Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши, що 25.06.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] у них народився син - [PERSON] , [INFO] них народився син - [PERSON] , та [INFO] у них народився чин - [PERSON] . Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач в утриманні дітей участі не приймає, матеріальну допомогу на їх утримання не надає. 05.10.2017 року відповідач вироком Березанського районного суду Миколаївської області засуджений до позбавлення волі у зв`язку із чим відбуває покарання в державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Інших утриманців відповідач не має, законом зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач [PERSON] раніше зверталася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] відбуває покарання пов`язане з позбавленням волі та перебуває у ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Відповідачу було надіслано позовну заяву з додатками. 18.09.2019 року на адресу суду надійшов акт начальника виправної колонії, з якого вбачається, що на запропонування [PERSON] подати письмові пояснення з приводу позовних вимог, він відмовився будь що пояснювати та надавати письмові пояснення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб а.с. 5-7 - копії свідоцтв про народження дітей ). Відповідач [PERSON] відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21) » за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 05.10.2017 року за ст. 185 ч. 3, 71 КК України у виді 6 років позбавлення волі. Початок строку 08 серпня 2017 року (а.с. 9 довідка ). З позовної заяви вбачається, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дітей обох батьків, відсутність у відповідача інших утриманців, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1 / 2 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до повноліття дітей з дня пред`явлення позову до суду. Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 12.06.2019 року. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved