Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона має онука [PERSON], [INFO], який проживає з нею з 10 років та знаходиться на її повному матеріальному утриманні та вихованні. Його мати [PERSON] померла [INFO] року. Батько, відповідач [PERSON], вихованням сина не займається та матеріально не утримує, не відвідує його, не цікавиться навчанням та станом його здоров'я, зловживає спиртними напоями, не працює. 12 травня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення його батьківських прав. Просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області за довіреністю Дегтярьова Ю.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, вважає за доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення позивача, уповноваженого представника третьої особи, дослідивши надані матеріали, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22 лютого 2002 року Білецьківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 07. Мати [PERSON] померла [INFO] року. Відповідач [PERSON] з сином не проживає, не спілкується матеріально не утримує, не проявляє уваги чи батьківської турботи по відношенню до нього, не відвідує його, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям, здоров'ям дитини, виявляючи тим самим свою байдужість до долі сина, участі у вихованні не приймає, що протирічить ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Неповнолітній [PERSON] проживає з бабусею позивачем [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні і вихованні, йому створені належні умови для навчання, фізичного та духовного розвитку. В судовому засіданні дитина [PERSON] пояснив, що він проживає і бажає проживати разом з бабусею, з батьком він спілкується рідко, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ч. 2 ст. 171 СК України). Згідно ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 р.) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу. Згідно висновку Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З огляду на викладене, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов'язки не встановлено. В відповідності до ч.2 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, передбаченого ст. 180 СК України, тому необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Так як позов задоволено, то відповідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 640 грн., що підтверджується документально та в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved