Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 23.07.2019 року, яка згодом 22.01.2020 року була уточнена, в якій просить суд визнати дійсним договір міни нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири [ADDRESS] та житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] посвідчений 28 листопада 1998 року за реєстраційним номером 512 Криворізькою філією Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н» та зареєстрований в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 30 грудня 1998 року с записом в реєстровій книзі №15711. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала йому на підставі договору міни нерухомого майна, посвідченого 28 листопада 1998 року за реєстраційним номером 512 Криворізькою філією Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н» та зареєстрований в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 30 грудня 1998 року с записом в реєстровій книзі №15711. Вищевказаний договір міни нерухомого майна був укладений 28 листопада 1998 року між [PERSON] , який поміняв належний йому житловий будинок [ADDRESS] і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яким належала квартира [ADDRESS] . Нотаріально цей договір посвідчений не був. Вона є спадкоємицею померлого [PERSON] першої черги за законом і у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Інших спадкоємців померлого ані за законом, ані за заповітом не має. 31 травня 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Лігута Л.В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , але постановою приватного нотаріуса Лігута Л.В. від 31 травня 2019 року їй було в його видачі відмовлено з тих підстав, що документ, що посвідчує право власності на спадкову квартиру - договір міни нерухомого майна зареєстрований в Криворізькій філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» нотаріально не посвідчений. Тому, з метою реалізації свого права на спадкування, вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання договору міни нерухомого майна, укладеного батьком та відповідачами на товарній біржі дійсним. 12.11.2019 року протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями, справу передано в провадження судді Ткаченко А.В. Ухвалою суду від 15.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого провадження та призначенням підготовчого судового засідання по справі. (а.с.22-23). 22.01.2020 року від позивачки [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.47-48). 22.01.2020 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про залучення до участі у справі співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в якості третьої особи Криворізьку філію Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» (а.с.49-50). Ухвалою суду від 29.01.2020 року клопотання позивачки про витребування доказів та залучення до участі у справі співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в якості третьої особи Криворізьку філію Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» задоволено. 17.03.2020 року на виконання ухвали суду до канцелярії суду надійшла копія спадкової справи №76/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 70-83). Ухвалою суду від 28.04.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.103-104). Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Пред`явлені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, проти позову не заперечували. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили. Представник третьої особи Криворізької філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н», будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, причину неявки до суду не повідомив. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд дійшов наступних висновків. 28.11.1998 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] яка діяла в своїх інтересах та від імені інтересів неповнолітнього [PERSON] , та членами її родини [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір міни нерухомого майна за яким [PERSON] обміняв належний йому будинок [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та членам її родини. За умовами вказаного договору [PERSON] набув право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 48,4 кв.м. Обмін проведений без доплат (а.с.6,38). Згідно ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» та відповідно до прикінцевих положень договору, останній був 28.11.1998 року зареєстрований в Криворізькому філіалі Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» за №512. Після укладення договору міни від 28.11.1998 року, [PERSON] зареєстрував право власності на квартиру [ADDRESS] за собою в КП «Криворізьке БТІ» ДОР 30.12.1998 року із внесенням відповідного запису в реєстрову книгу №157П, стор.543, запис №543, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення (а.с.9,40). Відповідно до довідки №170609 від 27.05.2019 року КП ДОР «Криворізьке БТІ» згідно даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року квартира, розташована в [ADDRESS] , зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «Криворьке БТІ» в реєстровій книзі 157П-543-543 на ім`я [PERSON] , на підставі договору міни, зареєстрованого 28.11.1998 на Криворізькій філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н», реєстраційний номер 512 (а.с.39). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.8,44,73). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки [PERSON] за життя розпорядження своїм майном на випадок смерті не здійснив, що підтверджується відомостями наданими приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В., тому його спадкоємці спадкують належне йому майно за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом як дочка померлого, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с.45,79), ксерокопією свідоцтва про її шлюб серії [NUMBER] (46,80). 24 травня 2019 року позивачка звернулася до приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В. з заявою про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] (а.с.72). Відповідно до постанови від 31 травня 2019 року приватного нотаріуса Лігути Л.В. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав, що документ, що посвідчує право власності на спадкову квартиру - договір міни нерухомого майна зареєстрований в Криворізькій філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» не був нотаріально посвідчений (а.с.5,42,84). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору міни нерухомого майна, передбачені ст.241 ЦК УРСР 1963 року, норми якого діяли на момент укладення угоди, дійсність якої позивач має намір підтвердити в судовому порядку. За змістом ст.ст.128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.241 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору), за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем, яке він одержує. Згідно з ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. При цьому, згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, діючій на час укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Аналіз вказаних норм в їх сукупності приводить суд до переконання про існування колізії в матеріальних нормах, що визначали вимоги до форми угоди щодо відчуження нерухомого майна. Згідно з приписами ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною; в цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що оспорюваний договір міни від 28.11.1998 року дійсно підлягав нотаріальному посвідченню, однак не був нотаріально оформлений з посиланням на ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року (в редакції, чинній на момент укладення договору). Так, під час укладення вказаної угоди [PERSON] не посвідчив його нотаріально, вважаючи достатніми його реєстрацію на товарній біржі та в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР. Відповідно до затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року за № 121 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за N 399/2839 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб (пункт 1 п\\п 1.5.-1.7.) державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. До переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна відноситься зокрема договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею (пункт 9 додатку № 1 до Інструкції). [PERSON] зареєстрував договір міни нерухомого майна на підставі біржової угоди в Криворізькому БТІ на своє ім`я. Отже, право власності [PERSON] на нерухоме майно, було набуто відповідно до діючого на той час законодавства, визнавалося державою і ніким не оскаржено. На даний момент нотаріально посвідчити договір не має можливості, оскільки [PERSON] - сторона по договору міни помер. Оскільки сторони при укладенні договору міни нерухомого майна від 28.11.1998 року домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, та на сьогоднішній день за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно в державних органах реєстрації майна, проте посвідчити угоду у нотаріуса не є можливим, адже [PERSON] , [INFO] помер, а позивач як його дочка і спадкоємиця позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі. Враховуючи вищевикладене, та те, що між сторонами відбулося повне виконання договору, всі істотні його умови погоджені, загальних договірних засад та прав і свобод сторін договору не порушують, угода міни фактично відбулася з обміном одного нерухомого майна на інше, право власності на нерухоме майно належним чином зареєстроване за батьком позивача, [PERSON] , тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, а договір міни від 28.11.1998 року - визнати дійсним. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved