Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В липні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк "Хрещатик" звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05 вересня 2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] був укладений Договір № 47/5-41/13-416/10172945201 про відкриття кредитної лінії. За умовами Кредитного договору Банк надав позичальнику/відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком з лімітом кредитування у сумі 6 000,00 гривень та кінцевою датою погашення не пізніше 29 серпня 2014 року. Відповідно до п.2.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмір 3,25 % на місяць та разову комісію за надання кредиту в розмірі 2,5 % від суми встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. п. 3.3.4. Кредитного договору відповідач зобов'язався у випадку прострочення кредиту та сплати відсотків за користування ним, у тому числі прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користуванням, у тому числі у випадках передбачених п.п. 3.2.3 цього договору повернути Банку основну суму кредиту, сплатити прострочені відсотки та плату за супроводження над лімітної заборгованості у розмірах, визначених у п.п. 1.1, 2.1. та 2.2. цього договору. Станом на 30 червня 2015 року відповідачем не сплачено загальну заборгованості по кредиту в сумі 8 071,10 грн., з них: нараховані та несплачені відсотки за користування кредиту - 433,33 грн.; нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміту - 3 142,05 грн.; сума перевищення кредитного ліміту за період з 25.06.2014 по 30.06.2015 - 4 495,72 грн. Тому позивач ПАТ «КБ «Хрещатик» просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 071,10 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи, 05 вересня 2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] був укладений Договір № 47/5-41/13-416/10172945201 про відкриття кредитної лінії. За умовами Кредитного договору Банк надав позичальнику/відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком з лімітом кредитування у сумі 6 000,00 гривень та кінцевою датою погашення не пізніше 29 серпня 2014 року. Відповідно до п.2.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмір 3,25 % на місяць та разову комісію за надання кредиту в розмірі 2,5 % від суми встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. п. 3.3.4. Кредитного договору відповідач зобов'язався у випадку прострочення кредиту та сплати відсотків за користування ним, у тому числі прострочення повернення кредиту та сплати відсотків за користуванням, у тому числі у випадках передбачених п.п. 3.2.3 цього договору повернути Банку основну суму кредиту, сплатити прострочені відсотки та плату за супроводження над лімітної заборгованості у розмірах, визначених у п.п. 1.1, 2.1. та 2.2. цього договору. Відповідач свої обов'язки за договором про відкриття кредитної лінії виконує не належним чином та має прострочену заборгованість. Згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 30 червня 2015 року відповідачем не сплачено загальну заборгованості по кредиту в сумі 8 071,10 грн., з них: нараховані та несплачені відсотки за користування кредиту - 433,33 грн.; нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміту - 3 142,05 грн.; сума перевищення кредитного ліміту за період з 25.06.2014 по 30.06.2015 - 4 495,72 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 549, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved