Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що вона на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживала із спадкодавцем в будинку [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Міським РАЦС м.Кременчука 10.11.1959 року вона з 10 листопада 1959 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та їм на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,0552 га за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він, згідно з законом, буде мати право, заповів [PERSON] .. Проте [PERSON] заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подав, за продовженням строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в суд не звертався, і звертатися не буде, постійно із спадкодавцем не проживав на час відкриття спадщини. Подав до нотаріуса заяву, відповідно до якої вважає себе таким спадкоємцем, що не прийняв спадщину. Вона звернулася до державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , що належать померлому [INFO] [PERSON] .. Однак постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. від 17.07.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що належить її чоловікові [PERSON] , померлому [INFO] , спадкоємцем не подано рішення суду, згідно ст. 1264 ЦК України, яким встановлено факт проживання однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. На час смерті чоловіка її місце проживання у встановленому законом порядку було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , при цьому з 10.10.1959 року та по час смерті чоловіка [PERSON] , вона та чоловік постійно проживали за адресою: [ADDRESS] та за вказаною адресою у встановленому законом порядку було зареєстровано місце проживання її чоловіка [PERSON] .. На день смерті вона проживала разом із ним за вищевказаною адресою, разом вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, що також підтверджується рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.07.2019 у справі № 537/2114/19, яке набрала законної сили та яке має преюдеційне значення. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення, оскільки з його встановленням пов`язана можливість реалізації права на спадщину, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, що в ній зазначені, суду пояснила, що [PERSON] , який помер [INFO] її чоловік. Її тітка залишила їй у спадок квартиру [ADDRESS] . З метою оплати комунальних послуг, що надаються до вказаної квартири, вона зареєструвала її місце проживання за вказаною адресою, хоч з 10.10.1959 року та по час смерті її чоловіка [PERSON] , вона з чоловіком постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . Вона доглядала за чоловіком, який хворів, перебувала з ним у лікарні та отримувала державну допомогу за догляд за чоловіком. Коли вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало її чоловікові, їй було відмовлено, оскільки не підтверджено факт їх спільного проживання. Представник заінтересованої особи - Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча завчасно подав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі та винести рішення на розсуд суду. Суд вважає, що в справі достатньо доказів для її розгляду без участі заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~\~Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Міським РАЦС м.Кременчука 10.11.1959 року, позивач [PERSON] з 10 листопада 1959 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,0552 га за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №281 від 03 березня 2000 року, Державним актом на право приватної власності на землю серії ПЛ №1571, виданого Кременчуцькою міською Радою народних депутатів 17 квітня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів від 03.03.2000 р. №281, Державним актом на право приватної власності на землю серії ПЛ №1572, виданого Кременчуцькою міською Радою народних депутатів 17 квітня 2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів від 03.03.2000 р. №281. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 20 лютого 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Згідно заповіту від 12 квітня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О. та зареєстрованого в реєстрі за №3-471, [PERSON] усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він, згідно з законом, буде мати право, заповів [PERSON] .. Як вбачається з заяви [PERSON] , яка посвідчена 03.04.2019 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори за р.№2 307, останній зазначив, що він, як спадкоємець за заповітом, посвідченим Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 12 квітня 2007 року зареєстрований за №3-471, заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подав, за продовженням строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в суд не звертався, і звертатися не буде, постійно із спадкодавцем не проживав на час відкриття спадщини. Тому відповідно до ст.1272 Цивільного кодексу України, вважає себе таким спадкоємцем, що не прийняв спадщину. [PERSON] , як спадкоємець за законом після померлого [INFO] [PERSON] , звернулася до державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , що належать померлому [INFO] [PERSON] .. Постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. від 03.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що належить її чоловікові [PERSON] , померлому [INFO] , оскільки [PERSON] у строк до шести місяців з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини не подала та не подала документи і не довела факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом, відповідно до якого просила ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 липня 2019 року в задоволені позовних вимог [PERSON] до Кременчуцької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. 17 липня 2019 року [PERSON] , як спадкоємець за законом після померлого [INFO] [PERSON] , повторно звернулася до державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , що належать померлому [INFO] [PERSON] .. Постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. від 17 липня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що належить її чоловікові [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з ненаданням рішення суду, яким згідно ст.1264 ЦК України встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю не менш 5 років до часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.2 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Як вбачається із паспорту громадянина України серії [NUMBER] , який видано на ім`я заявника, місце проживання [PERSON] з 26.11.1996 року було зареєстровано у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] . З 02.08.2008 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] . З 12.12.2008 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] . З 27.02.2018 року місце проживання [PERSON] зареєстровано у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] . Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 1984 року вона постійно проживає за адресою: [ADDRESS] та з цього часу вона знайома із [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , із якими вона постійно спілкувалась та які проживали у будинку [ADDRESS] , що знаходиться неподалік від її будинку. Протягом вказаного часу, в тому числі і на день смерті [PERSON] , який помер у 2018 році, [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 1984 року вона постійно проживає за адресою: [ADDRESS] та з цього часу вона знайома із [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , із якими вона та її чоловік постійно спілкувались та які проживали у будинку [ADDRESS] , що знаходиться неподалік від її будинку. Протягом вказаного часу, в тому числі і на день смерті [PERSON] , який помер у 2018 році, [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] і підстави для встановлення такого факту є, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved