Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 07.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 008-28542-070213, за яким відповідачу було надано кредитні кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 15 000 грн. Посилаючись на порушення боржником умов повернення кредиту, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитною лінією, яка станом на 13.12.2016 року становить 43 297,75 грн., та складається з простроченого тіла кредиту - 14 992,75 грн. та заборгованості за комісіями - 28 305 грн., а також стягнути 1 378 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення, просив витрати по розміщенню оголошення в газеті «Час Київщини» покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 07.02.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № 008-28542-070213, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 1.3 договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 50 000 грн. на строк ліміту кредитної лінії 364 календарних дні та на день укладення цього договору встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15 000 грн. Згідно п. 1 ч. 3 договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід`ємною частиною договору. За умовами п. 2.5 ч. 3 договору відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в частині дотримання строків повернення кредиту та сплати процентів за його користуванням в зв'язку з чим, станом на 13.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 43 297,75 грн., яка складається з: простроченого тіла кредиту - 14 992,75 грн. та заборгованості за комісіями - 28 305 грн. Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. В силу вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов'язанням у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 378 грн. сплаченого судового збору та 400 грн. витрат за оплату публікації оголошення в газеті «Час Київщини». Враховуючи викладене,

Outcome: approved