Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій [PERSON] на підставі ст.ст. 104, 105, 110 Сімейного кодексу України просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 29 грудня 2004 року Виконавчим комітетом Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, про що було зроблено актовий запис №16. На обґрунтування своїх вимог у заяві посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 29 грудня 2004 року Виконавчим комітетом Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області шлюбі. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сім'ї стали їхні різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує і наполягає на їх задоволенні. Крім того, просила судові витрати не стягувати з відповідача і після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши справу, з'ясувавши правові позиції сторін, вивчивши надані докази, даючи їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 29 грудня 2004 року Виконавчим комітетом Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, про що було зроблено актовий запис №16. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 15.05.2018 року (а.с. 7). Оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Жодна зі сторін не виявила намірів примирення за відсутності такого бажання, в зв'язку з чим суд переконаний в тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонам роз'яснюється, що згідно ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Документально підтвердженими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с.1). Однак позивач не наполягає на присудженні з відповідача такого відшкодування, заявивши, що не вважає за доцільне таке робити. На підставі викладеного,

Outcome: approved