Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи її тим, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії з метою отримання пенсійних виплат на підставі ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, рішенням № 104650005684 від 07 грудня 2020 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з тим, що ним не виконана умова проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 4 роки, до 01 січня 1993 року, тому право на призначення пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку, у нього відсутнє. Згідно довідки про склад сім`ї, що додається до ордеру на квартиру №917957 від 16.04.1983, виданий виконавчим комітетом Києво-Святошинською районною радою народних депутатів Київської області, заявник проживає за адресою: [ADDRESS] з 16 квітня 1983 року. Відповідно до адресної картки на ім`я заявника вказано місце його реєстрації у 1986 році за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту депутата Боярської міської ради від 09.11.2020 заявник проживав у період з 1986 по 2000 за адресою: [ADDRESS] . Крім того, заявник має посвідчення серії [NUMBER] від 29 червня 1998 року громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю 4 категорії. А відповідно до п.4 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», 4 категорія постраждалого надається особі, яка постійно проживає або постійно працює чи постійно навчається на території зони посиленого радіологічного контролю, за умови, що вона станом на 01.01.1993 року прожила або відпрацювала чи постійно навчалася в цій зоні не менше чотирьох років. Місто Боярка, відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106, віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. Встановлення факту проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю в місті Боярка в період з 1983 по 2000, йому необхідно для того, щоб оформити пенсію по пільговій категорії, для чого необхідно надати документи для підтвердження свого проживання у зоні радіоактивного забруднення станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років. Іншої можливості, крім як у судовому порядку, встановлення факту постійного проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю за період з 1983 по 2000, у нього немає, тому він просить суд встановити факт постійного проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю в місті Боярка у період з 1983 по 2000. У судове засідання заявник не завився. Надав суду заяву в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки представника невідомі. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106, місто Боярка Київської області віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 21 жовтня 1965, місцем народження вказано м. Боярка Київської області. Згідно до ордеру №917957 від 16 квітня 1983 року виданого виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної ради народних депутатів Київської області, за адресою: [ADDRESS] зазначені як члени сім`ї [PERSON] (голова сім`ї), [PERSON] (син), [PERSON] (донька). Відповідно до обліково-послужної картки до військового білету серії [NUMBER] місцем народження [PERSON] , [INFO] , вказано м. Боярка Київської області. Крім того, адресою його сім`ї вказано [ADDRESS] . Згідно з військовим білетом серії [NUMBER] від 10 листопада 1984 року місцем народження [PERSON] , [INFO] , вказано м. Боярка Київської області. Крім того [PERSON] був прийнятий на облік ВУС Боярської міської ради Києво-Святошинського ОРВК 13 листопада 1986 року та знятий з його обліку 20 червня 2000 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 15 жовтня 1988 року, місцем народження [PERSON] вказано м. Боярка Київської області. Після укладення шлюбу [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] ». Згідно з карткою реєстрації місця проживання на ім`я [PERSON] , [INFO] , місцем його народження вказано м. Боярка Київської області. Крім того, місцем його реєстрації з 1986 року по 2000 рік вказано адресу: [ADDRESS] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] категорія 4, виданого 29 червня 1998 року Київською облдержадміністрацією, [PERSON] є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю. Згідно з актом депутата Боярської міської ради від 09.11.2020 [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] з 1986 року по 2000 рік. Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 104650005684 від 07 грудня 2020 року [PERSON] було відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з тим, що ним не виконана умова проживання або роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 4 роки, до 01 січня 1993 року. Відповідно до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України - місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: Згідно з абзацом п`ятим частини другої вказаної статті - потерпілими від Чорнобильської катастрофи визнаються особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше 4 роки. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановленій факт того, що заявник дійсно проживав з 1983 по 2000 за адресою: [ADDRESS] , що до 31.12.2014 входила до зони посиленого радіологічного контролю (4 зона).

Outcome: approved