Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Заявник [PERSON] 26.07.2016 року звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, та просить встановити факт народження дитини [PERSON], чоловічої статі 03 серпня 2014 року у місті Севастополь, Автономаної Республіки Крим, мати дитини - [PERSON], громадянка України, 29 червня 1976 року, зареєстроване місце проживання: [INFO]. Зазначає, що вона є громадянкою України та матірю [PERSON], який народився 03 серпня 2014 року у місті Севастополь. Автономної Республіки Крим, яке на даний час визнано тимчасом окупованою територією. Батько дитини являється [PERSON], уродженець [INFO], який помер 20.07.2015 року. За фактом народження її сина [PERSON] було видане свідоцтво про народження ( сведетельство о рождении) серії І-КМ № 500937 та відповідні медичні документи, які відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створить правових наслідків, так як їх було видано органами, які знаходяться на території не підконтрольній українській владі. Таким чином народження дитини не було зареєстровано у встановленому законом порядку по причині визнання м. Севастополь тимчасово окупованою територією, у звязку з чим на теперішній час вона пропустила строк реєстрації народження дитини, відповідно вона не може зареєструвати народження сина. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області відмовив заявнику у реєстрації народження дитини у звязку з тим, що медичні документи оформлені медичним закладом, який розташований на території непідконтрольній українській владі. У звязку із вказаними обставинами єдиною підставою для державної реєстрації народження дитини є рішення суду про встановлення факту народження. Оскільки заявник в на даний час проживає на території Пустомитівського району Львівської області тому із даною заявою вона звернулася в Пустомитівський районний суд Львівської області. Заявник в судове засідання не явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить заяву задоволити Представник заінтересованої особи не з'явився в судове засідання, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності по наявних у справі матеріалах, при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Так як в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Судом встановлено, що заявник громадянка України [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], але фактично проживає в [INFO]. Пустомитівського району Львівської області. Як слідує з копії свідоцтва про шлюб серії І-АС № 042565, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 13.06.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 361. Судом встановлено, що 03.08.2014 року [PERSON] народила сина в Комунальному закладі «Міська лікарня №5 Центр охорони здоровя матері та дитини м. Севастополя», що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 1109 від 03.08.2014 року та довідкою про народження № 70 від 19.08.2014 року. 19 серпня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя виданоно свідоцтво про народження [PERSON], серія І-КМ № 500937, в якому місцем його народження зазначено м. Севастополь, Російська Федерація. Для державної реєстрації народження сина заявник у встановленому порядку звернулась до відділу соціального захисту населення по місцю проживання дитини у Пустомитівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану проте отримала відмову у державній реєстрації оскільки документи, що підтверджують факт народження дитини заявниці, видані установами на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, ці документи є недійними і не створюють правових наслідків. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянки України, якою є заявниця та її дитина, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження [PERSON], чоловічої статі 03 серпня 2014 року у місті Севастополь, Автономаної Республіки Крим, мати дитини [PERSON], громадянка України, 29 червня 1976 року, зареєстроване місце проживання: [INFO], що надасть можливість отримати нею видане державним органом України свідоцтво про народження дитини. З цих підстав суд вважає, що подану заяву слід задовольнити.

Outcome: approved