Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

В квітні 2021 року уповноважений представник заявника - адвокат Саєнко Олександр Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру про надання правової допомоги №64 серії АН № 1032610 від 05.04.2021 року, звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Горлівка Донецької області народила сина, якого іменувала [PERSON] . Заявник фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , народжувати дитину вирішила в медичному закладі м. Донецька Донецькій області, тобто, на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території. На підтвердження факту народження дитини заявник надала лікарське свідоцтво про народження (дублікат) №347 від 19.04.2021 року КУ ЦГКБ №24 м. Донецьк, обмінну карту вагітної КУ ЦГКБ №24 м. Донецьк, фотографії з новонародженою дитиною, а також, свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 18.09.2020 року Куйбишевським відділом РАЦС м.Донецька, актовий запис №278, зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України. З метою оформлення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку, заявник через свого представника звернулась до Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із відповідною заявою. Проте, в задоволенні зазначеної вище заяви заявникові було відмовлено (відповідь №20.16-103-30 від 09.04.2021 року), оскільки представлені документи не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, а отже, факт народження дитини - не підтверджують. При цьому, заявнику було роз`яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження. Отже, вичерпавши всі можливі дії щодо реєстрації народження своєї дитини, заявник змушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження. Заявник та/або уповноважений представник заявника до судового засідання не з`явились, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Неявка учасників судового провадження розгляду заяви не перешкоджає. Дослідивши матеріали справи та представлені суду докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України Донецької області 21.10.2011 року, заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , Факт народження [INFO] [PERSON] дитини чоловічої статі підтверджений лікарським свідоцтвом про народження (дублікат) №347 від 19.04.2021 року КУ ЦГКБ №24 м. Донецьк, обмінною картою вагітної КУ ЦГКБ №24 м.Донецьк, фотографіями з новонародженою дитиною, а також, свідоцтвом про народження [NUMBER] , що видане 18.09.2020 року Куйбишевським відділом РАЦС м.Донецька, актовий запис №278, зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України. Також, судом встановлено, що заявник - [PERSON] , у зареєстрованому шлюбі не перебуває (докази зворотного в матеріалах справи відсутні). Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд виходив з наступного: згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Донецьк Донецькій області, де народилась дитина, на даний час є тимчасово окупованою територією України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів від 7 листопада 2014 року № 1085 зі змінами та доповненнями, м. Донецьк Донецької області віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі видані даними органами документи є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Даний факт перешкоджає здійсненню заявником державної реєстрації народження дитини та отриманню свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку. У зв`язку з неможливістю виконання повноважень відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей в районі проведення антитерористичної операції, їх повноваження здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за межами цих територій. При цьому, суд враховує, що бланки суворої звітності, в тому числі документи про державну реєстрацію актів цивільного стану, які були видані на цих територіях після 01.12.2014 року, не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. В той же час, кожен громадянин України, який переселився з району проведення антитерористичної операції, має право звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану на його вибір для вирішення питань, що входять до їх компетенції. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним та таким, що не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях. При цьому, ч. 3 ст. 317 ЦПК України передбачено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Враховуючи наведене, з огляду на наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності факту народження дитини - [PERSON] , в м. Донецьк Донецької області [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Оскільки суду не представлені докази укладення між заявником та батьком дитини шлюбу, зокрема, свідоцтва про шлюб вставленого в Україні зразку, запис батька дитини у Книзі реєстрації народжень необхідно здійснити за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записати за її вказівкою. Отже, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, зважаючи на існування у заявника об`єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження дитини, а також, з огляду на те, що чинним законодавством України іншого порядку встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України не встановлено, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved