Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить ухвалити рішення про відібрання неповнолітніх дітей у відповідачів з позбавлення останніх батьківських прав, призначення дітям опікуна та стягнення з відповідачів на користь опікуна аліментів на утримання дітей. В обґрунтування заявленого представник позивача суду повідомила наступне. Відповідачі є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, жодним чином не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, духовним розвитком, матеріально не допомагають та не цікавляться життям дітей. Більше того, батько дітей, [PERSON] не проживає з дітьми та жодним чином не цікавиться їх життям. Мати дітей, [PERSON] , також не виконує свої батьківських обов`язків. У зв`язку з цим діти перебувають на обліку дітей, які потрапили у складні життєві обставини та залишилися без батьківського піклування. Вихованням та догляд за дітьми здійснюється їх бабусею - [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача направленою заявою позов підтримав та просив його задовольнити. Один з відповідачів, [PERSON] , направленою заявою дала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дітей, а справу просила розглядати без її участі. Підстави неявки в судове засідання іншого відповідача, [PERSON] , суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми відповідачів (а.с. 6-7). Діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). За цією ж адресою проживає бабуся дітей, [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, жодним чином не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, духовним розвитком, матеріально не допомагають та не цікавляться життям дітей. Саме бабуся і займається доглядом та вихованням дітей, що підтверджується її заявою від 26.07.2021 року (а.с. 16). Відповідно до наказу служби у справах дітей та сім`ї Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №53-од від 12.08.2021 року дітей влаштовано в сім`ю бабусі [PERSON] (а.с. 17). Рішенням виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №196 від 12.08.2021 року дітей відібрано у матері у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю (а.с. 18). Наказом служби у справах дітей та сім`ї Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №52-од від 9.08.2021 року дітей поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухилянням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с. 19). Відповідно до висновку служби у справах дітей та сім`ї Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №164 від 25.08.2021 року відібрання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері, призначення дітям опікуна та позбавлення батьківських прав відповідачів щодо таких дітей є доцільним (а.с. 13-14). [PERSON] дала згоду, а орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити останню опікуном щодо малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] створила для цього всі необхідні умови. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину (ч. ч. 1, 4 ст. 170 Сімейного Кодексу України). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено ознаки ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, яке має місце у разі, коли останні не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, у даному пункті Постанови Пленуму Верховного суду України звернуто увагу, що зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними виконання своїх батьківських обов`язків. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 56 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК України). Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Враховуючи вищевикладене, на основі з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідачі вихованням та утриманням дітей не займаються, не проявляють батьківської турботи та піклування про дітей, а отже свідомо нехтують своїми батьківським обов`язками. Судові витрати у справі в розмірі 1 816, 00 гривень слід стягнути з відповідачів на користь держави в дольовому порядку тобто по 908, 00 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved