Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернувся Орган опіки та піклування Токмацької міської ради в інтересах [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком дітей [PERSON] та [PERSON]. Діти перебувають на первинному обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради, набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування у травні 2013 року, у зв'язку з позбавленням батьківських прав матері [PERSON] та перебуванням батька дітей [PERSON] в місцях позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину. Малолітня [PERSON] влаштована в прийомну сім'ю [PERSON], [PERSON] та [PERSON] влаштовані в прийомну сім'ю [PERSON]. Мати дітей [PERSON] [INFO] померла, батько дітей [PERSON] 04.12.2017 звільнився з місць позбавлення волі. 11.12.2017 став на облік у Токмацькому ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області. За час звільнення відповідач жодного разу не відвідав дітей, не телефонував. На сьогодні невідомо місце постійного проживання відповідача, на телефонні дзвінки не відповідає. У зв'язку з тим, що відповідач не позбавлений батьківських прав, діти втрачають право на перебування в дитячому будинку сімейного типу та утримання за рахунок коштів з державного бюджету. У зв'язку з цим, орган, якому надано право на звернення до суду в інтересах неповнолітніх дітей, просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на користь матері-виховательки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання учасники справи не з'явились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач на розгляд справи в судові засідання 23.08.2018, 18.09.2018 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ст.128 ЦПК України; відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Від представника третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради Кривонос О.В. до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа [PERSON] надала клопотання про розгляд цивільної справи за її відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на її користь заперечує та просить прийняти рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок кожної дитини у відділені Державного ощадного банку України. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу в підготовчому провадженні, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.05.2004, серії [NUMBER] серії [NUMBER] від 24.02.2012. Діти перебувають на первинному обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради, набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування у травні 2013 року, у зв'язку з позбавленням батьківських прав матері [PERSON] на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25.04.2013 та перебуванням батька дітей [PERSON] в місцях позбавлення волі за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 19.07.2012, що підтверджується копіями наступних документів: рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 23.05.2013 за №148/5; рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 23.05.2013 за №148/6; рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 23.05.2013 за №148/4; вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 19.07.2012 по справі 1-170/12; рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 25.04.2015 по справі 328/1093/13-ц. Малолітня [PERSON] влаштована в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації від 11.07.2013 за №228. [PERSON] та [PERSON] влаштовані в прийомну сім'ю [PERSON], що підтверджується копією розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області від 30.07.2013 за №258. Мати дітей [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10.05.2016. Батько дітей [PERSON] 04.12.2017 звільнився з місць позбавлення волі. 11.12.2017 став на облік у Токмацькому ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, що підтверджується копією довідки про звільнення №00174. За час звільнення відповідач жодного разу не відвідав дітей, не телефонував. На сьогодні невідомо місце постійного проживання відповідача, на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем реєстрації не проживає. Як вбачається, з висновку виконавчого комітету Токмацької міської ради від 20.04.2018, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є доцільним, оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків. Зі змісту п.2 ч.1 ст.164 СК України слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тощо… Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.п.14 п.27 постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» ... дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті ради, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові. У зв'язку з тим, що [PERSON] не позбавлений батьківських прав діти, втрачають право на перебування в дитячому будинку сімейного типу та утримання за рахунок коштів з державного бюджету. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При поданні позовної заяви та протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме не надано жодних характеризуючих документів (працевлаштування, наявності житла, характеристики, і т.д. ) Більш того відповідач, нехтуючи своїми правами та обов'язками, належним чином не звернувся до органів, на яких покладається обов'язок щодо вирішення питання про визначення місця проживання дитини, а саме Служби у справах дітей Токмацької міської ради та Органу опіки та піклування Токмацької міської ради. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено неналежне виконання відповідачем покладених на нього законодавцем батьківських обов'язків, свідоме нехтування ними, що свідчить про протиправність поведінки відповідача по відношенню до своїх дітей та вказує на винну його поведінку. За таких обставин, таку винну поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дитини та покладених на них законодавством обов'язків, а отже позов в цій частині обґрунтований, тому підлягає до задоволення. Вирішуючи вимоги щодо стягнення аліментів суд виходить з такого. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч.2 ст.166 СК України). Відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.193 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Наведене узгоджується і з приписами викладеними в ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», де передбачено, що позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку утримувати дитину. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючись із розміром аліментів, які слід присудити із відповідача на користь дітей, суд виходить із якнайкращого для забезпечення їх гармонійного розвитку з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України та обставин встановлених у судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі та відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України зобов'язує [PERSON] відкрити зазначений особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved