Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

В лютому 2016 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до ТОВ «Теплик-Агро» про визнання недійсною угоди від 10 жовтня 2014 року, якою було внесено зміни до договору оренди землі від 07 червня 2010 року, яку вона не підписувала і нікого не уповноважувала на ці дії. Вказала, що вона є власником земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним державним актом. Оскільки, вона не бажала продовжувати орендні відносини з ТОВ «Теплик-Агро» за договором оренди, який було укладено 07 червня 2010 року строком на п'ять років, вона у вересні 2015 року повідомила відповідача про свої наміри. З письмової відповіді відповідача їй стало відомо про існування угоди про внесення змін до договору оренди, відповідно якої строк дії договору було продовжено до 30 листопада 2024 року. Враховуючи, що вказану угоду вона не підписувала, нікого не уповноважувала це зробити, просить визнати угоду від 10 жовтня 2014 року недійсною. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що вона має у власності три земельні ділянки, які призначені для товарного сільськогосподарського виробництва. Щодо однієї вона продовжила договірні відносини з ТОВ «Теплик-Агро». А дві земельні ділянки після закінчення строку дії договорів вона вирішила віддати своїй доньці для користування. Коли вона повідомила ТОВ «Теплик-Агро» про те, що не буде продовжувати два договори оренди після закінчення п'ятирічного строку, то отримала відповідь, що за угодою від 10 жовтня 2014 року було продовжено строк оренди до 2024 року. Таку угоду вона не підписувала, ніяких доручень на її підписання нікому не давала, про внесені зміни до договору оренди їй нічого не було відомо. Представник відповідача Парпальос В.В., яка діє на підставі довіреності від 23 травня 2016 року, заперечує проти позову. Пояснила, що позивач отримує орендну плату в збільшеному розмірі, як це було передбачено угодою від 10 жовтня 2014 року. Вважає, що товариство використовує земельну ділянку позивача на законних підставах, оскільки речове право оренди зареєстроване належним чином. Від Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції 13 березня 2016 року надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника служби. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила суду, що працює бухгалтером в ТОВ «Теплик-Агро», до її обов'язків входить оформлення договорів, але до підписання угод не має стосунку. Сім'я позивачки має п'ять земельних паїв, щодо усіх було продовжено договори оренди з товариством. Орендну плату [PERSON] отримувала і особисто, і її донька з зятем. В 2014 році орендну плату отримувала донька позивачки [PERSON] і розписалась за неї. Пам'ятає, що управляючий [PERSON] казав, що [PERSON] не хотіла підписувати угоду, але підписала. Вона особисто не бачила, щоб [PERSON] підписувала угоди. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснив суду, що угоди про внесення змін до договорів оренди орендодавці підписували під час отримання орендної плати в 2014 році. Тільки п'ять осіб відмовилось продовжувати строк договору і потім вийшли з своєю землею. Він особисто не бачив, щоб [PERSON] підписувала угоди. Пам'ятає, що в 2015 році вона приходила і підписала договір щодо своєї земельної ділянки і ділянки чоловіка [PERSON], а щодо ще двох своїх земельних ділянок, то казала, що дарує їх доньці. [PERSON] отримувала орендну плату і особисто, і бувало, що донька з зятем отримували за неї. Також, пояснив, що він офіційно не працював в ТОВ «Теплик-Агро» в 2014 році, управляючим не являється, просто інколи допомагає в якихось питаннях. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснив суду, що працює завскладом в ТОВ «Теплик-Агро», видає орендну плату орендодавцям с.Велика Мочулка, починаючи з вересня 2014 року. В листопаді-грудні 2014 року він видавав другу частину орендної плати, за [PERSON] отримала пшеницю донька і розписалась. Під час видачі орендної плати підписували угоди на продовження договору оренди. Він особисто не бачив, щоб [PERSON] підписувала такі угоди. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0183га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] ( а.с. 12). Між позивачем та ТОВ «Теплик-Агро» 07 червня 2010 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,0183га строком на 5 років (а.с.13). Вказаний договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Теплицькому районі 19 квітня 2011 року за №052370004000490. Отже, строк дії договору закінчувався 07 червня 2015 року. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року № 6-162цс13, яка відповідно до частини другої статті 3607 ЦПК України має враховуватись судами загальної - 2 - юрисдикції при застосуванні таких норм права, оскільки відповідно до положень договору оренди від 07 червня 2010 року та Закону України "Про оренду землі" в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. В матеріалах справи про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, яку було надано Реєстраційною службою Теплицького районного управління юстиції, міститься угода про внесення змін до договору оренди землі від 07 червня 2010 року, якою внесено зміни до пунктів 1,2,5,8,9,10 договору оренди землі, укладеного 07 червня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Теплик-Агро», за змістом якої строк дії договору оренди землі складає 10 років терміном до 30 листопада 2024 року(а.с.102). Державну реєстрацію речового права(права оренди земельної ділянки) було проведено Реєстраційною службою Теплицького районного управління юстиції 16 листопада 2014 року за [NUMBER] щодо земельної ділянки площею 2,0183га з кадастровим номером [NUMBER](а.с.101). Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно висновку експерта №146-П від 28 квітня 2016 року підпис у графі «Орендодавець» в угоді про внесення змін до договору оренди землі від 10 жовтня 2014 року, укладеній між [PERSON] та ТОВ «Теплик-Агро», виконаний не [PERSON], а іншою особою. Вказаний доказ(висновок експерта) по справі підтверджує обставини не укладення [PERSON] спірної угоди, які не спростовані будь-якими іншими доказами, хоча кожна сторона і, зокрема, відповідач, в силу ст.ст. 10,60 ЦПК України зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє волевиявлення позивача [PERSON] на встановлення її цивільних прав та обов'язків щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 2,0183га, яка перебуває у її власності, на умовах, що були визначені в угоді про внесення змін до договору оренди землі, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписувала 10 жовтня 2014 року угоди про внесення змін до договору оренди землі та не надавала відповідних повноважень іншій особі на її підписання. Отримання орендної плати позивачем в збільшеному розмірі, що на думку відповідача є доказом обізнаності позивача про існування спірної угоди, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки сам по собі факт отримання такої орендної плати не свідчить про те, що угода від 10 жовтня 2014 року орендодавцем була підписана. Витрати, понесені позивачем на оплату за проведення експертизи в сумі 900 грн. 48 коп., сплату судового збору в сумі 551 грн., які документально підтверджені(а.с.1,53), а всього 1 451 грн. 48 коп.(900 грн. 48 коп. + 551 грн.), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved