Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 19.12.2013 року. В шлюбі в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вона була змушена виїхати проживати до своєї матері без дітей, оскільки відповідач не дозволив їх забрати. Діти проживають з відповідачем. Сини категорично налаштовані проти неї. Щоб визначити місце проживання малолітньої дочки з нею, вона зверталась до Луцької районної державної адміністрації, однак їй було відмовлено та визначено місце проживання [PERSON] з батьком. Вважає, що проживання дочки разом з нею буде відповідати інтересам дитини, оскільки дитина на даний час знаходиться в такому віці, коли материнська турбота їй більше потрібна, а спілкування з матір'ю сприятиме її повноцінному духовному ставленню та формуванню. Просить суд, визначити місцем проживання [PERSON] з нею в [ADDRESS]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд, позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача щодо проживання неповнолітньої дитини з матір'ю, просили суд в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи щодо заявленого позову покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 19 грудня 2013 року. В шлюбі в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що після розірвання шлюбу мати дітей переїхала проживати до своїх батьків, а діти залишились проживати з батьком [PERSON] Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року було проголошено Декларацію прав дитини, яку визнає держава Україна та дотримується її принципів. Так, батьки неповнолітньої дитини зобов'язані забезпечувати їй спеціальний режим, освіту і піклування, необхідні з огляду на її особистий стан, дитина повинна зростати в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості. Згідно вищезазначеного 6-го принципу Декларації малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Даючи аналіз наявного в матеріалах справи висновку служби у справах дітей Луцької районної адміністрації від 25.02.2014 року, затвердженого розпорядженням № 59 від 27 лютого 2014 року щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON], суд вважає, що такий висновок не містить достатніх обґрунтувань, а тому не погоджується з ним. Зокрема, він зроблений лише з урахуванням житлово-побутових умов, де мешкає батько дитини, інших переконливих доказів суду не надано. Між тим, [PERSON] потрібна материнська турбота, вона є однієї статі з матір'ю і з точки зору гігієни, її обслуговування в даний час, вона потребує материнської уваги, піклування, допомоги. Проте, батько дитини не обмежений у своєму праві на спілкування з малолітньою дитиною, турботи відносно дитини та участі у її вихованні. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що місце проживання [PERSON] слід визначити в [ADDRESS] з матір'ю [PERSON] При цьому, суд приймає до уваги досліджені доказами по справі та вважає, що дитина повинна проживати з матір'ю, яка піклується про її майбутнє (поставлена на облік для зарахування в дитячий навчальний заклад № 22, зарахована для відвідування в 2014 році в родинний центр "Кольровий песик").

Outcome: approved