Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до Кіровської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та Токмацька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку, розміром 4,64 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради. Відповідно до матеріалів спадкої справи № 307/2016 після смерті [PERSON] позивач [PERSON] та третя особа по справі [PERSON] є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину, частки яких є рівними. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після померлого батька не можливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що вказується у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 05 жовтня 2018 року. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом свідчить про те, що право власності позивача не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л. від 27 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.07.2019 витребувано з Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області інформацію щодо відкриття спадкової справи після померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 14.08.2019 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] . Учасники провадження на розгляд справи в судове засідання не з`явилися. Позивач та її представник [PERSON] надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, просить позов задовольнити повністю. [PERSON] через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивачк - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] від 13.07.2017, виданого Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі, право власності на земельну ділянку розміром 9,64 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.02.2002. 20.08.2002 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради, відповідно до якого [PERSON] заповів із зазначених 9,64 га земельної ділянки, 5,00 га - [PERSON] та 4,64 га батьку позивача - [PERSON] . [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.09.2016, виданого Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Родинні відносини померлого [PERSON] та померлого [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.11.1961. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 05.12.1994. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі, право власності на земельну ділянку розміром 4,64 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради, яку він прийняв у спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . На момент смерті [PERSON] не оформив право власності на частину земельної ділянки, яку отримав у спадщину на підставі заповіту від 20.08.2002, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради. [PERSON], у свою чергу, на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 16.12.2017 по справі №328/3030/17 отримала у власність земельну ділянку площею 5,00 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.02.2002. Спадкова справа № 307/2016 після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] та [PERSON] , які у встановленому законом порядку звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідно до матеріалів спадкої справи № 307/2016 після смерті [PERSON] позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину, частки яких є рівними. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] не можливо у зв`язку з тим, що позивач та третя особа не можуть надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 4,64 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , про що вказується у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 05 жовтня 2018 року №1027/02-31. В цій же постанові зазначено, що [PERSON] прийняв у спадщину після померлого [PERSON] земельну ділянку площею 4,64 га, розташованої на території Кірвської сільської ради Токмацького району Запорізької області, але не оформив своїх спадкових прав. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Відповідно до п.«в» ч.1 ст.87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом свідчить про те, що право власності позивача не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивач є такою, що прийняла спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, сам факт відсутності правовстановлюючих документів, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно набуто у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки земельна ділянка набута спадкодавцем правомірно, то позивач має право отримати майно у власність в порядку спадкування за законом. Таким чином, за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , який являвся спадкоємцем власника земельної ділянки померлого [INFO] [PERSON] . Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved