Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до Осолинської сільської ради про визнання права власності В позові зазначає, що 06 квітня 2008 року померла його бабуся, [PERSON]. При житті 11 березня 1996 року, [PERSON] зробила заповіт яким все своє майно і належний їй жилий будинок заповіла позивачу та його батькові. Після смерті бабусі, позивач звернувся до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини. На даний час він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], так як батько відмовився від прийняття спадщини на його користь. Відповідно до свідоцтва № 166 про право власності, від 06 серпня 2010 року , на праві власності, [PERSON], належав житловий будинок із по господарськими спорудами. На підставі вище вказаного Свідоцтва нотаріус відмовляє видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище вказаний житловий будинок в зв'язку із тим , що відсутня державна реєстрація. Враховуючи, що на час завершення будівництва будинку , чинним законодавством не передбачалась державна реєстрація, просить в порядку спадкування після смерті, [PERSON], яка помер 06 квітня 2008 року, визнати право власності за [PERSON], [INFO], на житловий будинок, загальною площею 60,5 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м. літ. „А", веранда літ. «а», сарай літ. „Б", які розташовані за адресою по вул.. Щорса 7 села Камянка Літинського району Вінницької області. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовільнити. Представник Осолинської сільської ради в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти заявленого позову не заперечують. Дослідивши матеріали, які є у справі , взявши до уваги думку сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням. Свідоцтво про смерть (а.с.6) свідчить, що 06 квітня 2008 року померла [PERSON]. Копія заповіту (а.с.7) свідчить, що [PERSON] заповіла все своє майно і належний їй жилий будинок позивачу та його батькові. Лист нотаріуса (а.с.9) свідчить, що позивач є єдиним спадкоємцем через те, що батько відмовився від спадщинина його користь. У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через відсутність державної реєстрації нерухомого майна. Із копій свідоцтва про право власності (а.с.8) видно ,що на праві власності, [PERSON], належав житловий будинок із по господарськими спорудами. Із копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: Вінницька область с.Кам'янка вул. Щорса 7 (а.с.10-13) встановлено, що будинок збудовано у 1950році. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved