overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 09 лютого 2013 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, спільне господарство вони не ведуть, у них різне життя, намірів зберегти сім`ю вона не має. Вони давно не знаходять спільної мови з багатьох питань. Рішення про розлучення є обдуманим і не спонтанним. Встановлення строку для примирення не має сенсу. В даній ситуації примирення з відповідачем не можливе. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 09 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09 лютого 2013 року Тернуватською селищною радою Новомиколаївського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім`єю не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 12 грудня 2014 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, шлюбні відносини між ними припинились в квітні 2019 року, з цього часу вони проживають окремо. Встановлення строку для примирення не має сенсу. В даній ситуації примирення з відповідачем не можливе. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 12 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають з квітня 2019 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також строк, протягом якого сторони однією сім`єю не проживають, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 12 листопада 2010 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між ними припинені з червня 2019 року, з того часу вони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинені з причин відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги, різних поглядів на подружнє життя. Протягом останнього часу між ними постійно виникають сварки, що тяжким чином впливало на її моральний стан та психологічний стан їх дітей. На даний момент, за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Встановлення строку для примирення не має сенсу. В даній ситуації примирення з відповідачем не можливе. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 12 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12 листопада 2010 року Софіївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім`єю не проживають з червня 2019 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи строк, протягом якого сторони однією сім`єю не проживають, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 12 серпня 1995 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися в грудні 2014 року, оскільки з того часу вони з відповідачем проживають окремо. Шлюбні відносини припинилися з причин відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги та різних поглядів на подружнє життя. В позові [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 12 серпня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12 серпня 1995 року Підгірненською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають з грудня 2014 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також строк, протягом якого сторони не проживають однією сім`єю, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 14 липня 2005 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, спільне господарство вони не ведуть, у них різне життя, вони давно не знаходять спільної мови з багатьох причин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд розглянув справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 14 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 14 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім`єю не проживають. Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року сторонам було надано строк для примирення на 3 місяці, проте вжиті судом заходи не привели до примирення сторін, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що сторони однією сім`єю не проживають, те, що вжиті судом заходи не привели до примирення сторін, суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 15 лютого 2013 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження виявилось невдалим, фактично шлюбні відносини припинені більше трьох років потому, відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, вихованням дітей не займається. Відповідач проживає з іншою жінкою. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе. В позові [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Сторони одружені з 15 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 15 лютого 2013 року Сторчівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони з 2015 року спільно не проживають, відповідач проживає з іншою жінкою. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також враховуючи строк, протягом якого сторони не проживають однією сім'єю, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 17 вересня 2016 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їх одруження виявилось невдалим, спільне життя між ними припинено. Намірів зберегти сім`ю вона не має, у кожної із сторін своє життя. Примирення між ними не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд розглянув справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 17 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17 вересня 2016 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони однією сім`єю не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що сторони однією сім`єю не проживають, те, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 17 вересня 2016 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження з ним виявилось невдалим, шлюбні відносини між ними припинились в лютому 2019 року, з цього часу вони проживають окремо. У них відсутнє взаєморозуміння, втрачене почуття любові та поваги, різні погляди на подружнє життя. Під час спільного проживання відповідач учиняв сварки, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, та інтересам їх дитини. Встановлення строку для примирення не має сенсу. В даній ситуації примирення з відповідачем не можливе. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглянути у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 17 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17 вересня 2016 року Любицькою сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають з лютого 2019 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, а також строк, протягом якого сторони однією сім`єю не проживають, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що вона 19 вересня 2016 року одружилася з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що одруження з ним виявилось невдалим. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2017 року, та вони проживають окремо один від одного. Між ними відсутнє взаєморозуміння, втратилось почуття любові та поваги, різні погляди на подружнє життя. На даний момент, за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому надання терміну на примирення буде недоцільним. В позові [PERSON] просила розірвати шлюб з відповідачем. Сторони в судове засідання не з`явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Сторони одружені з 19 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Тернуватської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, сторони спільно не проживають з жовтня 2017 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що жодна із сторін не просить застосувати заходи для їх примирення, враховуючи строк, протягом якого сторони не проживають однією сім`єю, суд вважає не доцільним застосовувати такі заходи. На підставі вищевказаного суд вважає встановленим, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими. Таким чином, маються підстави для задоволення позову.

Outcome: approved