Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку квартири за адресою: [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . До 01.09.2006 року вона перебувала із відповідачем у шлюбі. Відповідач з вересня 2006 року в спірній квартирі не мешкає, однак незважаючи на факт розірвання шлюбу, відповідач зі спірної квартири не виписався. Де, на теперішній час, перебуває відповідач їй невідомо, без присутності відповідача зняти його з реєстрації у належній їй квартирі не виявляється можливим. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує її право на вільне розпорядження і користування своєю власністю. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2020 року було відкрито провадження по вищевказаній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року було замінено третю особу Слобідський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області на Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Харківської області. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог та розгляд справи за наявними у справі доказами. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Представник 3- ї особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з,явився, надав до суду пояснення в яких зазначив, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання особи є,зокрема, судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; рішення суду, яке набрало законної сили та подане до Департаменту реєстрації Харківської міської ради в якості підстави для зняття з реєстрації місця проживання в порядку, встановленому Правилами, є обов,язковими до виконання, тому не потребує додаткового зобов,язання щодо відповідного органу реєстрації в резолютивній частині рішення. Крім того, просив розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без їх участі. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 01.09.2006 року, та відповідно витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно № 14313443 від 20.04.2007 року, реєстраційний номер 350415. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 23.09.2000 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.09.2006 у справі № 2-2816/2006 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Згідно інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач у спірній квартирі не мешкає з вересня 2006 року та не з,являється. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав "Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК)- Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права і користування житлом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що відповідач [PERSON] в спірному жилому приміщенні відсутній з вересня 2006 року, тобто понад рік, що підтверджується актом від 26.07.2007 року, який було засвідчено начальником дільниці № 20 КП « Жилкомсервис», оплату за житло не здійснює, що підтверджується квітанціями про оплату за комунальні послуги,з яких вбачається. що за комунальні послуги сплачує лише позивач по справі, суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування спірною жилою площею. За таких обставин суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved