Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплаченої суми допомоги при народженні дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], з 01.05.2014 року по 26.07.2016 року була призначена і виплачена допомога при народженні дитини непрацюючим жінкам у сумі 860 грн. кожного місяця. З Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, відповідач була належним чином ознайомлена при подачі документів, про що свідчить її розпис, в заяві на призначення допомоги при народженні дитини. Відповідачу була призначена державна допомога по при народженні дитини у сумі 860 грн. з 01.05.2014 року по 26.07.2016 року. 28.10.2016 року [PERSON] було направлено повідомлення за № 07/3-04045 про припинення надання соціальної допомоги та розяснено, що на підставі акту цільового використання грошових коштів виявлено факт надмірної виплати в сумі 860 грн. за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року. Вказаний термін повернення коштів на рахунок Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області до 28.11.2016 року. До теперішнього часу відповідач грошові кошти у сумі 860 грн. на поточний рахунок УСЗН не повернула. Враховуючи наведене позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області переплату суми допомоги при народженні дитини в розмірі 860,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь держави витрати повязані з розглядом справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, був повідомлений належно про місце та час розгляду справи. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 \~ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~ Згідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За приписами ч.1\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року №2811-ХІІ, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Судом встановлено, що 31.03.2015 року відповідач звернулась до Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Рішенням позивача про призначення допомоги сімям з дітьми від 01.04.2015 року [PERSON] призначено допомогу за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року в сумі 860,00 грн. щомісячно. При призначенні допомоги [PERSON] була попереджена спеціалістами Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. Матеріалами справи встановлено, що на підставі акту цільового використання грошових коштів, наданого Торецьким (Дзержинським) міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 22.12.2015 року було встановлено, що [PERSON] отримує допомогу при народженні дитини, проте вихованням дитини не займається, матеріально її не утримує, державну допомогу використовує не за призначенням. У звязку з чим, 28.10.2016 року [PERSON] було направлено повідомлення за № 07/3-04045 про припинення надання соціальної допомоги та розяснено, що на підставі акту цільового використання грошових коштів виявлено факт надмірної виплати в сумі 860 грн. за період з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року. Вказаний термін повернення коштів на рахунок Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області до 28.11.2016 року, однак до теперішнього часу кошти не повернуто. Частиною 2 ст. 22 Закону України від 21.11.1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом. Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 передбачено, що виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам\~фізичної\~або\~юридичної особи, а також шкода, завдана\~майну\~фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача суму надміру отриманої допомоги при народженні дитини. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходив з такого. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір\~судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі і з відповідача стягнуто надмірно отриману допомогу при народженні дитини в сумі 860,00 грн., а відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір»\~ставка судового збору становить 1600 грн., суд вважає, що розмір таких витрат є непропорційним до предмету спору з урахуванням ціни позову, що дає суду підстави звільнити відповідача від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved