Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом представника позивача адвоката [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] до [PERSON] «Погребищенська рада сільгоспвиробників» про визнання права власності на квартиру в порядку набувальної давності. Вимоги позовної заяви представник позивача мотивує тим, що в лютому 2004 [PERSON] добросовісно вселилася у квартиру №8 посімейного спільного заселення житлового будинку №2 за адресою: вул. Жовтнева, м. Погребище Вінницької області, яка на праві власності належить відповідачу [PERSON] «Погребищенська рада сільгоспвиробників». Так як квартира була придбана РАО «Погребищенська рада сільгоспвиробників» у 2000 році за відсутності відповідної будівельно-технічної документації, тому [PERSON] вселилася в у квартиру без ордера виконкому Погребищенської міської ради Вінницької області. Квартира розташована на 1 поверсі 2 поверхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею 17 кв.м., кухні площею 4.8 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 4,5 кв.м. загальна площа квартири 28,5 кв.м. До квартири віднесений гараж площею 24 кв.м., який перебуває в аварійному стані. Оскільки коштів на ремонт квартири відповідач не виділяв, [PERSON] за власні кошти здійснювала часткові ремонти житлового приміщення, систематично сплачувала платежі за комунальні послуги. Зважаючи на вказані обставини та нагальну потребу у капітальному ремонті квартири та гаража, яку відповідач відмовляється проводити, представник позивача- адвокат [PERSON] звернувся з позовом до суду та просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру №8, що розташована по вул. Жовтнева в м. Погребище Вінницької області та на віднесений до квартири гараж в порядку набувальної давності. В судове засідання позивач та її представник не зявився, однак представником позивача- адвокатом [PERSON] подано заяву у якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути у їх відсутності (а.с.32). Представник [PERSON] «Погребищенська рада сільгоспвиробників» також в судове засідання не зявився, проте до суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON], у якій він просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував (а.с. 34). Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В ході судового розгляду справи встановлено, що в лютому 2004 року [PERSON] добросовісно вселилася у квартиру №8 посімейного спільного заселення житлового будинку №2 за адресою: вул. Жовтнева, м. Погребище Вінницької області, яка на праві власності належить відповідачу [PERSON] «Погребищенська рада сільгоспвиробників», що підтверджується довідкою №10 від 23.08.2018 (а.с. 22). Квартира розташована на 1 поверсі 2 поверхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею 17 кв.м., кухні площею 4.8 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 4,5 кв.м. загальна площа квартири 28,5 кв.м. (технічний паспорт на квартиру, а.с. 19-21). До квартири віднесений гараж площею 24 кв.м., який перебуває в аварійному стані і підлягає капітальному ремонту (довідка, а.с. 23). З лютого 2004 року [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном та використовує його для власних потреб, що підтверджується довідкою Погребищенської міської ради №4776 від 02.10.2018 року (а.с. 33). Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.13 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. В п. 14 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, враховуючи, що [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою № 8, що розташована по вул. Жовтневій, буд. 2 в м. Погребище Вінницької області, суд вважає за можливе визнати право власності на цю квартиру за набувальною давністю.

Outcome: approved