Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона 14 травня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. В позові зазначає, що в даний час вони разом як одна сім'я не проживають, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з наведеним, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі щомісячно по 800 грн., починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.7). Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданої Вільшанською селищною радою Кіровоградської області, [PERSON], 2013 року народження, проживає разом з позивачкою в смт. Вільшанка Кіровоградської області. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, а тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved