Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

В квітні 2021 року позивач звернувся в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СК Промінь» (далі -ТОВ «СК Промінь») про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, вказавши, що він являється власником земельної ділянки, що посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 844834, площею 2,19 га, кадастровий номер 6822788400:03:006:0055 та площею 0,71 га, із кадастровим номером № 6822788400:03:006:0056, загальною площею 2,90 га, розташованих на території Севрюківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Будучи власником зазначених земельних ділянок, позивач самостійно їх не використовував та в оренду, в тому числі ТОВ «СК Промінь» не передавав, будь-яких договорів з цього приводу не укладав та не підписував, актів приймання-передачі земельних ділянок в оренду також не складав та не підписував, довіреностей на складання зазначених документів не надавав. Фактично дані земельні ділянки без згоди та дозволу позивача разом із суміжними з ними землями, одним масивом використовувались ТОВ «СК Промінь». При цьому позивач не заперечував щодо такого використання відповідачем земельних ділянок та вважав, що користуючись даними земельними ділянками без договорів їх оренди, укладених на певних умовах та на певний строк, відповідач звільнить та поверне їх для нього на першу його вимогу. У листопаді 2016 року стало відомо, що між ним та ТОВ «СК Промінь» були укладені договори оренди землі, які нібито були укладені 06 травня 2015 року між ним та відповідачем, на підставі яких 28 червня 2015 року за останнім зареєстровано право оренди даних земельних ділянок під № 10227798 та під № 10227861. Позивач вважає, що дані договори оренди є недійсними, оскільки з ТОВ «СК Промінь» будь-яких договорів оренди землі не укладав та не підписував, довіреності на їх укладання нікому не надавав, у зв`язку з чим підпис від його імені на таких договорах виконаний не ним, а іншою, невідомою для нього особою, тобто є підробленим, тому вважає, що дані договори оренди є неукладеними. Тому ефективним способом захисту його права, яке він як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні ними шляхом скасування державної реєстрації права відповідача на їх оренду. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Будучи присутнім в судовому засіданні 04 жовтня 2021 року на заперечення представника відповідача зазначив, що він вільний в обранні способу захисту своїх порушених прав. У випадку прийняття рішення про скасування реєстрації, відповідач не буде мати права користуватись земельною ділянкою, тому буде змушений самостійно її повернути. У випадку ж порушення права позивача і не повернення, тоді є необхідність звернення до суду із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки вже не маючи права на його використання відповідач його не повернув. З приводу пропущення строків позовної давності - вважає, що вони не пропущені, оскільки [PERSON] не підписував договори оренди і не знав про їх реєстрацію в 2013 році, а взнав про їх реєстрацію лише в 2020 році. Представник відповідача Демчишен А.В. , будучи присутнім в судовому засіданні 04 жовтня 2021 року в режимі відеоконференції, позовні вимоги не визнав, зокрема пояснив, що позивачу про наявність спірних договорів оренди земельних ділянок було відомо ще в липні та вересні 2013 року, а тому, звернувшись із позовом до суду 07 квітня 2021 року, пропустив строк позовної давності, в зв`язку з чим просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити в позові. Крім того, зазначив, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, оскільки ухвалення рішення про скасування реєстрації має супроводжуватись прийняттям рішення про майнові права. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 844834, вбачається, що власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,19 га, кадастровий номер 6822788400:03:006:0055 та площею 0,71 га, із кадастровим номером № 6822788400:03:006:0056, загальною площею 2,90 га, розташованих на території Севрюківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, являється [PERSON] . Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24 березня 2021 року, зазначено, що Реєстраційною службою Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області під № 10227840 та під № 10227780 від 28 червня 2015 року зареєстровані договори оренди землі між [PERSON] та ТОВ «СК Промінь». Про укладення зазначених договорів оренди [PERSON] не знав, навіть не припускав про їх існування, оскільки цих договорів не підписував та не знав про їх реєстрацію. Примірників договорів йому не надавали. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Відповідно до ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Відповідно до ст..ст. 14, 16, 18, 19 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 (з наступними змінами та доповненнями) договір оренди землі укладається в письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 210, ч. З ст. 640 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. У ч. 3 ст. 203 ЦК України зазначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Як вбачається з висновку експерта від 20 жовтня 2017 року № 1.1-292/1, виконаний в рамках кримінального провадження, який містить інформацію щодо предмета доказування, а підстав вважати, що даний висновок отриманий з порушенням порядку немає і суд вважає, що він є належним та допустимим, підпис в графі "орендодавець" в договорах оренди землі від 006 травня 2015 року, укладених між [PERSON] та ТОВ «СК Промінь», виконані не [PERSON] , а іншою особою. Згідно правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року по справі № 6-127 цс13 - «Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору». Відповідно до правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року по справі № 6-162 цс13,- «договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору». Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що непідписання позивачем договорів оренди землі і ненадання іншим особам, відповідно до вимог закону, повноважень на підписання цих договорів від його імені, свідчить про відсутність волі [PERSON] на укладення означених договорів оренди землі з ТОВ «СК Промінь», а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, позивач вільний в обранні способу захисту своїх порушених прав. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, то суд судом встановлено, що вгрудні 2020 року із інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельні ділянки позивачу стало відомо, що між нею та ПАТ «Антонінське були укладені договори оренди землі, а саме інше речове право (право оренди) зареєстроване Реєстраційною службою Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області 20 вересня 2013 року під № 2590174 земельної ділянки № 6822788800:05:006:0023, 16 липня 2014 року під № 1666987 земельної ділянки № 6822788800:05:006:0007. Вказані обставини представником відповідача не спростовані, а з огляду на позовні вимоги, які полягають в тому, що позивач просить саме про скасування записів про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, суд вважає, що строк позовної давності не пропущений. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов [PERSON] задоволено повністю, а тому з ТОВ «СК Промінь» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved