Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила суд встановити факт народження особи в певний час, а саме, що вона [INFO] у м. Луганську народила дівчинку. В обґрунтування заяви заявник посилалась на те, що [INFO] народила дівчинку. Їй було видане медичне свідоцтво про народження № 114 пологовим будинком м. Луганськ, яке є не дійсним на території України. У зв'язку із чим вона не має можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження дитини. Встановлення факту народження дитини у певний час має для неї юридичне значення, оскільки надасть право на складання актового запису про народження дитини. У судове засідання заявник та її представник [PERSON] не з'явилися, в заяві просили суд розглянути справу без їх участі, заяву про встановлення факту народження підтримали в повному обсязі. Заінтересована особа - представник Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області до суду не з'явився. В своїй письмовій заяві, наданій суду, вважав заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню та просив суд розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] [PERSON] народила дитину, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно інформаційного листа ВССУ «Про застосування положень ст.2571 ЦПК України документи видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст.2571 ЦПК України. Згідно Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції", доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Луганської області тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема на території м. Луганська. За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Оцінюючи вказану ксерокопію медичного свідоцтва про народження, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд вважає, що надана заявником ксерокопія медичного свідоцтва про народження є підтвердженням того, що [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Луганську народила дівчинку. На час народження дитини [PERSON] у шлюбі не перебувала. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] на тимчасово окупованій території України в місті Луганську та її матір'ю є [PERSON] та батьком відповідно до ч.1 ст. 135 СК України є [PERSON]. Встановлення факту народження особи в певний час має для заявника юридичне значення, оскільки дасть їй право на отримання свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.4 ст.2571, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Outcome: approved