Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою до заінтересованої особи - [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що на шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2009 року по причині зловживання чоловіком наркотичними засобами та їх розповсюдження, має кілька судимостей, на теперішній час, згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2012 року відбуває покарання у виді позбавлення волі. В судове засідання завник не з'явилась, надала до суду заяву, просив слухати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Заінтересована особа [PERSON] надав до суду заяву, в якій заперечував проти задоволення заяви, на разлучення не згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин дитина залишилась проживати разом з матір'ю. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2009 року по причині зловживання [PERSON] наркотичними засобами та їх розповсюдження, у зв'язку з чим має декілька судимостей. Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2012 року [PERSON] засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 і ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 08.11.2012 року вирок залишено без змін. На теперішній час [PERSON] відбуває покарання у Ольшанської виправної колонії №53 в Миколаївській області. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається та шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 Постанови Плунуму Верховного Суду України від 21. 12.2007 р. №11 роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо та недоцільно, та хоча [PERSON] заперечує проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх шлюб ще можливо зберегти, але накладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення не можна визнати таким, шо відповідає вимогам чинного законодавства. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Таким чином, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved