Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 26.10.1996 року по 29.09.2014 року, після чого шлюб було розірвіано. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який досяг повноліття та продовжує навчання в Ногайському коледжі Таврійського державного агротехнологічного університету, на денному відділенні. Син не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач працює в КП «Приморська центральна районна лікарня», може надавати сину матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Ухвалою Приморського районного суду від 18 червня 2015 року залучено до участі в справі, як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON]. Позивач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі. Син проживає разом з нею, навчається у Ногайському коледжі, стипендію не отримує, ніяких доходів не має. Вона працює, отримує заробітну плату та надає сину матеріальну допомогу у добровільному порядку. Просить позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Ттретя особа [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав письмову заяву, в якій зазначив, що він вважає позовні вимоги до [PERSON] про стягнення аліментів такими, що підлягають задоволенню. Він в шлюбі не перебуває, проживає разом з матірю, навчається у Ногайському коледжі, стипендію не отримує, ніяких доходів не має. Мати працює та надає йому матеріальну допомогу у добровільному порядку. Після досягнення ним повноліття, батько, який працює, матеріальної допомоги йому не надавав. Просить позов задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Він працює водієм у КП «Районний центр первинної медико-санітарної допомоги», отримує заробітну плату у розмірі 1500 грн., неповнолітніх дітей не має, на його утриманні ніхто не знаходиться. Пясля досягнення сином повноліття матеріальної допомоги на його утримання він не надавав. Не заперечує проти задоволення позовних вимог, справу просить розглянути за його відсутності. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому за ухвалою суду розгляд справи проведено за їх відсутності та без технічної фіксації. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 200\~СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.7) батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матірю [PERSON]. Рішенням Приморського районного суду шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с.7 зворотній бік). 30 травня 2015 року [PERSON] досяг повноліття. Згідно із довідкою (а.с.8) позивач навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Ногайський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» на третьому курсі, форма навчання денна. Строк навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Судом встановлено, що повнолітній син відповідача [PERSON] - [PERSON], [INFO], продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, неповнолітніх дітей та утриманців не має, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Мати позивача надає сину матеріальну допомогу в добровільному порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання сина - [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця. Аліменти підлягають стягненню з 15 червня 2015 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш, ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved