Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

До Радивилівського районного суду Рівненської області звернулась Перша Всеукраїнська кредитна спілка про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17317,44 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 17000 грн. на 15 місяців строком до 20.05.20 року. Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не дотримався графіку розрахунків, внаслідок чого виникла заборгованість. Ухвалою від 11.05.21 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами прощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта". Клопотаня про відкладення не надходило. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд враховує наступне. 26.02.19 р. між Першою Всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 26022019-43. Відповідно до умов Договору, позивач надав відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 17000 грн. та на умовах встановлених цим договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 95 відсотків річних (п. 1.1). Відповідно до п. 1.3 Договору, строк дії договору 15 місяців, що діє з 26.02.2019 р. по 20.05.2020 р. Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 Договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в повному обсязі та виконання усіх інших зобов`язань передбачених договором. Відповідно до пункту 4.2 Договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. За несвоєчасне виконання своїх зобов`язань по поверненню кредиту або його частини, нарахованих процентів кредитор може стягнути штраф з позичальника, зокрема, у разі подання до суду - 50% від суми одержаного кредиту (п. 4.6). Крім того, сторонами підписано Додаток до договору кредитної лінії, яким визначено графік розрахунків. Водночас, з метою забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору між Першою всеукраїнською кредитною спілкою, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 26022019-43/п1 від 26.02.2019 р. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за сплату боргу по кредиту в сумі 17000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, нарахованих згідно умов Договору, сплату грошових коштів, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України; виконання зобов`язання боржником щодо повернення отриманих боржником від кредитора грошових коштів за кредитним договором, у випадку визнання договору недійсним. У разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, поручитель зобов`язується не пізніше 3х календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань, сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів (п. 3.1) Відповідно до п. 4.1 Договору поруки, поручителі та позичальник несуть солідарну відповідальність по кредиту перед кредитором в повному обсязі. На виконання договору кредитної лінії, позивачем надано відповідачу 1 кредитні кошти в сумі 17000 грн., що підтверджується копією чека №43 від 26.02.20 р. (а.с 12). Однак, позичальник виконав кредитні зобов`язання частково, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. 24.02.20 р. позивач направив відповідачу повідомлення про порушення умов кредитного договору та просив сплатити заборгованість станом на 24.02.20 р. в сумі 11538,45 грн. Крім того, позивач звернувся до позичальника з повідомленням № 01/42 від 23.02.21 р., в якому вимагв сплатити борг станом на 23.02.21 р. в сумі 8817,34 грн. Також, 23.02.21 р. позивач направив відповідачу [PERSON] претензію №01/43, в якій просив сплатити кошти станом на 23.02.21 р. в сумі 8817,34 грн. Судом встановлено, що в порушення умов договору відповідач взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в сумі 17317,44 грн., з яких: 6024,94 грн. основна заборгованість, 2792,4 грн. - заборгованість по відсоткам; 8500 грн. штраф. Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства. Згідно із ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом 2 ч. 1 ст. 21 зазначеного Закону передбачено, що кредитна спілка надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 530, ч. 1 ст. 612 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови Договору та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 17000 грн. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження своєчасного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повернення кредитних коштів і сплаті процентів в повному обсязі. Отже, відповідачем допущено порушення строків погашення кредиту та оплати процентів за користування кредитом згідно кредитного договору. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача за договором кредитної лінії основної заборгованості в сумі 6024,94 грн. та 2792,4 грн. заборгованості по відстокам. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до п.4.6 Договору за несвоєчасне виконання своїх обов`язків по поверненню кредиту або його частини, нарахованих процентів кредитор може стягнути штраф з позичальника, зокрема, у разі подання до суду - 50% від суми одержаного кредиту. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення 8500 грн. штрафу. З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору між Першою всеукраїнською кредитною спілкою, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 26022019-43/п1 від 26.02.2019 р. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи норми чинного законодавства та договору поруки, суд зазначає, що суть солідарного обов`язку полягає в тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання, як від боржника, так від поручителя. Враховуючи, що порука є особливим забезпечувальним зобов`язанням, поручитель несе відповідальність, як за основним (кредитним договором) та і за забезпечувальним (договір поруки) зобов`язаннями. При цьому строки виконання зобов`язання визначені основним кредитним договором, а тому факт порушення таких строків є підставою для виконання зобов`язань поручителем. Оскільки, судом встановлено, що відповідачем 1 допущено порушення умов кредитного договору в частні своєчасного повернення кредитних коштів, тому у позивача виникло право вимоги до відповідача 2 щодо повернення кредитних коштів. А відтак, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в сумі 17317,44 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати за розгляд позвної заяви слід покласти на відповідачів.

Outcome: approved