Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивачка мотивує тим, що з 2004 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому мають неповнодітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач протягом подружнього життя не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї , часто їхав з дому , повідомляючи , що начебто їде на сезонні роботи в Моску та в Крим, однак , фактично там не працював, а кошти витрачав на власні потреби . Крім того , відповідач без її згоди та відома отримував кредити в банківських установах на значні суми, які не повертав і також витрачав на власні потреби, в зв"язку з чим в сім"ї постійно виникали конфлікти та сварки. До неї, як до дружини відповідача, телефонували працівники банку з вимогами повернути кредитні кошти, отримані відповідачем . В грудні 2013 року відповідач затіяв з нею конфлікт , під час якого нищив дома речі, після чого виїхав на проживання до своїх батьків с. Дубівці Галицього району. З того часу вони з відповідачем проживають окремо, сімейні відносини між ними остаточно припинилися, вона не бажає примирення з відповідачем, в зв»язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить неповнолітніх дітей залишити проживати з нею та залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання Однак, оскільки відповідач відсутній за зареєстрованою адресою, судова повістка повернута суду з поштовою відміткою про її неможливість вручення адресату. За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому слід вважати, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином і відповідно до положень ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, наявні в ній докази суд вважає достатніми для вирішення спору. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 09.10.2004 року, шлюб зареєстровано виконкомом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 25 . Відповідно до ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Судом поясненнями позивачки встановлено, що з грудня 2013 року вони з відповідачем проживають окремо , не підтримують сімейних відносин , оскільки між ними склалися такі стосунки, які унеможливлюють спільне проживання та підтримання подружніх відносин . Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, а тому шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей , які проживають з позивачкою , слід залишити проживати з нею. Згідно правил ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Тому позивачці слід залишити прізвище, яке вона одержала у зв'язку з реєстрацією шлюбу - [PERSON] . На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved