Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 08.12.2014\~р. у розмірі 6\~592,07\~грн. Позов обґрунтований тим, що між Банком та [PERSON] було укладено договір №\~б/н від 08.12.2014\~р., відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10\~730,51\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] [PERSON] помер, на дату смерті його заборгованість за договором становила 6\~592,07\~грн. та складалась з заборгованості за кредитом. Спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , на адресу якої Банк 19.08.2016\~р. направив лист-претензію, у якій пред`явив вимогу про погашення заборгованості [PERSON] , проте [PERSON] ніяких дій не вчинила. Представник [PERSON] просить застосувати позовну давність та стягнути заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 08.12.2014\~р. у межах строку позовної давності. При цьому він пояснив, що не підтримує позицію, яка міститься у відзиві від 27.03.2018\~р., оскільки на момент подання відзиву не було відомо вартості майна, одержаного у власність [PERSON] від померлого [PERSON] , на даний час відомо, що вона є більшою, ніж заборгованість [PERSON] , яку просить стягнути Банк. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у складі судді Замеги\~О.В. від 28.04.2017\~р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Суду від 11.03.2020\~р. у зв`язку зі звільненням судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області [PERSON] у відставку справу прийнято до провадження Суду. Ухвалою Суду від 16.06.2020\~р. постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, оскільки справа є спором щодо спадкування, а відтак, зважаючи на пункт 2 частини четвертої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження. Судом з`ясовано, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.02.2016\~р. (а.\~с.\~34). Між Банком та [PERSON] 08.12.2014\~р. було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, відповідно до умов якої, зокрема, Банк надає [PERSON] строковий кредит у розмірі 10\~730,51\~грн. на строк 36 місяців, з 08.12.2014\~р. по 31.12.2017\~р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту в обмін на зобов`язання [PERSON] з повернення кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення заборгованості здійснюється у такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця [PERSON] сплачує Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 389,30\~грн. для погашення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом, процентів та інших витрат відповідно до Умов та правил, дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.12.2017\~р. (а.\~с.\~7). З розрахунку заборгованості за договором №\~б/н від 08.12.2014\~р. та виписки з рахунку [PERSON] станом на 31.08.2020\~р. вбачається, що на день смерті [PERSON] він мав заборгованість у розмірі 6\~942,07\~грн., але у подальшому 21.03.2016\~р. було здійснено поповнення його рахунку на суму 350,00\~грн., а відтак його заборгованість становить 6\~592,07\~грн. (а.\~с.\~6, 142). Проти цих обставин [PERSON] та її представник не заперечили. Щодо заяви про застосування позовної давності Суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Абзацом першим частини п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином Банком не пропущено строк позовної давності за вимогами до [PERSON] , оскільки, як вказано вище, він помер [INFO] , а за умовами договору від 08.12.2014\~р. він мав здійснити перший платіж в рахунок повернення кредиту, процентів та інших нарахувань не пізніше 25.01.2015\~р., другий не пізніше 25.02.2015\~р. і так далі, останній не пізніше 31.12.2017\~р., тобто позовна давність за першою вимогою спливала 25.01.2018\~р, за другою 25.05.2018\~р. і так далі, за останньою 31.12.2020\~р., тобто на день його смерті позовна давність не сплила за жодною з вимог. [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №\~76/2016\~р. від 21.06.2016\~р. щодо майна [PERSON] (а.\~с.\~93 116). Відповідно до частини другої статті 1281 Цивільного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, кедиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно з частиною першою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Тобто Банку належало протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про смерть [PERSON] , пред`явити вимогу до [PERSON] . У матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можна достовірно встановити, коли саме Банк дізнався або міг дізнатися про смерть [PERSON] . Разом з тим, Банк пред`явив вимогу до [PERSON] у межах строку, передбаченого частиною другою статті 1281 Цивільного кодексу України, оскільки 24.06.2016\~р. надіслав на адресу Бердичівської державної нотаріальної контори претензію від 11.06.2016\~р. кредитора, у якій просив, зокрема, включити його кредиторські вимоги до спадкової маси (а.\~с.\~35, 40). При цьому Суд враховує висновок, наведений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.06.2018\~р. у справі № \~58/8549/15-ц по застосуванню статті 1281 Цивільного кодексу України: вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів, пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Листом від 30.06.2016\~р. Бердичівської державної нотаріальної контори претензію від 11.06.2016\~р. кредитора (Банку) перенаправлено до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука\~А.М., оскільки останнім була заведена спадкова справа щодо мана [PERSON] (а.\~с.\~41). Крім того, Банк, дізнавшись з листа від 04.07.2016\~р. приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука\~А.М. про те, що спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , також звернувся 09.08.2016\~р. з листом-претензію від 09.08.2016\~р. безпосередньо до [PERSON] (а.\~с. 42, 43, 44). Частиною першою статті 1282 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. [PERSON] успадкувала від [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки площею 3,7029\~га, яка знаходиться на території Іванковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.09.2016\~р. (а.\~с.\~115). Представник [PERSON] визнав, що вартість одержаного нею у власність від [PERSON] спадкового майна є більшою, ніж заборгованість [PERSON] , яку просить стягнути Банк. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов Банку підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 1\~600,00\~грн. (судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, а.\~с.\~2).

Outcome: approved