Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що 02.11.2011 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]; з квітня 2016 року позивач та відповідач фактично припинили шлюбні стосунки і сумісно не проживають, оскільки відповідач не приймає участі у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сім»ї, допускає прояви сімейного насильства; з позивачем залишилася проживати неповнолітня дитина, яка повністю знаходиться на її утриманні, тому [PERSON] просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з"явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач свої вимоги підтримує та просить їх задовольнити; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]»; відповідач проти задоволення позову не заперечує. Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач 02.11.2011 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №159. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який разом з матір»ю проживає в [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 02.11.2011 року, копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 24.11.2011 року, довідкою вуличного комітету м.Бахмач Чернігівської області від 04.04.2016 року (а.с.5,6). Через несумісність характерів, різні погляди на життя, втрату почуття взаємоповаги та довіри стосунки між сторонами припинилися, вони не підтримують шлюбних відносин, з квітня 2016 року разом не проживають, шлюб між ними існує лише формально Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов в частині розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Також, судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з матір'ю в м.Бахмач Чернігівської області, по [ADDRESS]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча спроможний це робити, оскільки є особою працездатного віку та батьком дитини, безумовним обов»язком якого є участь в утриманні та вихованні сина. Відповідно до положень ст.18 „Конвенції про права дитини", батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача, відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у [PERSON] інших дітей та непрацездатних утриманців, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині, також підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищевикладене, належним чином підтверджені судові витрати позивача становлять 851.20 грн. (551.20 грн. - судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу та 300.00 грн. - витрати, пов»язані з наданням правової допомоги), які відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551.20 грн. (за розгляд позову в частині стягнення аліментів). На підставі викладеного,

Outcome: approved