overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, фактичним припиненням шлюбних відносин. Позивач вказує на залишення не зміненого у шлюбі прізвища і покладення судових витрат на відповідача. Судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач телефонограммою до суду від 16.07.2021 повідомив про визнання позову. Суд встановив, що 12.09.2019 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу не змінювала його. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2014, мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , 2014 року народження. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 04.10.2019 (а.с.21) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 13.10.2019 (а.с.30) підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю, прізвище при розірванні шлюбу просить залишити " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14.02.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис за № 41 (а.с.6). Подружжя мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , 2014 року народження, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою Аріною, [INFO], трьох років. Вимоги обгрунтовує тим, що 25.03.2015 р. з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають малолітню доньку Аріну, [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі 25.03.2015 р. зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають малолітню доньку Аріну, [INFO] (а.с. 4), що мешкає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с. 2). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом взмозі і, відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України, повинен утримувати [PERSON] з якою проживає дитина. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання, щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою Аріною, 01.10.2015 р. н., 3-х років., тобто до 01.10.2018 р. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. на рахунок Державної Судової адміністрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою Євою, [INFO], трьох років. Вимоги обгрунтовує тим, що 20.02.2016 р. з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають малолітню доньку Єву, [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, безумовно визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст. 84 СК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. 84 СК України, підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. на рахунок Державної Судової адміністрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою Златославою, [INFO], трьох років. Вимоги обгрунтовує тим, що 06.09.2014 р. з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають малолітню доньку Златославу, [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує, згодна на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони 06.09.2014 р. зареєстрували шлюб (а.с. 7), від якого мають малолітню доньку Златославу, [INFO] (а.с. 2), що мешкає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с. 8). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом взмозі і, відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України, повинен утримувати [PERSON] з якою проживає дитина. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання, щомісячно у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою Златославою, 25.05.2017 р. н., 3-х років., тобто до 25.05.2020 р. Крім цього з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. на рахунок Державної Судової адміністрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою Софією, [INFO], трьох років. Вимоги обгрунтовує тим, що 23.09.2016 р. з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають малолітню доньку Софію, [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розглядсправи в її відсутність, вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі 23.09.2016 р. зареєстрували шлюб (а.с. 2), від якого мають малолітню доньку Софію, [INFO] (а.с. 3), що мешкає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобовязань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом взмозі і, відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України, повинен утримувати [PERSON] з якою проживає дитина. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання, щомісячно у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою Софією, 25.12.2016 р. н., 3-х років., тобто до 25.12.2019 р. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. на рахунок Державної Судової адміністрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти в розмірі 4500 грн. щомісяця до його повноліття, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги обгрунтовує тим, що до 04.11.2008 р. перебувала в зареєструваному шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на утримання дитини, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Встановлено судом, що сторони до 04.11.2008 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що мешкає разом з матір"ю і знаходяться на її утриманні (а.с.4-7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, і відповідно до ст.180 СК України зобов"язаний це робити до досягнення сином віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобов`язань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу сина, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4500 грн. щомісяця, до досягнення ним повноліття. Крім цього з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. на рахунок Держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги обгрунтовує тим, що 04.11.2014 р. зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на утримання дитини, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.18). Встановлено судом, що сторони 04.11.2014 р. зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 2-3), що мешкає разом з матір"ю і знаходяться на її утриманні (а.с. 4-5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість (а.с.19), і відповідно до ст.180 СК України зобов"язаний це робити до досягнення доньки віку повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобов'язань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу доньки, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача (а.с.19), інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. на рахунок Державної Судової адміністрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком № 28 по вул. Шкільна в с. Піски Житомирського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником вказаної нерухомості, у якій, в свою чергу, зареєстрований відповідач (син позивача), який тривалий час не проживає у даному будинку та факт його реєстрації перешкоджає заявнику у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку будинком № 28 по вул. Шкільна в с. Піски Житомирського району Житомирської області (а.с.4-5). Відповідач являється сином позивача (а.с.12) та зареєстрований за вищевказаною адресою з 21 жовтня 1997 року (а.с.13, 18). Як убачається з акту, складеного комісією Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 19 лютого 2018 року, відповідач за місцем реєстрації не проживає з 13 листопада 2013 року (а.с.14). Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, беручи до уваги наступне. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у спірному та належному позивачеві житловому будинку, однак тривалий час у ньому не проживає, що, в свою чергу, порушує права заявника, зокрема, щодо вільного розпорядження такою нерухомістю. За таких обставин права позивача підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею та документально підтверджений й судовий збір в сумі 704,80 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved