Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь для утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], у твердій грошові сумі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до повноліття дитини, свої вимоги мотивує тим, що відповідач, який являється батьком дитини, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, позивачка вважає, що батьки зобов'язані утримувати свою дитину, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, однак враховуючи письмові заперечення відповідача щодо розміру аліментів, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак направив до суду письмові заперечення на позов, в якому міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти стягнення з нього аліментів на утримання їх з позивачкою спільного сина - [PERSON] не заперечував, однак враховуючи його матеріальне становище, просив стягувати аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 07.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого народився син - [PERSON], [INFO]. (а.с. 2, 3) Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як убачається з матеріалів справи, позивачка, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання сина [PERSON] у твердій грошові сумі в розмірі 1000,00 грн. на дитину щомісячно з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, вказуючи про те, що в неї погане матеріальне становище, а відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому, суд враховує позицію відповідача, який частково визнав позов та не заперечував про стягнення аліментів у твердій грошові сумі в розмірі 1000,00 грн., однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на їх спільну з позивачем дитину щомісячно з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а відповідно до положень ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнанні сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, має нерегулярний, мінливий дохід, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме виходячи з позовних вимог позивачки розмір аліментів визначається судом у твердій грошові сумі в розмірі 1000,00 грн., однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вказаної норми, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 30.08.2017 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена позивачка при зверненні до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved