Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.05.2016 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає із нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в зв`язку з чим вона звернулась до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків, про час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено у встановленому Законом порядку, шляхом розмішення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Відзиву на позов не подав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 25.10.1996 року строни перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 27.05.2016 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, приймає до уваги стан здоров`я відповідача, те що він є працездатним, відсутність інших утриманців. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а позивачка перебуває у важкому матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Виходячи з принципу справедливості та розумності, вимог ст. 183 СК України та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати які складаються з судового збіру, в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved