Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Одеської міської ради в якому просив визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позов обґрунтував тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка мешкала за адресою [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної власності частку квартири [ADDRESS]. Вказана частка квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.10.1996 р., зареєстрованого в Одеському міжміському БТІ. 27 жовтня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері, але було роз'яснено, що позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини і що необхідно звернутися до суду за визначенням додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не міг надати правовстановлюючий документ на квартиру. Позивач надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином про що в матеріалах справи є належні докази (рекомендоване повідомлення №1215187 0). Жодних заяв, клопотань чи відзиву до суду не надавав. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER]. Батьками записані - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.10.1996р. видане Управлінням житлово-комунальним господарством міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, [PERSON] та [PERSON] належали в рівних частинах квартира № [ADDRESS]. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Одеським міським ДРАСЦ ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 5987. Після смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної власності частку квартири. 27 жовтня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері, однак, позивачу було роз'яснено, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач пропустив з тієї причини, що не міг знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно. Судом встановлено, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні та спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, що підтверджується листом від 28.03.2018р. № 36/01-16. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як достовірно встановлено в судовому засіданні із документів, які ніким не заперечуються, що позивач є єдиним спадкоємцем і пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, які не залежали від його волі. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved