Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП "Нігинський кар`єр" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки при звільненні по день фактичного розрахунку. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона з 29 липня 2019 р. по 18 жовтня 2019 р. працювала електомонтером III розряду по обслуговуванню підстанції Державного підприємства «Нігинський кар`єр».18.10.2019 р. вона була звільнена з роботи згідно з наказом № 64-к від 18.10.2019 р. відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Однак, під час роботи на підприємстві заробітна плата їй належним чином не виплачувалась, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з вересня 2018 року по жовтень 2019 року у розмірі 40953,17 грн., яка так і не була виплачена відповідачем при її звільненні з роботи. Неодноразові її звернення до відповідача стосовно проведення з нею повного розрахунку після звільнення з роботи залишилися поза увагою останнього. Задля з`ясування суми заборгованості та усіх сум виплат, які їй належать зверталася до відповідача, який повідомив, що станом на 22.01.2020 р. заборгованість по виплаті їй заробітної плати становить 40 953,17 грн., надав довідку № 17 від 22 січня 2020 р. Позивач просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 40953,17 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 18.10.2019 року по день ухвалення судового рішення із розрахунку середньоденного заробітку - 1870,65 грн. помноженого на кількість днів затримки виплати заробітної плати, просить допустити негайне виконання рішення суду та звільнити від сплати судового збору. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить уточнені позовні вимоги задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, директор підприємства подав суду 17.07.2020 р. заяву про розгляд справи без їх представника, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач працювала з 12.11.2014 р. по 29.04.2019 р. електромонтером по обслуговуванню підстанції Державного підприємства «Нігинський кар`єр»».Наказом від 26.04.2019 р. № 32-к вона була звільненаз підприємства відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Наказом від 26.07.2019 р. № 53-к позивач була прийнята на посаду електромонтера III розряду по обслуговуванню підстанції Державного підприємства «Нігинський кар`єр». Наказом № 64-к від 18.10.2019 р. позивача було звільнено з підприємства відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки. При звільненні з позивачем не було проведено остаточний розрахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати праиівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 того Кодексу. Ст. 116 КЗпП України встановлено що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи. організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізнішенаступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 иього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено судом, заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем за період з вересня 2018 р. по жовтень 2019 р. складає 40953,17 грн. з яких вже утримано податок на доходи та інші обов`язкові платежі, що підтверджується довідкою відповідача від 22.01.2019 р. № 17. В зв`язку з цим вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. При визначені суми середнього заробітку, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача за час затримки розрахунку при звільненні суд враховує «Порядок обчислення середньої заробітної плати» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (із змінами і доповненнями).Відповідно до абз.3 п.2 зазначеного положення при визначені розміру середньої заробітної плати суд враховує останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню. Згідно вищевказаної довідки відповідача заробітна плата позивача за серпень 2019 р.(21 робочий день) складала - 6353,54 грн. та за вересень 2019 р.(21 робочий день) - 5916,36 грн., а середньомісячна відповідно - 6134,95 грн. Таким чином середньоденний заробіток складатиме 324,85 грн.: 12269,90 грн.(6353,54 грн..(заробітна плата в серпні 2019 р.) та 5916,36 грн..(заробітна плата у вересені 2019 р.) : (21(кількість робочих днів в серпні 2019 р.) + 21(кількість робочих днів у вересені 2019 р.) = 12269,90 грн. : 42 дні = 292,14 грн. В той же час суд враховує, що відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В зв`язку з цим суд виходить із розміру середньоденного заробітку визначеного позивачем в уточненій позовній заяві в сумі 187 грн. 12 коп. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення відповідно до положень ст. 117 КЗпП України середній заробіток за період з 19.10.2018 р. по 21.07.2020 р. в сумі 35 178,56 грн., з яких підлягають до відрахування податок на доходи фізичних осіб та інші обов`язкові платежі: 187,12 грн. х ( 9(кількість робочих днів в жовтні 20198 р. з 21.10.2019р. по 31.10.2019 р.) + 21(кількість робочих днів в листопаді 2019 р.) + 21(кількість робочих днів в грудні 2019 р.) + 21(кількість робочих днів в січні 2020 р.) + 20(кількість робочих днів в лютому 2020 р.) + 21(кількість робочих днів в березні 2020 р.) + 21(кількість робочих днів в квітні 2020 р.) + 19(кількість робочих днів в травні 2020 р.) + 20(кількість робочих днів в червні 2020 р.) + 15(кількість робочих днів в липні 2020 р. з 01.07.2020 р. по 21.07.2020 р. включно) = 187,12 грн. х 188 днів = 35 178,56 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи, що відповідно вищезазначеного розрахунку середньомісячний заробіток позивача становив 6134,95 грн., а тому суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в розмірі 6134,95 грн. з яких підлягають до відрахування податок на доходи фізичних осіб та інші обов`язкові платежі На підставі викладеного,

Outcome: approved