Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі продажу від 12.05.2009 вона є власником квартири [ADDRESS] ( до перейменування Калініна), м. Пирятин Полтавської області. У вищезазначеній квартирі окрім позивачки також зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який з 13 жовтня 2015 року у даній квартирі не проживає. Реєстрація відповідача\~ в квартирі позивача порушує її права\~на володіння\~та користування власністю. Просила\~визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул. Веселкова ( до перейменування Калініна), 72[ADDRESS]. Позивач у судове засідання не зявилася, просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач\~[PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином у відповідності до ч. 4 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Розглянувши подані документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та\~оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON], є власником квартири [ADDRESS] ( до перейменування Калініна), м. Пирятин Полтавської області ( а.с.9-11). Відповідно до копії довідки квартального комітету Пирятинської міської ради [PERSON], народження 27.10.1968, зареєстрований у [INFO] ( до перейменування Калініна), м. Пирятин Полтавської області, проте більше року за вказаною адресою не проживає. ( а.с.8,14) Позивач\~ проживає та зареєстрована\~ у вказаній квартирі ( а.с.6). Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі позивача, але більше року у ній не проживає, проте знятися з реєстрації за місцем розташування квартири\~ відповідач\~ добровільно відмовляється. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 Житлового кодексу (далі - ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим\~ приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 405\~ ЦК України\~ член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Системний аналіз наведених та інших норм права, які містить Цивільний та Житловий Кодекси України (зокрема, ст.405 ЦК України, ст.ст.156,163 ЖК України) свідчить про те, що ними урегульовані відносини з фактичного користування житловим приміщенням членів (колишніх членів) сімї власника будинку, які, у разі вибуття на інше постійне місце проживання та припинення сімейних стосунків із власником це право втрачають. Таким чином, право члена сімї власника жилого будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком, відповідно до ст.156 ЖК України, обумовлене наявністю сімейних відносин із власником, спільним із ним проживанням у даному будинку, веденням із ним спільного господарства.\~ Судом встановлено, що\~ відповідач\~ у\~ належній\~\~ позивачу\~ квартирі не проживає більше року. Враховуючи\~ викладене, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно втратив правовий зв'язок із приміщенням, оскільки вільно обрав місцем проживання для себе інше житло, де він постійно проживає протягом тривалого часу, підстави для реєстрації його за іншою адресою, а саме у квартирі [ADDRESS] ( до перейменування Калініна), м. Пирятин Полтавської області, відсутні. Таким чином, оскільки відповідач не\~проживає у квартирі, що належить позивачу, а його реєстрація у ній\~ заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися житловою площею у належній їй квартирі, позовні вимоги щодо визнання [PERSON]\~таким, що втратив право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved