Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Гнатишин В. В., звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , що необхідне для підтвердження факту прийняття спадщини та оформлення спадкових прав. У обґрунтування заяви зазначає, що після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось спадкове майно: земельна ділянка 0,25 га, розташована по [ADDRESS] , призначена для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6124288400020010173; земельна ділянка 0,25 га, розташована в с. Швейків Монастириського району Тернопільської області, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6124288400020010172; земельна ділянка 0,1334 га, розташована по [ADDRESS] , призначена для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6124288400020010175. Вказує, що на час відкриття спадщини проживав разом із батьком, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку з недоведеністю факту проживання із спадкодавцем на момент смерті. На підставі наведеного просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] , представник заявника адвокат Гнатишин В. В. у судовому засіданні заяву підтримали, просять задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні погодилась з обставинами, викладеними у заяві, не заперечила з приводу заявлених вимог. Заінтересована особа Монастириська міська рада Чортківського району Тернопільської області (далі Монастириська міська рада) у судове засідання не забезпечили явку свого представника, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, з обставинами, викладеними у заяві, погодилися. Судом встановлено такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 02.12.1962 року), його батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] . Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку [PERSON] належали: земельна ділянка 0,2500 га, розташована в с. Швейків Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6124288400020010173; земельна ділянка 0,2500 га, розташована в с. Швейків Монастириського району Тернопільської області, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6124288400020010172; земельна ділянка 0,1334 га, розташована в с. Швейків Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6124288400020010175. Те, що [PERSON] належали вказані земельні ділянки також підтверджується довідкою №236, виданою 29.10.2021 року виконкомом Монастириської міської ради. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2010 року, актовий запис №09. Як убачається зі змісту довідки №236, виданої 29.10.2021 року виконкомом Монастириської міської ради, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , у зв`язку з неможливістю встановлення факту постійного його проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає по сусідству із заявником [PERSON] . Підтвердив, що заявник завжди проживав разом з батьками, організував похорони батька та продовжує проживати разом з матір`ю. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із заявником, який на час смерті батька проживав разом з ним і на даний час проживає разом з матір`ю. Згідно інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №547/01-16 від 30.11.2021 року слідує, що згідно даних Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заведена. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17. На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають підставу зробити висновок, що заявник [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] , даний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення майнових прав у заявника, зокрема оформлення спадкових прав після смерті батька, а тому суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved