Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2012 року у відділі ДРАЦС Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьк, актовий запис №12. Від спільного шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач з початку лютого 2015 року проживає окремо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, почавши стягнення з дня звернення до суду з позовом про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2012 року, актовий запис № 12 (а.с. 5) . Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Однак, з початку лютого 2015 року сторони не проживають разом, у зв'язку із чим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч.4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із квитанцією №135 від 02.04.2015 року позивачем було сплачено 300,00 гривень за оформлення позовної заяви про стягнення аліментів (а.с. 9). Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 300, 00 гривень. Також, враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60 гривень. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved