Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що [INFO] померла - [PERSON]. За життя [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповідала їй усе належне їй майно. До складу майна, спадщина на яке відкрилась зі смертю [PERSON], входить зокрема й право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом серії [NUMBER] від 11 червня 1996 року. З метою реалізації спадкових прав, вона звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 49 за 2009 рік. Готуючи документи для оформлення спадкових прав, вона встановила відсутність оригіналу вищезазначеного Сертифікату, вжитими заходами віднайти його не вдалось. Звернувшись до органу Держгеокадастру у Михайлівському районі Запорізької області, їй було надано відповідь, згідно якої вказано, що [PERSON] дійсно мала Сертифікат, який зареєстрований у Книзі Сертифікатів. Право на отримання відповідно до Сертифікату земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] реалізоване не було, разом з тим лист містив інформацію про неможливість відновлення втраченого Сертифікату, та пропозицію звернутись до суду. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє позивача можливості успадкувати спадкове майно після смерті [PERSON] у зв'язку з чим вона просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Михайлівської районної державної адміністрації Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, та неявки третіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Згідно заповіту від 21 серпня 2008 року [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] ( а.с. 7) Відповідно до сертифікату на про на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 6,61 га ( а.с. 8) Згідно повідомлення про надання інформації, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повідомило, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 6.61 га в умовних кадастрових гектарах, це право підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Сертифікат, зареєстрований у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів. (а.с. 9). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2017 року за № 276, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] у зв'язку з не наданням спадкоємцем документу на право на земельну частку (пай) (а.с. 19) Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.. 126 ЗК України , право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] Позивач [PERSON] оформити своє право на спадщину не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу.. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved