Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Заступник військового прокурора Харківського гарнізону Банніков С.В. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що [PERSON] проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України у період з 01.08.2015 по 21.11.2016 на посаді курсанта, 01.08.2015 року був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) з відповідачем. Надалі, 21.11.2016 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і відповідачем був достроково розірваний, а відповідач був виключений із списків особового складу Академії наказом № 260 від 21.112016 року. Згідно розрахунку, фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача в Академії з дня його зарахування до Академії по день виключення зі списків особового складу, загальна сума склала 127 498,71 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Національної академії Національної гвардії України суму у розмірі 127498,71 гривень в якості відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі та на користь військової прокуратури Харківського гарнізону сплачений судовий збір у розмірі 1912,47 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, але на адресу суду надіслав заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність. Представник Міністерства внутрішніх справ до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника Національної академії Національної гвардії України надійшла заява про розгляд справи без участі представника, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який проживає у Краснодонському районі та з яким відсутній поштовий зв'язок, про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення в пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки (а.с.34). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України у період з 01.08.2015 року по 21.11.2016 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу ІІІ, діючого на той час «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем по справі 01.08.2015 року. Надалі, 21.11.2016 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і Відповідачем був достроково розірваний, а [PERSON] був виключений із списків особового складу Академії наказом начальника Академії від 21.11.2016 року № 260. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 та 4 вказаного порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. Академією відповідно до вимог порядку розрахунку були розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням [PERSON] в Академії з дня його зарахування до Академії подень виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 127498,71 грн. Отже, невідшкодування на користь Національної академії Національної гвардії України відповідачем суми витрат, пов'язаних з його утриманням в Академії, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини держбюджету. Оскільки, відповідач до суду не надав жодного доказу на підтвердження того, що ним було повністю сплачено витрати за навчання, таким чином, з відповідача [PERSON] на користь Національної академії Національної гвардії України підлягає стягненню вартість витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 127498,71 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому в зв'язку з повним задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved