Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, та просила стягнути суму шкоди вигляді збитків, нанесених Державі Україна, у розмірі 6426 гривні на користь держави Україна та сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. Представник позивача посилається на те, що відповідачка 09 березня 2017 року допустила самовільний знос дерев у кількості 6-ти одиниць породи «Айлант» із діаметром 17,0 та 14,0 см, «Шовковиця» з діаметром 32,0 та 25,0 см, «Горіх» з діаметром 25,0 та 30,0 см, за адресою: [ADDRESS] , що є порушенням ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ», п.3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів та квітників у населених пунктах. Державною екологічною інспекцією в Одеській області відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності по статті 153 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.03.2017 року №001540, [PERSON] здійснила адміністративне правопорушення за ст. 153 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення підписала із відміткою про отримання другого екземпляру протоколу. Відповідач, є винним у скоєнні правопорушення. Відповідно до розрахунку збитків заподіяних внаслідок пошкодження зелених насаджень, який здійснено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області, розмір заподіяної шкоди становить 6426 грн. Позивач просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 05.11.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику в судовому засіданні на 22.11.2019 року. 22.11.2019 року у зв`язку з відсутністю доказів належного сповіщення сторін розгляд справи відкладено на 13.12.2019 року. Станом на 13.12.2019 року сторони були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, жодних заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.03.2017 року №001540, [PERSON] допустила самовільний знос дерев у кількості 6-ти одиниць породи «Айлант» із діаметром 17,0 та 14,0 см, «Шовковиця» з діаметром 32,0 та 25,0 см, «Горіх» з діаметром 25,0 та 30,0 см, за адресою: [ADDRESS] , що є порушенням ст. ст. 10,40 Закону України «Про рослинний світ». 14 березня 2017 року постановою №001540 Державної екологічної інспекції в Одеській області [PERSON] визнана винною у вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.153 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно розрахунку №36 від 14.03.2017 року, здійсненого начальником інспекції, загальна сума збитків складає 6426 грн.00 коп.. Відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка встановлює об`єкти правової охорони навколишнього природного середовища, зазначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Не потребують дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів: власники земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, крім тих, що занесені до Червоної книги України та Зеленої книги України; користувачі (в тому числі орендарі) земельних ділянок, які їм надано для цільового призначення (ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, колективного садівництва, городництва, сінокосіння, випасання худоби), за винятком використання ними дикорослих судинних рослин, мохоподібних, водоростей, лишайників, а також грибів, види яких занесені до Червоної книги України, та природних рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України. Форма дозволу на спеціальне використання природних рослинних ресурсів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 1 серпня 2006 р. № 1045. Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідно до статей 6, 25, 36, Закону України «Про рослинний світ» Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Відповідно до статті 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. За змістом Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 № 105 (далі - Правила утримання зелених насаджень), озеленені території - це ділянки землі, на яких розміщена рослинність природного чи штучного походження (садово-паркові комплекси та об`єкти зеленого будівництва). При цьому, територія, на якій розташовані зелені насадження, є, за змістом Закону «Про благоустрій населених пунктів», саме об`єктом благоустрою. Відповідно до пункту 14 Правил утримання зелених насаджень у містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їхній реєстр за видовими складом та віком. Обліку підлягають усі види зелених насаджень: дерева, кущі, газони, квітники. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування на основі матеріалів інвентаризації зелених насаджень, матеріалів лісовпорядкування в приміських лісах і лісопарках. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», збитки, завдані об`єкту благоустрою в результаті порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягають відшкодуванню в установленому порядку. Вказане презюмується і положеннями ст. 68-69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» згідно якого, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Пунктом 6 розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2017 р. за № 652 (надалі - Положення) встановлено, що Держекоінспекція має право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1999 року №559 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах». Розмір шкоди, нанесений відповідачем державі, розрахований державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відповідно до Додатку 1 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах». Відповідно до розрахунку збитків заподіяних внаслідок пошкодження зелених насаджень, який здійснено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області, розмір заподіяної шкоди становить 6426 грн. (шість тисяч чотириста двадцять шість гривень 00 копійок). Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Частиною 1 статті 167 Цивільного кодексу України встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Статтею 170 Цивільного кодексу України передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до пункту 1 частини 2 Положення, Держекоінспекція України входить до органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Позивач є уповноваженим Державою органом, який виступає від імені Держави з метою захисту інтересів Держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Пунктом 7 розділу II Положення передбачено, що Держекоінспекція має право вживати в установленному порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Позивач звертався до відповідача з претензією №36 від 14.03.2017 року про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків нанесених державі, які утворились внаслідок здійснення Відповідачем правопорушення передбаченого ст. ст. 10, 40 ЗУ «Про рослинний світ», п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 р. № 1045. На даний час, станом на грудень місяць 2019 року сума збитків у розмірі 6426 грн. відповідачем не сплачена. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Таким чином, відповідач, як особа, яка неправомірними діями наніс шкоду державній власності, зобов`язаний сплатити суму шкоди нанесеної Державі. Відповідно до частини 2 статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», роз`яснення Міністерства юстиції України від 30.05.2003 року №21-14-1297 та листа Верховної Ради України від 17.06.2003 року №06/10-576 від 17.06.2003 року, грошові стягнення за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються в повному обсязі до місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved