Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду вказано, що25 травня 2016 року померла [PERSON], мати позивача, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,51 га розташованої на території с. Високе [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, наданої для ведення особистого підсобного господарства; земельної ділянки площею 1,4400 га розташованої на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області «за межами населеного пункту», наданої для ведення особистого селянського господарства та житловий будинок №73, по вул. 40 років Перемоги в с. Високе, Михайлівського району Запорізької області. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено з підстав відсутності оригіналів державного акту на право приватної власності на землю та свідоцтва про право власності на житловий будинок. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через відсутність умов для отримання права на спадкове майно через нотаріальний орган, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку та житловий будинок за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву рпро розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволеннюз таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЖС № 357129 виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області 27 травня 2016 року (а.с.7). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №000011 № ІІ93 від 6 квітня 1996 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,51 га у межах згідно з планом, розташованої на території с. Високе [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області (а.с.10). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №866831 від 7 квітня 2010 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,4400 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області «за межами населеного пункту», кадастровий номер 2323382200:05:011:0043 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва на право власності від 6 грудня 1989 року, власником житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Михайлівський район с. Високе вул. 40 років Перемоги, 73, була [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 2 квітня 2018 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область Михайлівський район с. Високе, вул. 40 років Перемоги, 73, станом на 2 квітня 2018 року становить 71964,00 грн. (а.с. 15). Після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу за № 101 за 2016 рік. 28лютого 2018 року постановою №175/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 25 травня 2016 року [PERSON], з таких підстав: що спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи на житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область Михайлівський район с. Вісоке вул. 40 років Перемоги, 73, земельну ділянку площею 0,51 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території с. Високе, [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, земельну ділянку площею 1,440 га для ведення особистого селянського господарства розташована на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області «за межами населеного пункту» (а.с. 8). Також в постанові зазначено, що інші спадкоємці по спадковій справі , заведеної після померлої [PERSON] відсутні. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 25 травня 2016 року. Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України , право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] Позивач [PERSON] оформити своє право на спадщину не може через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved