Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

до суду надійшла заява [PERSON], згідно якої він просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Шахтарськ Донецької області, в день [INFO] в м. Торез Донецької області, вказуючи, що його тесть [PERSON], який народився [INFO] в м. Шахтарськ та постійно проживав за місцем реєстрації: [ADDRESS], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 16.12.2016 року. На теперішній час м. Торез визнане тимчасово окупованою територією відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». У зв'язку із цим, так звана «Донецька Народна Республіка» є незаконним державним утворенням, тобто будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, його тесть помер на тимчасово окупованій території і через ускладнення перетину блокпостів було прийнято рішення поховати його поряд з родичами у м. Торез. Після поховання [PERSON] заявник звернувся до Бахмутського міського відділу ДРАЦС із заявою про державну реєстрацію смерті на території, підконтрольній Україні та видачу свідоцтва про смерть, надавши довідку про причину смерті № 88 від [INFO], яка була видана у м. Торез та свідоцтво про смерть [NUMBER] від 16.12.2016 року. Однак, в реєстрації смерті йому було відмовлено з таких підстав, що ним надано документ про смерть тестя, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті його тестя [PERSON] заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов'язків. Представник зацікавленої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти заяви не заперечував, просив суд постановити рішення у відповідності до діючого законодавства України (а.с.25). Представник зацікавленої особи - Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.26-27). Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є родичем (зятем) [PERSON], [INFO], на підтвердження чого були надані суду наступні документи: -свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане 11.11.2000 року Торезьким відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, згідно якого 11 листопада 2000 року [PERSON], [INFO], одружився з [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів одруження зроблено запис за № 283, прізвище дружини після одруження «[PERSON]» (а.с.14); -свідоцтво про народження серії [NUMBER], з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 88) від [INFO] [PERSON] помер [INFO] у віці 77 років, причина смерті - пухлинна інтоксикація, злоякісне утворення лівої легені VІ стадії (а.с.11,23). Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Заявник вказує, що [PERSON] помер в м. Торез Донецької області, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, він отримав свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки воно посвідчене міністерством юстиції так званої «Донецької Народної Республіки» (а.с.12). Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, відповідно до листа № 15.14-93/1813 від 23.05.2017 року, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], та роз'яснено, що документ, який було пред'явлено заявником для підтвердження факту смерті [PERSON], а саме свідоцтво про смерть [NUMBER], виданого у місті Торез Донецької області, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.13,20). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для встановлення факту смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою. Заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті [PERSON] Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилалася як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Торез Донецької області. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved