Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Шевченка» про визнання недійсним договору оренди землі, посилаючись на те, що їй належить земельна ділянка площею 4,0296 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Голованівської селищної ради Кіровоградської області. У 2013 році маючи намір передати земельну ділянку в оренду, вона вирішила укласти договір оренди землі з відповідачем, при цьому підписала три примірники договору оренди землі, у якому на час підписання не було узгоджено розмір орендної плати. Зазначає, що не дійшовши згоди з приводу розміру орендної плати, вона відмовилась укладати зазначений договір оренди землі, однак згодом дізналась про те, що відповідачем було зареєстровано договір оренди землі укладений між ними. Позивач вважає договір оренди землі укладений між нею та відповідачем недійсним, оскільки цей договір не містить дати укладання, на момент укладання договору вона з відповідачем не досягла згоди щодо розміру орендної плати, а також в договорі відсутні дані щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що взагалі виключає можливість говорити про досягнення згоди відносно розміру орендної плати між ними. У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області 28.07.2015 року, номер запису про інше речове право 10614211 та стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача надав суду заперечення на позов, в якому зазначив, що 10.11.2014 року між сторонами було укладено договір оренди землі, який зареєстрований 28.07.2015 року, номер запису про інше речове право 10614211. Відповідач належним чином виконує умови договору, сплачує орендну плату, яка визначається за усною заявою позивача в натуральній формі. В спірному договорі зазначено дату укладання договору, а відсутність дати укладання договору у примірнику позивача, може бути лексичною помилкою. Зазначає, що від позивача не надходило жодних скарг чи заперечень з приводу укладення зазначеного договору та посилаючись на те, що право позивача жодним чином не порушено, а сама по собі відсутність у договорі оренди землі істотної умови не може бути підставою для визнання такого договору недійсним, відсутність такої істотної умови повинна порушувати права власника земельної ділянки. У зв'язку з наведеним, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Інтереси позивача представляв її представник. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та суду пояснив, що 28.07.2015 року під номер запису про інше речове право 10614211 було зареєстровано договір оренди землі між сторонами, однак в цьому договорі в порушення істотних умов відсутні дата його укладання, розмір орендної плати та не визначено нормативно грошову оцінку земельної ділянки. Зазначив, що спірний договір порушує права позивача, яка не знає який саме розмір орендної плати визначено договором, хоча і дійсно позивач отримувала певний розмір орендної плати в натуральному вигляді. Позивач не має можливості визначитись з розміром орендної плати та надати вимоги до відповідача, оскільки в договорі зазначено про те, що такий розмір не може бути меншим 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а максимального розміру не встановлено, на що позивач може розуміти такий розмір як будь-який, який забажає. Зазначив, що додаток №1 до договору оренди землі також не визначає розмір орендної плати, в якому визначено про натуральну форму орендної плати у виді зерна, соняшника та цукру, тоді як зерном можуть бути будь-які плоди, визначені Законом України «Про зерно та ринок зерна в Україні», який також визначає зерно технічного призначення та фуражне зерно. Крім того, до спірного договору не додано технічної документації та витягу про нормативно-грошову оцінку землі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених в запереченні та пояснив, що спірний договір оренди землі був укладений між сторонами 10.11.2014 року, дата укладення договору в примірнику відповідача стоїть, тоді як відсутність дати в примірнику позивача є лексичною помилкою. Відповідач належним чином виконує умови цього договору, за бажанням позивача сплачує їй орендну плату у натуральній формі в розмірі визначеному додатком до договору, в якому зазначено видачу в кілограмах зерна, соняшника та цукру. Позивач же з дня укладання договору, жодних претензій відповідачу не пред'являла, у зв'язку з чим, право позивача не порушено. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину №892, виданого 25.07.2013 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], належить земельна ділянка площею 4,0296 га., кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Голованівської селищної ради Кіровоградської області (а.с. 11). 10 листопада 2014 року між сторонами було укладено спірний договір оренди землі, який зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області Топольник Оксаною Михайлівною 28.07.2015 року, про що вчинено запис про інше речове право №10614211, за умовами якого, позивач надала орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 4,0296 га., яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЕА1 №378853 на строк 10 років. За пунктом 9 спірного договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у слідуючих формі та розмірі: готівковій формі, в розмірі гривнях на рік, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За усною заявою орендодавця орендна плата може виплачуватись в натуральній (сільськогосподарською продукцією) та відробітковій формі відповідно до додатку №1. Згідно додатку №1 до договору оренди землі від 10.11.2014 року, визначено натуральну форму орендної плати, яка складається з зерна 2000, соняшнику 100, цукру 50 та оранки городу. Період виплати визначено до 31.12 кожного року. До наданого відповідачем примірника договору оренди землі від 10.11.2014 року, додано також акт про передачу та прийом земельної ділянки. Вивчені в судовому засіданні витяги з відомостей про видачу сільськогосподарської продукції, враховуючи пояснення представників сторін, підтверджують отримання позивачем з 2014 року по 2015 рік щорічно по 500 кг. пшениці, а в 2016 році - 1000 кг. пшениці; в 2014 році - 500 кг. ячменю; з 2014 року по 2016 рік - щорічно по 1000 кг. кукурудзи; з 2014 року по 2016 рік - щорічно по 100 кг. соняшника; з 2014 року по 2016 рік - щорічно по 50 кг. цукру. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Частиною другою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Разом з тим частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 21.09.2016 року №6-1512цс16, про те, що з урахуванням вищезазначених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під час розгляду справи, судом встановлено, що в спірному договорі оренди землі не визначено розмір орендної плати, оскільки в цьому договорі зазначено про те, що така орендна плата вноситься у готівковій формі в розмірі грн. на рік, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тоді як розмір в гривнях та у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не визначено. Крім того, в договорі не визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка давала б можливість визначити нижню межу розміру орендної плати. Також, визначаючи розмір орендної плати в натуральній формі, згідно додатку №1 до спірного договору, не конкретизовано яке саме зерно має видаватись орендодавцю та не визначено в якій кількості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про відсутність у спірному договорі такої істотної умови, як розмір орендної плати, а також відсутність відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що унеможливлює виконання договору, зокрема в частині проведення розрахунків, оскільки позивач не може визначити розмір орендної плати та звернутися до відповідача з вимогою про належне виконання умов цього договору, що порушує її права з моменту укладання цього договору. А тому твердження представника відповідача про те, що відсутність істотної умови в договорі оренди землі не призвело до порушення прав позивача, не підтвердилось. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає безпідставними твердження позивача про відсутність в спірному договорі дати його укладення, оскільки примірник наданий відповідачем має таку дату, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №41483673 від 30.07.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., виходячи з розміру, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved