Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

В березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Садихова Людмила Сергіївна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на ј частку квартиру [ADDRESS] . Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2021 відкрито провадження, постановлено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження. 26.10.2021 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі закрито, постановлено перейти до розгляду справи по суті. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.05.2021 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Людмили Сергіївни (01015, м.Київ, вул.Московська, буд 46/2, секція "Г", оф.1) завірену належним чином копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 15.07.2021 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, позов просила задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином з відповідним роз`ясненням процесуальних прав на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив. Треті особи до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. 01.11.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Садихова Л.С. скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, в тому числі копії спадкової справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.12.1997 брокер брокерської контори №751 [PERSON] , діючий зі згоди та за дорученням [PERSON] , [PERSON] та брокер брокерської контори № 751 [PERSON] , діюча зі згоди і за дорученням [PERSON] , [PERSON] , діючих від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомості. Відповідно до договору продавці продали а покупці купили в рівних частках квартиру під [ADDRESS] . Згідно із свідоцтвом про народження № [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.1986 [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 08.10.2010 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.09.2019 [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховою Л.С. було заведено спадкову справу щодо майна померлого № 20/2019. 11.12.2019 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садиховій Л.С. звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] . Також 11.12.2019 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садиховій Л.С. звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] . Окрім того, 11.12.2019 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садиховій Л.С. звернувся [PERSON] з заявою, в якій зазначив, що він відмовляється від прийняття спадшини за законом, яка залишилась після смерті батька, [PERSON] на користь сина померлого - [PERSON] . 22.10.2020 [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садиховою Л.С., зареєстрований в реєстрі за №573. Сторони за взаємною згодою цим договором досягли домовленості поділити спадщину після смерті [PERSON] наступним чином: [PERSON] перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за цим договором, право власності на: автомобіль марки ЗАЗ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; [PERSON] перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за цим договором, право власності на ј частку квартири [ADDRESS] . 22.10.2020 [PERSON] , [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садиховій Л.С. з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме: [PERSON] на автомобіль марки ЗАЗ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; [PERSON] на ј частку квартири [ADDRESS] . 22.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано [PERSON] свідоцтво на право на спадщину після смерті [PERSON] , а саме на автомобіль марки ЗАЗ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садихової Л.С. від 22.10.2020 відмовлено [PERSON] відповідно до умов договору про поділ спадщини, посвідченого 22.10.2020 Садиховою Л.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №573 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо майна його батька, [PERSON] , який помер [INFO] на ј частку квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 01 грудня 1997 року на Київській універсальній біржі, реєстраційний номер D5586/13327, право власності зареєстровано Бюро технічної інвентиразації м. Києва 25.12.1997 і записано в реєстровій книзі за №952. Відмова мотивована тим, що біржові операції дозволяється здійснювати лише членам біржі або брокерам, обов`язки яких полягають у виконанні доручень членів біржі, яких вони представляють. Неповнолітні та малолітні особи не можуть бути членами біржі. А згідно договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , зареєстрованого 01.12.1997 на Київській універсальній біржі, реєстраційний номер D5586/13327, продавцями були: [PERSON] та [PERSON] , покупцями були: [PERSON] , [PERSON] та її неповнолітні діти (без зазначення року народження) [PERSON] і [PERSON] . Виходячи з цього, угоди про відчуження об`єктів нерухомого майна, укладені між особами, які не є членами біржі без угоди, укладені брокерами за дорученням третіх осіб, не відповідають вимогам ЗУ «Про товарну біржу» і у зв`язку з цим не можуть вважатись біржовими операціями та реєструватись біржами. Враховуючи вищенаведене, нотаріус позбавлений можливості в безспірному порядку видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно. Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №5405 від 13.05.2020 згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською Універсальною біржею 01.12.1997 №D5586/13327, зареєстрованого в Бюро 25.12.1997, записано в реєстровій книзі за №952. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] . Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і зворотної дії не мають, крім випадків, коли вони пом`якшують, або скасовують цивільну відповідальність. Тобто при вирішенні даного спору щодо договору купівлі-продажу майна, вчиненої у грудні 1997 року, мають бути застосовані положення Цивільного Кодексу України 1963 року. Відповідно до ст.224ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., яка діяла на час укладення договору), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. 01 грудня 1997 року брокер брокерської контори № 751 [PERSON] , діючий зі згоди та за дорученням [PERSON] , [PERSON] та брокер брокерської контори № 751 [PERSON] , діюча зі згоди і за дорученням [PERSON] , [PERSON] , діючих від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомості. Відповідно до договору продавці продали а покупці купили в рівних частках квартиру під [ADDRESS] В даному випадку договір купівлі-продажу був зареєстрований у встановленому на той час законом порядку, у межах строку позовної давності договір недійсним не визнавався, що виключає підстави стверджувати про його недійсність чи оспорюваність, при чому доказів про його оскарження до суду не надано. З приводу членства неповнолітніх дітей слід зазначити, що ні договір купівлі-продажу, ні Закон України «Про товарну біржу» в редакції від 16.02.1993, який діяв в період укладення договору, не передбачали, що членство допускається виключно повнолітніх громадян, однак порядок членства визначається статутом такої біржі, про що наголошено в ч. 2 ст. 6, ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» в редакції від 16.02.1993 р. Діючою на час укладення договору купівлі-продажу квартири на біржі в редакції ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963 р., а саме у ст. 13 визначено, що неповнолітні віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років вправі укладати угоди за згодою своїх батьків (усиновителів) або піклувальників. Стаття 48 ЦК УРСР 1963 р. наголошує, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 51, 53 ЦК УРСР 1963 р. недійсною є угода, укладена неповнолітнім, який не досяг п`ятнадцяти років, крім дрібних побутових. Угода, укладена неповнолітнім віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років без згоди його батьків (усиновителів) або піклувальників, може бути визнана судом недійсною за позовом батьків (усиновителів) або піклувальника. Отже, [PERSON] і [PERSON] не були і не могли бути членами біржі, оскільки в їх інтересах діяла їх батьки, [PERSON] та [PERSON] як законні представники, а отже вказаний біржовий договір відповідає правилам біржової операції. Відповідно до п. 14 договору він підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації. Вказаний договір зареєстрований Київською Універсальною біржею 01.12.1997 за №D5586/13327. Продавець засвідчив, що до укладення угоди квартира нікому не продана, не віддана під заставу, не здана в оренду, в спорі та під забороною (арештом) не перебуває, заборгованостей по сплаті комунальних платежів немає. Тобто відповідно до змісту вказаного вище договору купівлі-продажу вбачається, що сторони узгодили всі суттєві його умови, а тому право власності на квартиру [ADDRESS] , набуте правомірно, що також не оспорювалось відповідачем. Судом встановлено, що сторони, як особи, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відносяться до числа спадкоємців першої черги за законом. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] .. Вони у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. [PERSON] , син померлого [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини за законом на користь [PERSON] [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину відповідно їх домовленості між собою. Отже, [PERSON] є належними спадкоємцем до якого перейшли права померлого [PERSON] на ј частку квартиру [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved