Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» Одеське РУ про розірвання кредитного договору та іпотечного договору. Свій позов мотивує тим, що 24.11.2006 року між нею та ВАТ КБ «Надра»Одеське РУ було укладено кредитний договір № 05/11/2006/840 К/492 про надання кредитних коштів в сумі 95\~000 доларів США, строком до 23.11.2026 року, зі сплатою 9,5 % річних за користування кредитом .24.11.2006 року в якості забезпечення виконання позивачем своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, між позивачем та ВАТ КБ «Надра»Одеське РУ було укладено договір іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пр. т Адміральський, 26, кв.1, загальною площею 60, 8 кв.м. 18.11.2011 року позивачка звернулась до відповідача з заявою пор неможливість виконання своїх зобовязань по кредитному договору № 05/11/2006/840 К/492 від 24.11.2006 року та просила звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на спірну квартиру. 14.02.2012 року позивачка повторно звернулась до відповідача із заявою та просила надати відповідь на її заяву від 19.11.2011 року. Проте відповідач не надав жодної відповіді. З грудня 2006 року по вересень 2009 року позивачка сплачувала обовязкові планові платежі погашення боргу без порушень умов кредитного договору № 05/11/2006/840 К/492 від 24.11.2006 року. Станом на 26.04.2012 року заборгованість за кредитним договором № 05/11/2006/840 К/492 від 24.11.2006 року становить 56\~874, 78 доларів США. Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості трикімнатної квартири оціночною компанією Українська універсальна біржа, яка діє на підставі Сертифікату субєкта оціночної діяльності № 11503/11 від 21.03.2011року ринкова вартість трикімнатної квартири під № 1 в будинку під № 26 по вул.Адміральський проспект, 26 в м.Одесі, загальною площею 60,8 кв.м., станом на 16.09.2011 року складає 61 815 доларів США, що за офіційний курсом НБУ станом на 16.09.2011 року становить 492 870 грн. 00 коп.З метою захисту своїх прав, неможливості вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, позивачка звернулася до суду з цим позовом. В звязку з чим позивачка, просила постановити рішення яким розірвати кредитний договір № 05/11/2006/840 К/492 від 24.11.2006 року укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра»Одеське РУ, розірвати іпотечний договір від 24.11.2006 року укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра»Одеське РУ, та стягнути предмет іпотеки на користь ВАТ КБ «Надра»Одеське РУ в рахунок погашення зобовязання по кредитному договору № 05/11/2006/840 К/492 від 24.11.2006 року. Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернувся в суд (надалі - ПАТ КБ «Надра») з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 42,7 кв.м., під номером 1, яка розташована у будинку під номером 26 по проспекту Адміральському у місті Одесі.\~\~\~\~ В обґрунтування заявлених вимог про звернення стягнення заборгованості відповідача за кредитним договором на предмет іпотеки, позивач АТ «КБ «Надра» посилався на норми діючого законодавства та укладені між сторонами договори, та невиконання відповідачем зобов'язань за такими договорами, в наслідок чого його заборгованість перед позивачем складає 101\~609,13 дол. США, що в екв. 812\~161,82 грн.. В порядку ст. 123 ЦПК України зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору та іпотечного договору. [PERSON] у судове засідання не зявилась, належним чином повідомлялась, про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. У матеріалах справи наявні заяви [PERSON] в якиий вона просить суд слухати справу у її відсутності та повідомити про прийняте рішення. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод ( 995_004 ), ратифікованої Законом від 17.07.97N475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції. Проте, [PERSON] нехтує зазначеними нормами права, неодноразово не зявляючись у судові засідання, тому суд вважає що такі дії спрямовані на затягування розгляду справи. Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» у судове засідання не зявилась належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, надала до суду заяву в який просила суд зустрічний позов задовольнити, у первісному позові відмовити, та слухати справу без їх участі по наявних у матеріалах справи доказах. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились по наявних матеріалах справи. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] задоволеню не підлягає, натомість зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» слід задовольнити з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що 24 листопада 2006 року між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та громадянкою України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 05/11/2006/840-К/492 , відповідно до умов якого Позичальникові було надано кредит у розмірі 95\~000,00 (девяносто пять тисяч) доларів США 00 центів.\~\~\~\~ Як вбачається з наданих до суду відомостей та розрахунків про стан виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, відповідач такі зобов'язання з повернення кредиту виконує неналежним чином, у зв'язку з чим, станом на 19.08.2013р. сума заборгованості Позичальника за Кредитним договором, з урахуванням основного боргу (Кредиту), процентів, пені, складає 101\~609,13 доларів США, що у еквіваленті становить 812\~161,82 гривень за курсом НБУ, з урахуванням:Залишок заборгованості за кредитом-56\~874,78 дол. США, що в екв. 454\~600,12 грн Сума відсотків за користування Кредитом- 22\~201,78 дол. США, що в екв. 177\~458,83 грн.Сума пені за прострочення виконання зобовязань- 3\~226,29 дол. США, що в екв. 25\~787,77 грн. Заборгованість по комісії - 9\~806,28 дол. США, що в екв. 78\~381,60Штраф, згідно умов п.5.3 Кредитного договору 9\~500,00 дол. США, що в екв. 75\~933,50 грн.Загальна сума простроченої заборгованості, з урахуванням штрафних санкцій 101\~609,13 дол. США, що в екв. 812\~161,82 З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 24 листопада 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір за реєстраційним №2895 , відповідно до умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 42,7 кв.м., під номером 1, яка розташована у будинку під номером 26 по проспекту Адміральському у місті Одесі Відповідно до аналізу договору іпотеки від 24 листопада 2006 року, предметом іпотеки забезпечено всі зобов'язання позичальника перед іпотекодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що випливають згідно з положеннями кредитного договору, який забезпечено іпотекою. З метою спонукання відповідача до належного виконання його обов'язків позивачем 17.09.2013року було направлено на адресу відповідача іпотечне повідомлення за змістом якого відповідачу було запропоновано погасити зазначену заборгованість або вжити заходів щодо передачі на користь іпотекодержателя предмету іпотеки, однак за долученими до матеріалів справи відомостями - така вимога іпотекодержателя залишилась без задоволення. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. п. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється його належним виконанням. \~\~\~\~ Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Цивільним Кодексом України. За ч.ч. 1, 3ст. 33 Закону України «Про іпотеку»уразі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ч.3 ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Якщо мешканці не звільняють квартиру у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Приписами ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник ПАТ «КБ «Надра» довів суду ті обставини, на які він посилається. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у позові [PERSON] до ВАТ КБ «Надра» Одеське РУ про розірвання кредитного договору та іпотечного договору відмовити, оскільки боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити,оскільки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом 07.07.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави згідно ізстаттею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Підставою для прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» стала втрата значних коштів громадянами України внаслідок різких курсових коливань на валютному ринку України, знецінення національної валюти. У пояснювальній записці до проекту зазначеного закону вказувалося, що через знецінення національної валюти десятки тисяч людей не мають можливості обслуговувати кредитні зобов'язання за споживчими кредитами в іноземній валюті. Банки та інші фінансові установи масово звертають стягнення і примусово вилучають у таких боржників рухоме і нерухоме майно. В тому числі, викидаючи людей із неповнолітніми дітьми з житла на вулицю і забираючи засоби до існування. Це викликає гостре незадоволення у людей і напруження у суспільстві. Отже, зазначений законбуло прийнято з метою підтримки громадян України, які мають невиконані зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті (валютних кредитів), укладеними з фінансовими установами та банками України шляхом встановлення порядку і умов конвертації зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті в національну валюту України та пропонувалося мінімалізувати негативні наслідки інфляції національної валюти для громадян України та убезпечити зазначених громадян від виникнення скрутної фінансової ситуації. Основною метою прийняття вищезазначеного Закону, як зазначалося у пояснювальній записці,є забезпечення конституційних прав громадян та відновлення довіри до банків та інших фінансових установ, вжиття оперативних заходів та мінімалізації можливих збитків громадян при виконанні своїх кредитних зобов'язань. Проаналізувавши норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» можна зробити висновок, що вони містять як норми матеріального права, так є і процесуальними нормами, які необхідно застосовувати судам на будь-якій стадії розгляду справи, враховуючи, що саме поняття «мораторій» є відстроченням виконання зобов'язань, що встановлюютьсяна певний термін. За своїм змістом вказаний Закон є процесуальним, оскількивстановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки даним Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собіне може бути підставою для відмови в задоволенні вимог. Таким чином, виходячи із ст. 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинністьз дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Чинність вказаного Закону України на час ухвалення рішення є підставою, у разі задоволення позову за наявності для цього підстав, для визначення порядку його виконання, зокрема вказівка на те, що рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності вказаного Закону. Застосування цього Законудо правовідносин, які виникли між сторонами у справі, можливе, з урахуванням вимог ст.217 ЦПК України, шляхом надання відстрочки виконання рішення суду. З урахуванням вимог Закону України №1304-18 від 03.06.2014 року таст.217 ЦПК Українисуд вважає можливим відстрочити виконання рішення, крім рішення в частині стягнення судових витрат у розмірі 3 654 гривні, на час дії Закону України №1304-18 від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Outcome: approved