Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2003 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. На даний час він не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що відповідач тривалий час, а саме з жовтня 2017 року не працює у зв'язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 10 січня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Рівне з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 10 січня 2003 року, про що зроблено запис за №8. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 23 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року в м.Рівне, про що зроблено відповідний запис за №1428. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що позивачем не подано до суду письмових доказів того, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти в розмірі, заявленому нею; не подано заперечення на відзив відповідача; згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб вбачається, що [PERSON] звільнений з роботи з 17 жовтня 2017 року та на даний час не працює, а також те, що сама позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідач на даний час не працює, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Однак, суд вважає за необхідне зменшити заявлений розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача до 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, що на даний час становить 930,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved