Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 червня 2013 року у Відділі ДРАЦС Зіньківського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 34 (а.с.7). Від даного шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі часу спільного проживання відповідач застосовує відносно [PERSON] методи морального та фізичного впливу, які негативно впливають на її здоров"я та здоров"я дитини, постійно погрожує розправою, зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2013 року. На даний час позивачка разом з дитиною проживає окремо у своїх батьків в с.Лютенька, Гадяцького району, Полтавської області. Спору про поділ майна не виникає. На даний час [PERSON] має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. [PERSON] також просить суд стягти з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідач, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги і вони знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, суд приймає вказане визнання позову, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги є цілком доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у вказаному обсязі. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, в якій зазначено, що малолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір'ю. Заслухавши пояснення позивача, [PERSON], яка підтримала свої вимоги, та просить розірвати шлюб, не надавати термін на примирення, відповідача, який визнав їх в повному обсязі та дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved