Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою\~ про встановлення факту родинних відносин та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 25 листопада 2002 року померла її рідна тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ХР №0048716. Спадщину після померлої [PERSON] фактично прийняла її рідна сестра, а позивача мати [PERSON], так як користувалася спадковим майном - земельною ділянкою №277. 03 грудня 2007 року померла мати позивача [PERSON] В нотаріальному порядку позивач прийняти спадщину позбавлений можливості, оскільки відсутні документи, які б підтверджували ступінь споріднення між тіткою позивача [PERSON] та його матірю [PERSON], які являлися рідними сестрами. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], в звязку з чим звернулася до суду з позовом та прохає: поновити строк для звернення з позовом до суду, встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені [PERSON] позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 25 листопада 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ВЛ №482174, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківської області 28 січня 2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю) розміром 4,48 в умовних кадастрових гектарах, розташованої в с. Любівка, Краснокутського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0048716, що підтверджується відповіддю відділу Держземагенства у Краснокутському районі Харківської області від 24.04.2015 року № 31-04-988/2-15, який мається в матеріалах справи. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При житті [PERSON] заповіт складений не був. Відповідно до ст.530 ЦК України (в ред.1963 року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Спадщину після померлої [PERSON] фактично прийняла її рідна сестра, а позивача мати [PERSON], яка фактично успадкувала і стала користуватися земельною часткою (паєм), який був виділений [PERSON] і отримувала орендну плату за цю земельну частку (пай) до дня смерті, що підтверджується актом від 22 липня 2015 року, але нотаріально спадщини не оформила, оскільки 03 грудня 2007 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 ВЛ №135531, виданого Любівською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Факт, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами підтверджений поясненням свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] за життя являлися рідними сестрами. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має то й з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється донькою померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та довідкою Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 26.03.2008 року № 170/03-56, копія яких знаходяться в матеріалах справи. В установлений законом час спадщина позивачем була прийнята відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області №76/02-25 від 19.05.2005 року та вона не заявила про відмову від неї. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved