Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Уманський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позові позивач вказує, що 30.01.2018 р. поштовим відправленням № 2030107271515 на її адресу надійшов лист від Уманського ВДВС, в якому містилась копія постанови про відкриття виконавчого провадження в справі № 55553335. З тексту постанови ВДВС вона дізналась, що підставою для відкриття виконавчого провадження та здійснення стягнення є виконавчий напис приватного нотаріуса [PERSON] Чернігівського міського нотаріального округу від 16.11.2017 року № 11334. В позові позивач вказує, що ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження нею встановлено, що вказаний виконавчий напис нотаріуса видано незаконно та передчасно. ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано нотаріусу кредитного договору укладеного з нею, виписку з рахунку боржника, замість неї надано розрахунок заборгованості. Позивач вказує, що нотаріус не мав жодних підтверджень безспірності заборгованості. В позові позивач вказує, що згідно тексту кредитного договору, кредит був отриманий нею 05.09.2007 року терміном на 7 років для купівлі автомобіля, а отже строк дії кредитного договору до 05.09.2014 року. Крім того, в позові позивач вказує, що серед безумовних підстав до визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання є вищеописані факти: вчинення виконавчого напису в супереч ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 Наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а саме: 1) предявлення нотаріусу самого кредитного договору в оригіналі чи в копії; 2) без підтверджуючих розрахункових документів про безспірність вимоги; 3) з пропуском строку позовної давності. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи,- в судове засідання не зявилися. Одночасно, на адресу суду вони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Також, в заявах вони вказали, що позов підтримують та просять його задоволити. Представник відповідача\~ ПАТ\~КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи, Уманського МВ ДВС ГТУЮ в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Третя особа- приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи приписи\~ст. 223 ЦПК України, та те, що відповідачу було достатньо часу для подання до суду відзиву на позов з доказами на підтвердження своїх заперечень, організації і забезпечення участі свого представника в судовому засіданні, а також належного повідомлення останнього про час, дату і місце судового розгляду та не повідомлення суд про поважні причини нез'явлення в судове засіданні, суд вважає за можливе розглянути спір по суті за наявними у справі доказами. Треті особи за час провадження по справі заяв з процесуальних питань до суду не надали. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 05.09.2007\~р. між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір № CSU0A079250008. 16.11.2017\~р. [PERSON], приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу було видано виконавчий напис № 111334 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 17660,14 дол.США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.07.2017 р. складає 457044,\~42\~грн. (а.с. 42) Постановою головного державного виконавця Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] від 17.01.2018 р., за заявою відповідача, на підставі виконавчого напису № 11334, виданого [PERSON] від 16.11.2017 р., відкрито виконавче провадження № 55553335 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 458844 грн. 42 коп. (а.с.41) Суддею Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В. по справі № 705/611/18; 2/705/1106/18 в рамках розгляду заяви [PERSON] про забезпечення позову 19.02.2018 року було прийнято рішення зупинити стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 16.11.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 11334. Відповідно до ст.ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого\~\~інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені\~ст. 16 ЦК України. Разом з тим,\~ст. 18\~\~ЦК України\~передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтями 87 та 88 Закону України\~«Про нотаріат»\~визначено, що\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують\~\~ безспірність\~\~ заборгованості\~\~ або\~\~\~\~\~\~іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що виконавчий напис вчинено за період з 05.09.2007 року по 27.07.2017 року. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. [PERSON] увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. \~\~ Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з тексту кредитного договору та розрахунку заборгованості за відповідним кредитним договором, який проведений банком, кредит був отриманий 05.09.2007 року строком на 7 років для купівлі автомобіля, а отже строк дії кредитного договору до 05.09.2014р. ( тобто з моменту виникнення у банку права вимоги і до звернення до нотаріуса пройшло більше трьох років і останній платіж проведений у серпні 2011 року). Отже, нотаріусом не було перевірено належним чином розрахунок заборгованості, що надав відповідач. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, що зазначені у написі є безспірними. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено\~\~із порушенням норм чинного законодавства. Тобто, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та дотримання стягувачем вимог щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.\~ Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено,що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн. При цьому, в мотивувальній частині рішення суду зазначено, що у зв'язку з задоволенням позову, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved