Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В підтвердження позову позивач посилається на те, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір №96161053000 від 03.02.2020 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 260,00 грн., з яких 49 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з правилами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 03-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 2 861,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 03.02.2025 року. Відповідно до п. 3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 67 % річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 74 % річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п.3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Вказане підтверджується довідками розрахунку заборгованості по кредиту, процентам, комісіям, що надані до позовної заяви. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. Копії вимоги та списку поштових відправлень рекомендованих листів, як докази направлення вимоги, надаються. Станом на 21.12.2020 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, та пені, становить 65235,10 грн. з яких: 48866,76 грн. - заборгованість за кредитом, 16260,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст.1048 ЦК України), 108,25 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договром термін (згідно ст.625 ЦК України). Просить стягнути з відповідача на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання представник позивача Іванченко Н.В. не з`явився, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги і просить розглядати справу за його відсутності за наявними в справі матеріалами, не заперечує проти заочного розгляду справи, що суд вважає за можливе. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надала відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання та не подала відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом було достовірно встановлено, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір №96161053000 від 03.02.2020 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 260,00 грн., з яких 49 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з правилами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 03-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 2 861,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 03.02.2025 року. Відповідач умови договору не виконала. Станом на 21.12.2020 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, та пені, становить 65235,10 грн. з яких: 48866,76 грн. - заборгованість за кредитом; 16260,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст.1048 ЦК України); 108,25 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договром термін (згідно ст.625 ЦК України). До теперішнього часу відповідач продовжує ухилятися від своїх зобов`язань. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача боргу за договором №96161053000 від 03.02.2020 про надання споживчого кредиту на загальну суму 65235 грн. 10 коп. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved