Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору відповідно до Заяви № б/н від 22.08.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для позивача передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з значними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 15.11.2018 року має заборгованість в сумі 20376,23 грн., яка складається з: 1940,56 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом; 16989,18 грн. - нарахованої пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 946,49 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Як випливає з копії Заяви позичальника № б/н від 22.08.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору відповідач не перераховувала у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Станом на 15.11.2018 року [PERSON] має перед банком заборгованість в сумі 20376,23 грн., яка складається з: 1940,56 грн. - відсотки за користування кредитом; 16989,18 грн. - пеня; а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 946,49 грн. - процентна складова. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем до теперішнього часу нічого не сплачено. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved