Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

В червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому після уточнення просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу, зареєстрованого 27.12.2001 року Вознесенською філією Південної товарної біржі, та визнати обумовлений договір дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.12.2001 року за договором купівлі-продажу позивач придбала у відповідачів квартиру [ADDRESS]. Договір в цей же день було зареєстровано Вознесенською філією Південної товарної біржі за № 0756 та в подальшому покупець зареєструвала за собою право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавці передали покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Між тим вказаний договір потребує нотаріального посвідчення, що на даний час неможливе з об'єктивних причин. Вказане, а також невірність в написанні прізвища позивача [PERSON] в обумовленому договорі, створює їй перешкоди в реалізації права власності, що в свою чергу стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Відповідно до заяв, що надійшли до суду, просили розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували. Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачами, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що 27.12.2001 року [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON], який діяв від свого імені та в інтересах [PERSON] квартиру [ADDRESS], зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській філії Південної товарної біржі (в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис № 0756). Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин . Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Між тим, вказаний факт створює позивачу [PERSON] перешкоди в розпорядженні належним їй нерухомим майном. Ч.2 ст.47 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передав покупцю у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а покупець передала останньому визначену грошову суму, але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст.47,227 ЦК України вимоги позивача щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню. Між тим, зі змісту вказаного договору вбачається, що прізвище покупця вказане як "Селлер", що суперечить іншим документам, виданим на її ім'я, зокрема паспорту останньої, що створює їй перешкоди в реалізації прав власника майна. Відповідно до п.6 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові,місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У випадку наявності спору про право питання щодо встановлення таких фактів вирішується в позовному провадженні. В той же час факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів в їх сукупності. Розумних сумнівів щодо достовірності даних обставин у суду немає. Разом з тим, є очевидним, що не вбачається іншого способу вирішення даного питання, крім встановлення судом обумовленого факту, а тому її заяву в цій частині слід задовольнити.

Outcome: approved