Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991р. та 13.11.1991р.. При цьому вказуючи, що вона народилась [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Зазначає, що проживала там з [INFO] по 01.09.1994 рік, після чого я у зв'язку із сімейними обставинами виїхала у Російську Федерацію на постійне місце проживання, де згодом отримала російське громадянство. Вказує, що 03.09.1988 року уклала шлюб із [PERSON], після чого змінила своє дошлюбне прізвище з «[PERSON]» на чоловікове «[PERSON]». Встановлення даного факту їй необхідне для вирішення питання про громадянство України. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Сокальський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд заяви, без його участі, при тому зазначивши, що вирішення заяви покладає на розсуд суду. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що заявниця народилась [INFO] у [ADDRESS]. (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], встановлено, що 03.09.1988 року заявниця уклала шлюб із [PERSON], після чого змінила своє дошлюбне прізвище з «[PERSON]» на чоловікове «[PERSON]». Дослідженою трудовою книжкою серії серії [NUMBER], в якій вбачається що з 15.08.1984р. по 29.08.1991р. заявниця працювала у Рава-Руському дитячому садку №2 на посаді музичного працівника, а також з 02.09.1991р. по 21.01.1993р. аккомпоніатором в класі великого СШ №7. Крім цього, із змісту заяви встановлено, що у 1994 році заявниця виїхала у Російську Федерацію у на роботу та на постійне місце проживання, де згодом отримала російське громадянство. На даний час заявниця повернулась в Україну та проживає у [ADDRESS]. Згідно змісту ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений у частині першій вказаної статті та відповідно до її другої частини також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявнику встановлення факту постійного проживання на території України необхідне для встановлення належності до громадянства України і відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України"(13.11.1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Таким чином, сукупність зазначених доказів дозволяє дійти висновку про доведеність заявницею факту проживання її в Україні станом на 24.08.1991р. та 13.11.1991р., що необхідно їй для вирішення питання про належність до громадянства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved