Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

В березні 2016 року позивач звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення ним його прав, а також зобов'язань за кредитним договором та договором факторингу, укладеним з ПАТ «Платинум Банк». В судове засідання представник позивача не прибув, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи / а.с. 44, 45, 46, 48, 49, 51, 52, 53, 54 /, заявивши письмово про розгляд справи у його відсутність / а.с. 56, 57 /. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи за адресою, вказаною у позовній заяві / а.с. 41, 42, 47, 50, 51, 55 /, в судове засідання не з'явився повторно, про поважність причин неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, проти чого представник позивача не заперечував за змістом надісланого клопотання / а.с. 56 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 10 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" та відповідачем укладено кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника, за умовами якого відповідач отримав грошовий кредит у сумі 5737,10 гривень зі сплатою останнім відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на річних / а.с. 5 - 6 /. В подальшому на підставі відповідних договорів право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача, про що письмово інформувалася відповідач / а.с. 8, 18, 19, 21 - 23 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позову, первісний позикодавець виконав свої зобов'язання перед відповідачем / а.с. 9 - 17 /, а останній належним чином своїх зобов'язань за цим договором не виконує. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача. Відповідно до розрахунків позивача, наведених у позовній заяві, які суд визнає вірогідними, на час розгляду справи відповідач заборгував йому за основною сумою боргу 2862,72 гривни; 1457 гривень по процентам та комісією; 5296,25 гривень по пені за порушення графіку погашення заборгованості, а всього 9615 гривень 97 копійок, які на засадах диспозитивності судового процесу і просить стягнути позивач, зважаючи на його право за договором факторингу. За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем [PERSON] безпідставність вимог позивача не спростована з посиланням на належні та допустимі докази відповідно до приписів ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи в сумі 1378 гривень, у виді судового збору які документально підтверджені / а.с. 1 / та про стягнення яких заявлено у позові, підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача на підставі положень ст. 11, ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved