Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду звернувся із даним позовом та просить визнати за нею право власності на самочинно збудований капітальний гараж № [NUMBER] площею 34,5 кв.м., який розташований в автогаражному кооперативі [ADDRESS] . Вимоги обгрунтовує тим, що у 2010 р. за власні кошти, з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до управління ДАБІ у Сумській обл., побудувала гараж № [NUMBER] в авто гаражному кооперативі № [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0038 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування індивідуальних гаражів. 11.07.2019 р. звернулася з письмовою заявою до УДАБІ у Сумській обл., щодо прийняття в експлуатацію вищевказаного гаражу. 17.07.2019 р. отримала відмову та роз`яснення, що прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва збудованих самочинно можливо після вирішення судом питання щодо права власності на нього. Дана обставина і змусила звернутися мене до суду. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Конотопської міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Представники третіх осіб Управління державно-будівельної інспекції, Конотопського авто гаражного кооперативу №5 в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, протизадоволення позовних вимог не заперечують. Встановлено судом, що [PERSON] у 2010 р. самочинно побудувала гараж площею 34,5 кв.м. по [ADDRESS] (а.с. 5-6, 8-9), який зведено з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм (а.с.10) на належній їй земельній ділянці (а.с. 11-21) . Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. А згідно ч. 5 ст. 376 цього Кодексу на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 30.03.2012 р. "Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" при вирішенні позову про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України суд не повинен враховувати час передачі земельної ділянки у власність або надання її у користування, або укладення договору суперфіцию, у тому числі в період розгляду справи, оскільки такі дії свідчать про визнання за позивачем права на забудову з боку власника (користувача) земельної ділянки. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є законними і обгрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved