 лютого 2016 року Орендодавцем у присутності свідків було складено акт про порушення умов договору оренди землі б/н від 28 липня 2008 року та зафіксований факт несвоєчасної сплати Орендарем орендної плати за договором. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, невиконання Орендарем обовязків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі в судовому порядку. Позивач не бажає продовжувати договірні відносини з Відповідачем, оскільки ним допущено нераціональне використання земельної ділянки і не збереження родючості фунту, що може призвести до знищення (погіршення) обєкту оренди. Орендодавець має можливість самостійно оброблювати власну земельну ділянку та доглядати за її станом. Також Орендарем були допущені факти несвоєчасного внесення орендної плати за договором, що порушує права та інтереси Позивача. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України: «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Відповідно до п. 38 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. В даному випадку підставами для розірвання договору оренди землі є: незбереження Орендарем родючості ґрунтів, недотримання сівозміни та чергування культур на ділянці, виснаження землі; несвоєчасне внесення орендної плати за договором. Частина друга статті 158 Земельного кодексу України встановлює, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Позивачка просить суд розірвати договір оренди землі б/н від 28 липня 2008 року, що укладений між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «АГРОРЕСУРС» та скасувати його державну реєстрацію. Зобовязати Приватне акціонерне товариство «АГРОРЕСУРС», ідентифікаційний код 30278951, повернути [PERSON] земельну ділянку загальною площею 5.180 га з кадастровим номером 1422782300:02:000:1298, яка розташована на території Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області. Стягнути з відповідача судові витрати. В судову засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. Надали суду заперечення, в яких зазначили, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач не виконує свої обовязки стосовно заходів із забезпечення збереження родючості грунтів, які має здійснити землекористувач , а саме розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого -економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь та несплатою орендної плати Відповідачем. З позовними вимогами не погоджуємося, вважаємо їх необгрунтованими з наступних підстав: Щодо забезпечення збереження родючості грунтів і дотримання проектів землеустрою. Позивач, у позовній заяві посилається на абзац 3,ч.1 ст. 24 ЗУ « Про оренду землі», що Орендодавець має право вимагати від Орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил при користуванні земельною ділянкою та зазначає, що звертався до Відповідача з приводу нераціонального використання земельної ділянки та виснаження грунтів, але Позивач жодного разу з моменту підписання договору не звертався до ПрАТ «Агро Ресурс» щодо порушення порядку сівозміни на земельній ділянці. Також твердження Позивача, що Відповідач не дотримується порядку сівозміни на земельній ділянці Позивача, виснаження землі та зниження родючості є хибним та не підтверджується жодними доказами. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб. їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів. Стосовно дотримання вимог агротехніки при вирощуванні сільськогосподарських культур на виробничій ділянці «Красне» ПрАТ «Агро Ресурс» Красненської сільської ради повідомляють, що вирощування сільськогосподарських культур робиться згідно «Проекту землеустрою еколого-економічного обґрунтування сівозмін і впорядкування угідь на земельних ділянках ПрАТ «Агро Ресурс» на території Краснянської сільської ради Червоноармійського району Донецької області» розробленого Державним підприємством «Донецький науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» №33-23240 в 2012году. Проект затверджений Державною експертизою Державного Агентства Земельних Ресурсів України ІЗберезня 2012г №67-12. Проектом передбачена сівозміна: чорна пара - озима пшениця - соняшник. Агротехнікою обробки чорної : пари після соняшнику в цілях боротьби з ерозією грунту і наповнення вологи, шляхом снігозатримання в зимовийперіод обробку поля виконувати не з осені шляхом огранки, а дискуванням весняно-літнього періоду в період підготовки грунту під посів озимої пшениці. Оскільки ПрАТ "АГРО РЕСУРС" знаходиться в структурі Агрохолдинг у «Укрлендфарминг», то вся документація навимогу керівництва холдингу знаходиться в центральному офісі(м. Київ, пр.. Перемоги,121 в.) Щодо стягнейня орендної плати за договором оренди землі. 27 серпня 2007 року між Позивачем (орендодавцем) та Відповідачем (орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 5,040 га, кадастровий номер 1422782300:02:000:1299, який зареєстрований у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 27 серпня 2007р. №040716000178. Згідно умов договору оренди землі Позивач надає, а Відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5,040 га, кадастровий: номер 1422782300:02:000:1299, що належить Позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №128303 27 серпня 2007 року земельна ділянка була передана Відповідачу згідно акту приймання-передачі земельної ділянки. Пунктом 5 Договору оренди землі передбачено розмір орендної плати, яка нараховується орендарем за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Відповідно до п. 7, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Видача та отримання орендної плати здійснюється Відповідачем у касі, яка розташована у приміщенні адміністративної будівлі ПрАТ «Агро-Ресурс». Для отримання орендної плати орендодавці повинні звернутися до каси, де отримати кошти готівкою. Відповідачем була вчасно нарахована орендна плата, однак до кінця 2014 року Позивач не звертався до каси підприємства для її отримання. Орендна плата за 2014 рік була виплачена Позивачеві 10.03.2015 року, після її звернення по підприємства, що підтверджується відомістю реєстрації талонів із книги пайовика та сторінкою із книги пайовика, із підписом Позивача про отримання орендної плати (копії додаються). Отже, Відповідач виконав свій обовязок перед Позивачем щодо виплати орендної плати за користування земельною ділянкою у 2014 ропі, а тому вважаємо, що позовні вимоги щодо стягнення орендної плати у судовому порядку безпідставні. Щодо розірвання договору оренди землі Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент укладення договору), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ст. 2 цього ж Закону, відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України, передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивач просить розірвати договір оренди землі з підстав несплати Відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою у 2014 році, однак, як зазначалося вище орендна плата за 2014 рік сплачена Відповідачем у повному обсязі. З дня укладення договору Відповідач належним чином виконував свої обовязки за договором оренди. У ст. 141 Земельного кодексу України, який є спеціальним законом, встановлений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а саме: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Отже, аналіз вказаних положень законодавства дозволяє зробити висновок, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. За змістом зазначених норм договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Затримка з виплатою орендної плати, яка тим більше обумовлена відсутністю звернень Позивача до каси підприємства, не є істотним порушенням умов договору оренди і не може бути підставою для розірвання договору оренди між Позивачем та Відповідачем, враховуючи положення законодавства, наведені вище. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 вересня 2015 року [PERSON] отримано спадщину за заповітом від батька [PERSON], яка складається з земельної ділянки, розташованої на території Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,1835 га, кадастровий номер 1422782300:02:000:1298, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 128302, виданого Красноармійською районною державною адміністрацією Донецької області 11.04.2007р. і зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010716000054 (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.09.2015 року земельна ділянка зареєстрована за [PERSON] (а.с.8). Згідно договору оренди землі від 28.07.2008 року укладено між [PERSON] та закритим акціонерним товариством «Агроресурс» земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку ЯД № 128302 № 010716000054 від 11.04.2007 року передана в оренду. П. 8 договору -Строк дії договору 9 років. Пункт 9 договору - Орендна плата складає 1427,15 гривень. Пункт 11 договору орендна плата вноситься у такі строки один раз на рік, до 15 листопада (а.с.9-10). Відповідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.08.2008 року земельна ділянка передана Орендарю (а.с.11). [PERSON] 19.10.2015р. звернулась з заявою до генерального директора ПАТ «Агроресурс» про те, що вона немає наміру здавати земельну ділянку в оренду, тому після подачі заяви просить не проводити на ній робіт , заява отримана 19.10.2015р. (а.с.12). Орендодавець [PERSON] в присутності свідків склала акт від 16.02.2016р. про порушення умов договору оренди землі. Актом встановлено та зафіксований факт несвоєчасної сплати Орендарем орендної плати відповідно до п. 11 договору оренди землі. Станом на 16 лютого 2016 року прострочення сплати орендної плати склало більш ніж три місяці (а.с.13). ПАТ «АГРО РЕСУРС» листом від 18.11.2015р. повідомило [PERSON], що підстав для припинення весняно-польових робіт на земельних ділянках не мають (а.с.14). Представником відповідача до суду надано копію проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельних ділянках ПрАТ «Агро Ресурс» на території Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області, виготовлений ДП «Донецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». В розділі «Ідентифікація прав власності на землю» у пояснювальній записці зазначено, що обєктом проектування є землі, які знаходяться у користуванні ПрАТ «Агро Ресурс» та розташовані на території Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області. Загальна площа земель, які знаходяться у користуванні ПрАТ «Агро Ресурс» - 3008,81 га. Зі змісту даного проекту неможливо встановити, чи входить земельна ділянка, яка належить [PERSON] до цих земель. В довідках про посівні площі і валовий збір за останні 3 роки, про урожайність йде мова про 2009, 2010, 2011 роки. Схеми розміщення сільськогосподарських культур надані за 2009,2010,2011 роки. Також суд враховує, що це тільки проект, даних про його виконання до суду не надано. Даний проект надано на вимогу суду, позивачці на її вимоги не надавався. Таким чином, твердження позивача [PERSON] про нераціональне використання земельної ділянки та виснаження ґрунтів, відповідачем не спростоване. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки один раз на рік, до 15 листопада. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримала оренду плату за 2014 рік 10 березня 2015 року. Зі слів позивачки, і це не оспорюється відповідачем, орендну плату за 2015 рік вона отримала 17 лютого 2016 року. Таким чином [PERSON], з того часу як стала власницею даної земельної ділянки, жодного не отримувала вчасно орендну плату. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що орендна плата виплачується після звернення орендодавця. Звернення орендодавця не передбачено умовами договору, тому орендар повинен був виплачувати орендну плату відповідно до п. 11 договору. Однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, то даному випадку має місце саме систематична несвоєчасна сплата орендної плати за 2014 та 2015 роки. Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 6-14бцс12. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, стаття 13 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі»\~орендодавець має право вимагати від Орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил при користуванні земельною ділянкою. Одним із обов'язкових заходів із забезпечення збереження родючості ґрунтів, які здійснити землекористувач, є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Вказаний обов'язок встановлений у частині четвертій\~статті 22 Земельного кодексу України\~(в редакції на час виникнення спірних відносин), згідно з якою земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського - виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Згідно з п. 28 договору оренди землі Позивач має право вимагати від Орендаря дотримання екологічної безпеки та збереження родючості грунтів. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач за весь період користування земельною ділянкою (з 2007 р.) не виконав і не надав Орендодавцю проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Сівозміна - це обґрунтоване чергування сільськогосподарських культур і парів у часі і на території або тільки в часі. При чергуванні на території щороку (почергово) зрощуються культури на різних частинах поля, на яких вони чергуються в часі. Сівозміна необхідна для отримання більш високих урожаїв, оскільки при обробітку культури на одному і тому ж полі (ділянці) виснажується ґрунт,\~зростає ризик розвитку хвороб і шкідників. Культури розміщують на полях таким чином, щоб кожна з них поверталась на колишнє місце не раніше, ніж через 3-4 роки. Період, протягом якого культури проходять через кожне поле в певній послідовності, називається ротацією сівозміни. Порушення порядку сівозміни на земельній ділянці призводить до виснаження землі та зниження родючості грунтів. Доказів того, що відповідачем дотримується порядок сівозміни на земельній ділянці, яка передана йому в користування, суду не надано. Відповідно до \~ст. 124 ч. 4 ЗК України\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правий договір про відчуження права оренди. Позивачем надані суду докази того, що відповідачем порушені умови договору оренди землі, які можуть бути підставою для розірвання договору. Відповідно до\~ст. 141 Земельного Кодексу України\~ підставами припинення права користування земельною ділянкою є, крім інших, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати. За змістом\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»\~розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до статті 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин . Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь\~які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується\~Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Договором оренди землі від 28.07.2008 року у пункті 40 передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Оскільки договір укладався з [PERSON], який помер 29 вересня 2014 року, а позивачка прийняла земельну ділянку у спадщину за заповітом, тобто на даний час змінився власник земельної ділянки, та вона, як власник не бажає продовжувати договірні відносини, це також є підставою для розірвання договору оренди. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved