Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Заявник [PERSON] 25.07.2014 року звернулася до суду з заявою та уточнюю вимоги 04.08.2014 року, просила встановити факт належності їй [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю площею 0,15 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташована на території с. Глеюватка серії ДП КВ 003347, який виданий 10.03.1999 року на підставі свідоцтва про право на власність серії ААВ за № 311243 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 167 на ім'я [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що вона є власником вище вказаної земельної ділянки, яка їй належить на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП КВ 003347, який виданий на підставі свідоцтва про право на власність серії ААВ за № 311243 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 167. Під час заповнення бланку вищевказаного Державного акту по-батькові заявника було зроблено помилку, а саме замість правильного по-батькові «[PERSON]» було помилково зазначено «[PERSON]». При отриманні оригіналу вищевказаного Державного акту заявник не звернула уваги на дану помилку. Заявник звернулася до Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області з заявою про виправлення помилки в державному акті на землю, оскільки вказана обставина перешкоджає їй реалізувати свої права на вказану земельну ділянку, але у виправленні помилки їй було відмовлено, оскільки внесення змін в державний акт на право приватної власності на землю законодавством не передбачено, рекомендовано звернутись до суду. Оскільки в зазначеному Державному акті на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні по-батькові заявника, що позбавляє її права вільно розпоряджатися власним майном, а в позасудовому порядку зробити це неможливо, заявник просила встановити факт належності цього акту саме їй. Заявник подала до суду заяву від 26.08.2014 року, в якій просила справу розглянути за її відсутності, вказуючи, що заявлені вимоги вона підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволені (а.с. 26). Заінтересовані особи - Глеюватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області та Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення вимог не заперечували (а.с.24,27 ). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних законних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 25.05.1998 року N 15), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що 10.03.1999 року на підставі свідоцтва про право на власність серії ААВ за № 311243 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ДП КВ 003347, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 167, а саме на земельну ділянку площею 0,15 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташована на території с. Глеюватка, який був виданий на ім'я «[PERSON]» (а.с. 6). Вказана земельна ділянка в Управлінні Державного земельного агентства України в Криворізькому районі Дніпропетровської області зареєстрована на ім'я [PERSON] (а.с.20). ? частина вказаної земельної ділянки належала їй на праві спільної сумісної власності подружжя; ? частину вказаної земельної ділянки заявник успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 05.04.1996 року (а.с.25). Заявник звернулася до Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області з заявою про виправлення помилки в державному акті на землю, оскільки вказана обставина перешкоджає їй реалізувати свої права на вказану земельну ділянку, але у виправленні помилки їй було відмовлено, оскільки внесення змін в державний акт на право приватної власності на землю чинним законодавством не передбачено, рекомендовано звернутись до суду (а.с.21). Згідно Указу Президента України від 08.11.2011 року № 445 (із змінами та доповненнями), Державне агентство земельних ресурсів України є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів. Відповідно до ст.ст.5,6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року (із змінами та доповненнями) у Державному реєстрі прав, зокрема, органами державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Судом встановлено, що дійсно, у Державному акті серії ДП КВ 003347 на право приватної власності на землю, виданому на ім'я заявника допущено помилку в написанні по-батькові, оскільки з копії паспорту, копії ідентифікаційного номеру заявника, (а.с.3) вбачається, що її вірне по батькові «[PERSON]», а не «[PERSON]» як помилково зазначено у Державному акті (а.с. 6). Також, як видно із договору № 09/12-13(І-2) від 09.12.2013 року кладеного між заявником та ПП «Глобус-ММ» по-батькові заявника зазначено «[PERSON]», в той час як в акті встановлення меж земельної ділянки, що передається у власність - «[PERSON]» (а.с.8). Таким чином, викладені обставини призвели до виникнення перешкод в здійсненні права власності та подальшій реалізації заявником свого права в силу закону, які можуть бути усунені лише в судовому порядку, адже внести виправлення чи застереження в правовстановлюючий документ у позасудовому порядку є неможливим, бо на жоден з органів, які здійснювали реєстрацію права власності на земельну ділянку та видачу документів на нього не покладено повноважень щодо виправлення описок в них. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 та п.5 ч,1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт належності заявнику - [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії ДП КВ 003347, який був виданий 10.03.1999 року на підставі свідоцтва про право на власність серії ААВ № 311243 підтверджується самим фактом наявності вказаного Державного акту у заявника (а.с.6). Оскільки судом встановлено, що встановлення факту належності вказаного документу необхідно заявнику з метою реалізації її прав на земельну ділянку, а організації, які здійснювали оформлення та видачу Державного акту не мають можливості внести в нього виправлення, тому суд з метою усунення порушень прав заявника, вважає за необхідне встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП КВ 003347, виданий 10.03.1999 року на підставі свідоцтва про право на власність серії ААВ № 311243 на земельну ділянку площею 0,15 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розташована на території с. Глеюватка виданий на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved