Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Острівецької сільської ради, щоб постановити рішення про визначення їй додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про народження позивачка - [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 20.09.1981 року позивачка зареєструвала шлюб і взяла прізвище чоловіка «[PERSON]». [INFO] помер батько позивачки [PERSON]. Згідно виписки з погосподарської книги Оствецької сільської ради № 63 від 16.03.2018 року на час смерті батька з ним у житловому господарстві проживала лише мати позивачки - [PERSON]. Остання відповідно до вимог ст.549 ЦК України (в ред.1963 року), що діяв на час відкриття спадщини, прийняла спадщину, однак документально її не оформила. [INFO] [PERSON] померла. Заповітного розпорядження вона не залишила. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Після смерті батьків залишились земельні паї. Позивачка бажає прийняти спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину за законом не може, оскільки вона не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та своєчасно не звернулася в Городенківську нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. 27.03.2018 року позивачка отримала Постанову в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причину пропуску вищезгаданого терміну позивачка вважає поважною. Її син [PERSON] внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми з 1992 року був інвалідом другої групи з діагнозом - правобічний спастичний геміпарез, наслідком якого є частковий параліч. За станом здоров'я він потребував стороннього догляду, що підтверджується довідками Городенківської ЦРЛ. Мати позивачки померла в серпні 2007 року. В період після її смерті стан здоров'я сина погіршився, хвороба почала різко прогресувати, і [INFO] син помер. Після втрати сина позивачка довго не могла оговтатися та за станом здоров'я була неспроможна займатися оформленням спадщини. До складу спадщини входять земельні ділянки, оренда яких покращила б матеріальне становище їх сім'ї, а тому оформлення спадщини має для позивачки важливе значення. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених в позовній заяві підстав, просить задовольнити. Пояснила, що у неї є ще брат, який живе в м. Коломия, який теж не прийняв спадщину. Острівецька сільська рада подала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого [PERSON] бюро ЗАГС 28.02.1951 року вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружилися 18 лютого 1951 року, актовий запис 4; після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 березня 2018 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Рогиня Городенівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 45 від 04.12.1959 року, її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 20 вересня 1981 року з [PERSON], прізвище дружини [PERSON] змінено з [PERSON] на [PERSON], що доводиться копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 03.03.2018 року. [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 17 від 20.11.1997 р., про що свідчить копія повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 30.03.2018р. виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Згідно виписки з погосподарської книги № 5 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] на час смерті ([INFO]) [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS], разом з ним була зареєстрована його дружина [PERSON]. Довідкою № 63, виданою Острівецькою сільською радою 16.03.2018 року стверджується, що згідно виписки з погосподарської книги № 9 за 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], Острівецької сільської ради в господарстві були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON], [INFO], та його дружина [PERSON], [INFO] На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Отже, [PERSON], як дружина спадкодавця [PERSON], вважається такою, що прийняла спадщину за законом, як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка. Проте, [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка. [PERSON] померла [INFO] у віці [INFO] в с. Рогиня Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від [INFO], що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Після її смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна входить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/с власників «Рогинська» розміром 68,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], половина будинковолодіння в [ADDRESS], що відносилось до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] згідно свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння, виданого 12.10.1989р. виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів та земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/с власників «Рогинська» розміром 68,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 09.03.2000 року Городенківською районною державною адміністрацією. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] На час смерті ([INFO]) [PERSON] проживала одна в [ADDRESS], що стверджено довідкою № 49, виданою 25.01.2018р. виконавчим комітетом Острвецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке позивачка бажає успадкувати. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 567/02-31 від 27.03.2018 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне її матері [PERSON], померлій [INFO], у зв'язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, що містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Копією довідки № 282, виданою Городенківською ЦРЛ 09.11.1995р. стверджується, що син позивачки [PERSON], [INFO], інвалід дитинства до 16 років та за станом здоров'я потребує стороннього догляду. Копія довідки Городенківської ЦРЛ № 126 від 15.03.2001 р. також свідчить, що [PERSON] є інвалідом дитинства ІІ групи з 1992 року. [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 14 від 26.11.2007р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 26.11.2007р. Наведені позивачкою доводи щодо причин пропуску строку прийняття спадщини суд вважає поважними, позов визнається відповідачем, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved