Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення національної належності. Свою заяву мотивує тим, що вона народилась у місті Златополь Кіровоградської області у 1949 році. У свідоцтві про народження батько - [PERSON], записаний по національності як українець, мати - [PERSON], записана по національності як українка. Батьки заявниці завжди вважали себе євреями, однак, не приділяли уваги оформленню документів, боялися відрізнятися на фоні всіх своєю національністю. Необхідність встановлення даного юридичного факту заявник обґрунтовує тим, що з державою Німеччина громадянам України єврейського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалася позбавляє її права скористатися вказаними правами, а тому вона змушена звернутися з даною заявою до суду за захистом свого права та інтересу. Просить заяву задовольнити. У судове засідання представник заявника про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану Голосїівського районного управління юстиції у місті надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] народилася у місті Златополь Кіровоградської області у 1949 році. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Златопольським райбюро ЗАГС 07 жовтня 1949 року, батько - [PERSON], записаний по національності як українець, мати - [PERSON], записана по національності як українка. [PERSON], батько заявниці, народився [INFO] року. Згідно з посвідкою про народження, виданою Олександрівським райЗАГС Кіровоградської області 26 січня 1946 року в результаті втрати первісної посвідки, його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Враховуючи рік видання даної посвідки, не було зазначено національності батьків [PERSON]. У паспорті [PERSON] у графі національність зазначено «єврей». Згідно даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON], сформованого 03 квітня 2015 року, під час реєстрації шлюбу було зазначено національність [PERSON] - єврей. У свідоцтві про народження [PERSON] (до укладення шлюбу - [PERSON]), яка народилася [INFO] року, виданого Оситняжською сільською радою Златопольського району за № 1408033, зазначено, що мати - [PERSON] та батько - [PERSON]. Отже, [PERSON], враховуючи, що її мати [PERSON] єврейка, також була єврейкою. Таким чином, та обставина, що батьки [PERSON] були євреями, вказує на те, що і [PERSON] (батько заявниці) також за національністю єврей. Згідно з положеннями статті 4 Закону України "Про національні меншини в Україні" відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються, зокрема, зазначеним Законом. Згідно зі ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно п.п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №86/5 (надалі - Правила), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Оскільки батько заявниці був євреєм, вона також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «єврейка», як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту єврейського походження заявнику необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження єврейського походження його роду, цей факт має юридичне значення, оскільки держава Німеччина громадянам України єврейського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, позбавляє заявника та його нащадків права скористатись вказаними правами. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ст.273 (256) ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд надходить до висновку про те, що обставини, на які посилається заявник у заяві, знайшли своє підтвердження, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved