Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд, стягнути на її користь аліменти на утримання п'ятьох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму передбаченого чинним законодавством на дитину відповідного віку на період з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 08.09.2001 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, в якому в них народилось п'ятеро дітей: син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] діти знаходяться фактично на утриманні позивачки, а відповідач уже декілька років самоусунувся від проблем сім'ї, майже не утримує дітей, зароблені кошти витрачає на свій розсуд, ігнорує вирішення сімейних проблем, живе своїм життям, а проблеми сім'ї його не стосуються. Тому позивачка вважає, що іншого способу, як примусове стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача вона не бачить. Відповідач [PERSON] свого відзиву або заперечень на позов до суду не надав. Будь-яких заяв та клопотань щодо суті спору не надходило. Ухвалою суду від 04.06.2018 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, згідно поданої до суду 05.02.2018 року заяви просить суд справу розглядати за її відсутності, у разі неявки відповідача в судове засідання проти заочного розгляду справи вона не заперечує. Відповідач [PERSON] свого відзиву або заперечень на позов до суду не надав, в судове засідання не з'явився, участі свого представника в судовому засіданні не забезпечив, про причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив. Водночас, останній подав до суду письмову заяву зі змісту якої вбачається, що він визнає позовні вимоги [PERSON] та погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частини його заробітку, справу просить слухати за його відсутності. Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, на яких матеріали справи та наявні докази, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд встановив наступні обставини справи та дійшов висновку, що позов належить задоволити, зважаючи на таке. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 08.09.2001 року серії [NUMBER], відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 08.09.2001 зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №178. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтва про народження останніх: серії [NUMBER] від 17.12.2001 року, актовий запис №332; серії [NUMBER] від 15.04.2003 року, актовий запис №114;т серії [NUMBER] від 04.04.2005 року, актовий запис №116; серії [NUMBER] від 03.08.2012 року, актовий запис №307; серії [NUMBER] від 06.08.2015 року, актовий запис №254. Спірні правовідносини виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дитини, що регулюються положеннями сімейного законодавства України. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно роз'яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі та погоджується на сплату аліментів у розмірі, який просить стягнути позивачка. На підставі вищевикладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що малолітні та неповнолітні діти сторін на даний час проживають з матір'ю, обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, суд вважає доцільним та можливим позовні вимоги [PERSON] задоволити у повному обсязі та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання п'ятьох дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму передбаченого чинним законодавством на дитину відповідного віку на період з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність підстав для того, щоб допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, передбаченого цим рішенням суду.

Outcome: approved