Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначено, що позивачка є власником домоволодіння в [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрований її колишній зять [PERSON] , який з початку 2018 року в будинку не проживає. На даний час відповідач проживає за межами України. З позивачем по справі вони не підтримують жодних відносин. Оскільки відповідач не проживає в житловому будинку, не бере участі в його утриманні, його реєстрація в житловому будинку носить формальний характер та спричиняє для позивачки зайві витрати при оплаті за комунальні послуги, є перешкодою для оформлення субсидії. Просила позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . У судове засідання позивачка не прибула, представник позивачки направив на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без його участі, не подав\~відзиву на\~позов,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений в\~установленому законом\~порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] \~є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 30 жовтня 2012 року, витягом про реєстрацію прав ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" № 36040298 від 30 жовтня 2012 року. Згідно довідки виконавчого Явченської сільської ради від 06 вересня 2019 року [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою з початку 2018 року не проживає. Надаючи правову оцінку викладеним обста винам, суд зазначає наступне. Стаття 47 Конституції України\~гарантує кожному право на житло. Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК). Відповідно до ст. 319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Частина 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За\~ст. 150 Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. В силу\~ст. 391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~ Житлового Кодексу України»\~власник має\~право вимагати\~усунення будь-яких\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.\~ \~\~За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку,\~ що позивачка, будучи власником житла, довела належними та допустимими доказами порушення її права на користування і розпорядження належним їй майном, а також створення відповідачем перешкод щодо здійснення нею цих прав, а тому таке право підлягає захисту судом, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . Згідно ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення позивачу внесеної суми судового збору.

Outcome: approved