Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них народилася донька Злата, [INFO], проте спільне життя не склалося. На даний час вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. Також позивач просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - Безвощук. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала за обставин, викладених в позовній заяві та пояснила, що з червня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільне господарство. В кожного з них своє особисте життя. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердив обставини щодо припинення шлюбних стосунків з [PERSON], а також щодо неможливості примирення з позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Безвощук). Від спільного проживання сторін в них народилася донька Злата, [INFO], яка є неповнолітньою. З червня 2016 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини визнані сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ №072009 від 10.10.2010 (а.с. 8) та свідоцтвом про народження дитини серія І-БВ №188023 від 12.09.2012 (а.с. 4). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України). Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Позивач у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з «Безвощук» на «Горобняк» (а.с.8). Зі змісту позовної заяви вбачається, що остання просить суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Безвощук» (а.с. 3). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині відновення її дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved