Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2005 по 2010 роки вона перебувала у шлюбі з відповідачем, в подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу обов'язки по вихованню та догляду за дитиною виконувались лише позивачем. З 2010 року відповідач не проявляє батьківського піклування та турботи про здоров'я дитини, її фізичний, моральний, духовний розвиток. Батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина. За останні пяти років будь-яких спроб побачитися з сином зі сторони батька не було, будь-які прояви турботи та піклування про дитину відсутні. Окрім цього, рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2010 року із відповідача в користь позивача постановлено стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, однак цих коштів не достатньо, так як її син хворіє та являється інвалідом з дитинства, тому просить збільшити розмір аліментів. За вказаних обставин, [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, позбавити відповідача батьківських прав та збільшити розмір аліментів на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до канцелярії суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заперечень, клопотань з приводу розгляду справи не надав. Представник третьої особи орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо сина [PERSON], [INFO], справу просив слухати без участі представника третьої особи. Суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача, за наявними в справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Судом встановлено наступні обставини. 27 жовтня 2005 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, який в подальшому рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2010 року було розірвано. Під час перебування в шлюбу у сторін народився син - [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №050342, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області 27.04.2007 року). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2010 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування квартирою що знаходиться за адрессою: вул. Незалежності 9/5 в с. Рудки, Гусятинського району. Відповідно до рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2010 року із відповідача постановлено стягувати в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із розрахунку заборгованості, який виданий відділом державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції, станом на 01.12.2015 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] становить 13967,74 грн. Згідно висновку Теребовлянської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] [INFO], органом опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації при розгляді матеріалів цивільної справи, які надійшли із Теребовлянського районного суду за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав для надання відповідного висновку органу опіки та піклування, встановлено, що у шлюбі між подружжям народився син [PERSON] 21.04.2007 року. Шлюб між сторонами розірвано 10 червня 2010 року. У бесіді з [PERSON] з'ясовано, що [PERSON] з 2009 року самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина. Він не відвідує дитину, не цікавиться станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, не проявляє батьківського піклування та турботи, не надає матеріальної допомоги. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 02 листопада 2015 року [PERSON] про живає в гуртожитку від Теребовлянського вищого училища культури разом із сином займають 1 кімнату, кухня, санвузол загальні на 4 сімї. Зі слів сусідів колишній чоловік [PERSON] протягом 3 років не відвідує сина та не бере участі у його вихованні. На підставі рішення густинського районногоо суду від 2009 року, [PERSON]знятий з реєстрації с. Рудки Гусятинського району. Враховуючи вищевикладене, захищаючи права та інтереси дитини, орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки з Теребовлянської ЗОШ №1 І-ІИ ступенів від 05.11.2015 року [PERSON], учень Теребовлянської загальноосвіньої школи І-ІІІ ступенів №1, навчається з 01.09.2013 року по даний час. Протягом цього часу батька [PERSON] у школі не було. На всіх виховних заходах класний і шкільних присутня була матір [PERSON], яка завжди відвідувала всі батьківські збори, брала участь у вихованні свого сина. Відповідно до довідки №16 виданої Гусятинською ЦКРЛ [PERSON], [INFO] є дитиною- інвалідом з дитинства в віці до 16 років Згідно виписок № 445, №542, №630, №1378 та №1886 від 28.11.2014 року, виданої Комунальною дитячою спеціалізованою лікарнею „ОХМАТДИТ в м. Києві свідчить про перебування на стаціонарному лікуванні [PERSON] у якого було проведення пластики стравоходу кишечника. Згідно довідки виданої Спеціалізований санаторій "Батьківщина " з 20.05.2011 року по 04.06.2011 року перебував на лікуванні в санаторії. В силу ч.3\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства»,\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх правта інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років (ст.152 СК України). У відповідності до п.2 ч.1\~ст.164 Сімейного кодексу України\~однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що рибчак [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO], тривалий час не спілкується з дитиною, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON]о. про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON]. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно дост.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» 25.12.2015 № 928-VIII, встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Враховуючи викладенні обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з 350,00 грн. до 800,00 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття Оскільки матеріальне становище позивача погіршилося, зокрема зріс прожитковий мінімум на дитину, збільшились розходи на утримання дитини , що зумовлює значні витрати. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 482,20 грн судового збору в користь позивачки та 482,20 грн судового збору в користь держави.

Outcome: approved