Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що 13 серпня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок № 75 в с.Братське, Михайлівського району Запорізької області, земельна ділянка вартістю 6 973,12 гривні, розташована за адресою: будинок 75 с.Братське Михайлівський район Запорізька область, кадастровий номер 2323385500:08:003:0066, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, площею: 0,52 гектара. За життя [PERSON], склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповідала розпорядження, згідно якого вищезазначені житловий будинок та земельну ділянку, заповіла - [PERSON] При зверненні ним до приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом, йому в цьому було відмовлено, з тих підстав, що на земельній ділянці площею 0,52 га, розташований житловий будинок. Згідно чинного законодавства, для житлового будинку повинна бути відведена земельна ділянка, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказана обставина унеможливує видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При зверненні [PERSON] до землевпорядної організації він отримав два Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: НВ- 2302387882016 від 01 вересня 2016 та НВ-2302388582016 від 01 вересня 2016. Із зазначених документів виходить, що згідно відомостей, які містяться в державному земельному кадастрі, належна спадкодавці земельна ділянка, яка мала кадастровий номер: 2323385500:08:003:0066, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, розподілена на дві земельні ділянки, а саме: кадастровий номер: 2323385500:08:003:0019, площа земельної ділянки: 0,2500 гектара, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та кадастровий номер: 2323385500:08:003:0066, площа земельної ділянки: 0,2700 гектара, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Посадові особи управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізькій області повідомили, що розподіл земельної ділянки, зміна її кадастрових номерів та цільового призначення сталась через зміну КОАТТУ, кодів кварталів та зон. Зазначені обставини унеможливують реалізувати права позивача на спадкування спадкового майна, внаслідок чого він просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, та неявки третіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 серпня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 6). Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 лютого 2013 року зазначено, що власником нерухомого майна у вигляді житлового будинку, розташованого в с. Братське, буд. 75, Михайлівського району Запорізької області є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем, зазначеного у свідоцтві майна, громадянина [PERSON], є його дружина [PERSON], яка проживає та зареєстрована в [INFO], 75, Михайлівського району, Запорізької області, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами та спорудженнями, що розташований в с. Братське, №75, Михайлівського району Запорізької області ( а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 лютого 2013 року зазначено, що власником нерухомого майна у вигляді земельної ділянки, розташованої в с. Братське, буд. 75, Михайлівського району Запорізької області є [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем, зазначеного у свідоцтві майна громадянина [PERSON], є його дружина [PERSON], яка проживає та зареєстрована в [INFO], 75, Михайлівського району, Запорізької області, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0.52 га ( а.с.10). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 00011№ 310, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.51 га в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради с.Братське, 75 для ведення особистого підсобного господарства ( ас. 11) Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 вересня 2016 року, власником земельної ділянки, кадастровий номер якої є 2323385500:08:003:0066, розташованої за адресою: Запорізька область, Михайлівський район. с. Братське, 75, площею 0, 2700 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства є [PERSON], який отримав вказану земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування [PERSON] сільською радою Михайлівського району Запорізької області ( а.с. 12) Згідно кадастрового плану земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки площею 0, 2700 га є 2323385500:08:003:0066 ( а.с. 13) Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 вересня 2016 року, власником земельної ділянки, кадастровий номер якої є 2323385500:08:003:0019, площею 0, 2500 га, розташованої за адресою: Запорізька область, Михайлівський район. с. Братське, 75, призначеної для ведення особистого селянського господарства є [PERSON], який отримав вказану земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування [PERSON] сільською радою Михайлівського району Запорізької області ( а.с. 15) Згідно кадастрового плану земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки площею 0, 2500 га є 2323385500:08:003:0019 ( а.с. 16). Відповідно до листа - розяснення приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], після спливу строку на прийняття спадщини, заявник за заповітом [PERSON] звернувся з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0, 52 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, кадастровий номер: 2323385500:08:003:0066, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, при отриманні правових документів на земельну ділянку зясувалося, що на земельній ділянці, площею 0, 52 га, розташований житловий будинок, згідно чинного законодавства, для житлового будинку повинна бути відведена земельна ділянка, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). Ця обставина унеможливує видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а тому [PERSON] рекомендовано звернутися до суду( а.с. 18). Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України , право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] Позивач [PERSON] оформити своє право на спадщину не може через ті обставини, що згідно чинного законодавства, для житлового будинку повинна бути відведена земельна ділянка, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказана обставина унеможливує видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved