Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила: -- визнати недійсним державний акт на земельну ділянку № 49, площею 2,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Віньковецької селищної ради, Віньковецького району, Хмельницької області, серії [NUMBER], виданий 15.08.2008 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010874900384; -- визнати за нею право на земельну ділянку № 49, площею 2,52 га, як за спадкоємцем за законом. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті позивач, як спадкоємець за зконом, звернулась до Віньковецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що державний акт на земельну ділянку № 49, площею 2,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Віньковецької селищної ради, Віньковецького району, Хмельницької області, серії [NUMBER] виданий 15 серпня 2008 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010874900384, виданий через два роки після смерті матері, а отже є недійсним. Таким чином, враховуючи вище зазначене, позивач змушена з метою захисту своїх прав звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання 10.10.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв'язку з чим справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги, викладені в позові підтримала, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідача, Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, селищний голова В.О. Ананчук також надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав, та просив справу розглянути за відсутності представника селищної ради. Представник відповідача, Віньковецкої районної державної адміністрації, та представник третьої особи, відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання в суд не з`явились. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у с. Подолянське Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивача [PERSON], яка була власником земельної ділянки площею 2,52 га на території Віньковецької селищної ради, після чого на вказане майно відкрилась спадщина. 15.08.2008 року, тобто після смерті [PERSON], на її ім'я Віньковецькою райдержадміністрацією було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Дочка померлої [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавиці була зареєстрована та проживала разом із нею на одному погосподарському номері. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2,52 га; паспортом позивача; свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER], із якого слідує, що її матір`ю є [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], згідно якого [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], і прізвище дружини після одруження «Осипчук»; довідкою Віньковецької селищної ради № 1356 від 24.05.2016 року, згідно якої [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON]; інформацією державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори Макарової Н.В., наданою на запит суду, згідно якої після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Згідно інформаційної довідки про вартість земельної ділянки з технічної документації по передачі земельних часток (паїв) від 25.07.2016 № 31-28-99.4-2346/15-16, вартість земельної ділянки № 49 (рілля), яка належала [PERSON] складає 37491,80 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 15.07.2016 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Макаровою Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], у зв'язку з тим, що державний акт був виданий Віньковецькою райдержадмінстрацією 15.08.1998 року на ім`я [PERSON], яка померла [INFO], тобто після її смерті. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 15.08.2008 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 192/2003-р від 03.11.2003 року, на земельну ділянку площею 2,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером [NUMBER] що розташована на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, слід визнати недійсним у зв'язку з тим, що він виданий після смерті спадкодавця [PERSON] Із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Матеріалами справи, та зокрема технічною документацією із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Віньковецької селищної ради встановлено, що [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], та відповідно до рішення № 2 від 25.02.2001 року Віньковецької селищної ради їй було передано вказану земельну частку (пай) із земель Віньковецької селищної ради у приватну власність. Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], та зокрема земельної ділянки площею 2,52 га на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, спадщину прийняла, тому має право на успадкування вказаного майна. Визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved