Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

В провадженні судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Гарбуз О.А. перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними, а саме: - свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори 12.07.2011 року спадкоємцю [PERSON] на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6.03 га, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для вдення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю [PERSON] , 1948 року народження, померлому [INFO] , на підставі Державного акту серії КР № 15050, виданого Рівнянською сільською радою 10 вересня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 51; - свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори 12.07.2011 року спадкоємцю [PERSON] на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 3524085600:02:000:0461, площею 1,9097 га, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для вдення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю [PERSON] , 1948 року народження, померлому [INFO] , на підставі Державного акту серії КР № 013197, виданого Новоукраїнською державною адміністрацією 22 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі запи сів державних актів за № 903. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивачка є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та до дня смерті - [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , [INFO] . За життя, [PERSON] [INFO] року заповів відповідачу [PERSON] земельну ділянку площею 6.03 га та земельну ділянку площею 1.9097 га, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району. Відповідач після смерті [PERSON] у встановлений строк, не звертався до нотаріальної контори і пропустив строк для звернення, посилаючись на необізнаність про смерть померлого. З зазначених підстав звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області про надання додаткового строку для звернення з заявою до нотаріальної контори та 06 січня 2011 року рішенням Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області в справі №2-71\\2011 р. задоволено позовні вимоги та надано [PERSON] додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] до нотаріальної контори Новоукраїнського району Кіровоградської області, на підставі якого [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 31 січня 2019 року постановою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову [PERSON] до Рівнянської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено, у зв`язку з чим позивачка просить суд поновити пропущений строк для подання позовної заяви та скасувати вищевказані свідоцтва про право на спадщину за заповітом видані [PERSON] .. 01.07.2019 року через канцелярію суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ведющенка В.В. надійшов зустрічний позов, відповідно до якого представник просить поновити строк для подачі зустрічого позову та визначити [PERSON] додатковий строк терміном 60 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову [PERSON] до Рівнянської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено, так як у суб`єктний склад відповідачів помилково не були включені всі спадкоємці. [INFO] помер [PERSON] . Листом Рівнянської сільської ради від 02.11.2010 року № 376 [PERSON] повідомлено про смерть [PERSON] .. Позивач [PERSON] і померлий [PERSON] мешкали на території одного адміністративного району. Земельні ділянки, які належали [PERSON] перебували в оренді ЗАСТ «Рівнянське», керівником якого є [PERSON] .. Останній дійсно має пряме відношення до загального керівництва названим господарством. [PERSON] не перебував з померлим [PERSON] у будь-яких родинних стосунках. У 2005 році орендодавець [PERSON] звернувся до позивача [PERSON] з пропозицією виплати йому орендної плати за обидві земельні ділянки наперед за весь строк оренди, що в свою чергу не заборонено законом та умовами договору оренди. Сторони дійшли згоди з даного питання та [PERSON] отримавши досить значну суму орендної плати за землю на перед за обидві земельні ділянки за майбутній період склав у 2005 році на ім`я [PERSON] заповіти. У наслідок цих подій фактичне спілкування [PERSON] з [PERSON] у 2005 році припинилось, оскільки з 2005 року і до смерті [PERSON] не звертався до ЗАСТ «Рівнянське» за отриманням орендних платежів. Тому [PERSON] не міг знати про смерть спадкодавця. Представник вважає, що після смерті [PERSON] нотаріус, яка була обізнана про існування заповіту складеного померлим на ім`я [PERSON] , не вчинила дій щодо повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила його виклик, як спадкоємця за заповітом, зокрема шляхом публічного оголошення або відповідного повідомлення. У зв`язку із зазначеним, [PERSON] вважає, що він будучи не обізнаним про смерть заповідача мав об`єктивні і непереборні істотні обставини, які стали підставою для нього в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Доказом поважності причин вважає пропуск [PERSON] строку для подачі заяви про прийняття спадщини є незнання про момент відкриття спадщини та бездіяльність нотаріуса (а.с.57-58). 01.07.2019 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Ведющенком В.В. подано відзив на первісний позов про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсним, в якому не вказане відношення відповідача та його представника до первісного позову, викладені обставини аналогічні як в зустрічній позовній заяві (а.с.74-75). Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Гарбуз О.А. прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] та об`єднано в одному провадженні позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними та зустрічний позов [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник Ведющенко Віктор Володимирович до [PERSON] , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, треті особи: [PERSON] , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Ухалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2019 року задоволено самовідвід судді Гарбуз О.А. та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено та передано судді Русіній А.А.. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання на 21.08.2019 року. 21.08.2019 року за клопотанням представника відповідача за первісним позовом підготовче судове засідання відкладено на 11.09.2019 року, ухвалою суду від 11.09.2019 року призначено справу до судового розгляду на 01.10.2019 року, за клопотанням представника відповідача за первісним позовом у зв`язку з зайнятістю представника у іншій справі розгляд справи відкладено на 21.10.2019 року, 21.10.2019 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному розгляд справи відкладено на 07.11.2019 року, 07.11.2019 року у зв`язку з невідкладним розглядом клопотань слідчого справу знято з розгляду, відкладено на 28.11.2019 року, 28.11.2019 року оголошено перерву за клопотанням представника відповідача за первісним позовом на 03.01.2020 року, 03.01.2020 року у зв`язку з неявкою сторін до суду розгляд справи відкладено на 23.01.2020 року, 23.01.2020 року за клопотанням позивача за первісним позовом у зв`язку з хворобою останньої розгляд справи відкладено на 11.02.2020 року, 11.02.2020 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням слідчого судді Русіної А.А. у іншій справі, відкладено на 05.03.2020 року, 05.03.2020 року оголошено перерву для участі не в режимі ВКЗ позивача за первісним позовом в судовому засіданні до 07.04.2020 року, 07.04.2020 року у зв`язку з неявкою представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом та запровадженням на території України карантину через поширення коронавірусної епідемії, розгляд справи відкладено на 15.05.2020 року, 15.05.2020 року за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом про відкладення розгляду справи, відкладено на 05.06.2020 року. 21.08.2019 року через канцелярію суду надійшов відзив від [PERSON] на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого остання просить відмовити [PERSON] в зустрічному позові про визначення додаткового строку терміному 60 днів для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] - за безпідставністю. Свій відзив мотивує тим, що даний позов являється необгрунтований і поданий з порушенням діючого законодавства ст. 193 ЦПК України не до тих осіб, які приймають участь в справі, а саме: в первісному позові не приймає участь відповідач за зустрічним позовом: Рівнянська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області. Крім того, [PERSON] не додав до зутрічного позову позовну заяву з якою він звертався до Новоукраїнського районного суду 23.11.2010 року до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, рішення Новоукраїнського районного суду від 06.01.2011 року та Постанову Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019 року та інші документи на які посилається позивач в зустрічному позову на підтверження позовних вимог, а саме: договір оренди земельних ділянок померлого [PERSON] та ЗАСТ «Рівнянське» та інші докази. Крім того, позивач за первісним позовом вважає, що не обізнаність [PERSON] про смерть батька [PERSON] не поважна причина пропоску для подачі заяви до нотаріуса, оскільки [PERSON] було достомено відомо, що [PERSON] помер, так як [PERSON] будучи керівником ЗАСТ «Рівнянське» підписував накладні на надання послуг на поховання: продукти харчування та транспорт, тому дана обставина про смерть [PERSON] була відома [PERSON] , оскільки він проживав та працював в одному селі Рівному (а.с.115-117). 03.09.2019 року на адресу суду від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення щодо первісного та зустрічного позову, відповідно до яких останній просить відмовити [PERSON] в зустрічному позові про визначення додаткового строку терміному 60 днів для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] за безпідставністю позовних вимог, мотиви відмови вказує аналогічно викладеним у відзиві [PERSON] , додатково додаючи, що разом з сестрою [PERSON] та матір`ю [PERSON] зверталися за ретуальними послугами щодо поховання батька [PERSON] до [PERSON] в жовтні 2007 року. А також просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] повністю (а.с.152-155). В судовому засідання 05.03.2020 року позивач за первісним позовом, яка є відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги первісного позову підтримала повністю, просила їх задовольнити, у зустрічних позовних вимогах просила відмовити. Крім того, 07.04.2020 року від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі за наяними документами, які містяться в матеріалах справи в зв`язку з коронавірусним карантином, просить позовні вимоги задовольнити, а в зустрічному позові відмовити. Представник відповідача за первісним позовом, який є представником позивача за зустрічним позовом Ведющенко В.В. в судове засідання 05.06.2020 року не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, зустрічні позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Первісний позов залишають на розсуд суду. Третя особа за первісним та зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з віддаленістю місця проживання, 03.09.2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній просив первісний позов задовольнити, а в зустрічому - відмовити повністю. Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Представник відповідача за зустрічним позовом Рівнської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без його участі, рішення суду залишає на розгляд суду. Заслухавши пояснення позивача за первісним позовом, дослідивши позовну заяву, зустрічну позовну заяву та письмові докази по справі, суд встановив слідуючі обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які виникли між сторонами. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.26). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 6.03 га, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для вдення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії КР № 15050, виданого Рівнянською сільською радою 10 вересня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 51 (а.с.14) та на земельну ділянку № [NUMBER] , кадастровий номер 3524085600:02:000:0461, площею 1,9097 га, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для вдення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії КР № 013197, виданого Новоукраїнською державною адміністрацією 22 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 903 (а.с.15). Відповідно до заповіту, складеного 10.08.2005 року та посвідченого державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1605, [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку площею 6.03 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (а.с.13). Відповідно до заповіту, складеного 08.12.2005 року та посвідченого державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2834, [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку площею 1.9097 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (а.с.12). Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 року в справі №2-71/2011 р. задоволено позовні вимоги та надано [PERSON] додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] до нотаріальної контори Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.120). На підставі вищевказаного рішення суду державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Рускевичу В.А. були видані 12.07.2011 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 6.03 га та 1.9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (а.с.16,17). Постановою Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову [PERSON] до Рівнянської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено (а.с.29-31). Позивачка за первісним позовом є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.23). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] змінила прізвище після реєстрації шлюбу 26.02.1994 року на « [PERSON] » (а.с.24). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [NUMBER] [PERSON] , третя особа за первісним та зустрічним позовом, є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріусів 13.11.2018 року та 14.11.2018 року відповідно, із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.20-21). Як вбачається з копії спадкової справи №54/2011, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з заявою про прийняття спадщини звернувся лише [PERSON] , на ім`я якого видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 6.03 га та 1.9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району. Відповідно до довідки Рівнянської сільської ради за №628 від 02.2011 року, яка знаходиться в спадковій справі, [PERSON] до дня смерті - [INFO] проживав один та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.172-192). З довідки Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 29.03.2019 року вбачається, що довідку за №628 від 11.02.2011 року, видану виконкомом Рівнянської сільської ради, вважати недійсною (а.с.11). Згідно довідки виданої виконкомом Рівнянської сільської ради від 08.11.2018 року за №4390, [PERSON] до дня смерті - [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Крім того [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 Цивільного кодексуУкраїни встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування " від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина другастатті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановленихчастинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тобто, позивачка за первинним позовом (дочка спадкодавця), третя особа [PERSON] (син спадкодавця) та покійна дружина спадкодавця - [PERSON] , яка була жива на момент відкриття спадщини та проживала зі спадкодавцем до дня його смерті є спадкоємцями першої черги за законом. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як вбачається із роз`яснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1301ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, під час ухвалення рішення суду від 06.01.2011 року про надання додаткового строку для прийняття спадщини відповідачу [PERSON] , мала бути залучена до складу осіб, які повинні брати участь у справі, отже на думку суду були порушенні права інших осіб та враховуючи, що рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 року скасовано постановою Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019 року, на підставі якого були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 6.03 га та 1.9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району, суд приходить до висновку, про наявність підстав передбачених ст. 1301 ЦК України для визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, треті особи: [PERSON] , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц. Позивачем за зустрічним позовом пропущено строк звернення до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, однак його можливо поновити як пропущений з поважної причини. Судом встановлено, що за життя [PERSON] у своїх заповітах від 10.08.2005 року та 08.12.2005 року висловив свою дійсну волю та заповів своє майно у вигляді земельних ділянок площею 6.03 га та 1.9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (а.с.12,13) позивачу [PERSON] , останній не проживав зі спадкодавцем, тому не знав про смерть спадкодавця, дізнався лише в 2010 році, а нотаріус не вчиняв дій щодо розшуку і повідомлення його як спадкоємця за заповітом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 р. у справі №6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Судом встановлено, що нотаріус за даними Спадкового реєстру мала встановити наявність заповітів, складених [PERSON] на користь [PERSON] , та вчинити всіх необхідних дій для повідомлення спадкоємця за заповітом, однак не вчинили усіх необхідних дій для повідомлення позивача за зустрічним позовом про відкриття спадщини, не здійснила виклик позивача як спадкоємця за заповітами, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, хоча достовірні дані про обізнаність позивача про існування заповіту у нотаріуса були відсутні. З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] нотаріусом завелася лише 10.02.2011 року, тоді коли позивач за зустрічним позовом дізнався про смерть спадкодавця та звернувся з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи не містять (а.с.172-192). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Посилання відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на те, що зустрічний позов подано з порушенням діючого законодавства ст. 193 ЦПК України не до тих осіб, які приймають участь в справі, а саме: в первісному позові не приймає участь відповідач за зустрічним позовом: Рівнянська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, судом не приймається, оскільки обидва позови взаємопов`язані і спільний розгляд є доцільним. Посилання відповідача за зустрічним позовом [PERSON] та третьої особи [PERSON] на той факт, що [PERSON] знав про смерть їхнього батька [PERSON] , оскільки будучи керівником ЗАСТ «Рівнянське» підписував накладні на надання послуг на поховання: продукти харчування та транспорт, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки жодних доказів, щоб підтвердило даний факт відповідачем за зустрічним позовом суду не подано, з клопотаннями про неможливість отримати докази та витребування їх судом не зверталися. Враховуючи, що [PERSON] не є родичем спадкодавця за заповітом, заповіт був складений спадкодавцем на його ім`я у зв`язку з домовленістю укладеною за життя заповідача, оскільки земельні ділянки, які заповідав спадкодавець перебували в оренді ЗАСТ «Рівнянське», керівником якого є [PERSON] , повідомлення про смерть [PERSON] не публікувались у регіональній пресі, про смерть заповідача позивач за зустрічним позовом дізнався лише в 2010 році, заповіти на момент ухвалення рішення є чинними, державний нотаріус не вчинив дії для повідомлення [PERSON] про відкриття спадщини, не здійснював виклик позивача за зустрічним позовом як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця [PERSON] , а також враховуючи зміст волевиявлення спадкодавця, сформульоване у складених ним за життя заповітах від 10.08.2005 року та 08.12.2005 року, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача за зустрічним позовом в аспекті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України, залишити за позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, оскільки питання щодо стягнення судових витрат останніми не ставилося. На підставі викладеного та

Outcome: approved