Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Оксанинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] року в с. Оксанина Уманського району Черкаської області помер її батько [PERSON], який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON], на підставі рішення сесії Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, за №4-1 від 19.09.2002 року, була передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,3915 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія номер III - ЧР № 000896, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №146. За час життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Оксанинською сільською радою Уманського району Черкаської області 06.12.2006 року, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось позивачу [PERSON]. Дружина покійного [PERSON], мати позивача [PERSON], від своєї частки спадщини, після смерті чоловіка, відмовилась на користь позивача, що підтверджується відповідною заявою від 30.10.2013 року. На даний час заповіт не змінений та не відмінений. Крім позивача інших спадкоємців на майно померлого не має. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на майно, а саме земельну ділянку, площею 4,3915 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, та належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія номер III - ЧР № 000896, виданого Оксанинською сільською радою Уманського району Черкаської області 5 грудня 2002 року, на підставі рішення сесії Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, за № 4-1 від 19.09.2002 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №146. Під час видачі вказаного Державного акту на право приватної власності на землю, була допущена помилка, а саме замість по батькові [PERSON] - написано по батькові [PERSON], чим порушено п.2.9. «Інструкції про порядок складання, видачі та зберігання державних актів на право приватної власності на землю....», затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року за №43. Після смерті батька - [PERSON], позивач прийняла спадщину, шляхом подання відповідної заяви про прийняття спадщини, до Уманської районної державної нотаріальної контори. Як спадкоємець за заповітом, вона звернулась до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на вказану земельну ділянку, але через відсутність правильно оформленого Державного акту на право приватної власності на землю, та Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.03.2014 року. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулась до управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області із заявою, про видачу витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 4,3915 га., на ім'я померлого [PERSON], але їй у його видачі було відмовлено, так як витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на померлу особу не видається, та було рекомендовано звернутись з відповідною позовною заявою до суду. Вказане підтверджується довідкою управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області від 16.07.2014 року. Таким чином, у позивача склалась ситуація, що для оформлення спадщини необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, а для отримання вказаного свідоцтва необхідно зареєструвати право власності. Зареєструвати ж право власності на померлого громадянина неможливо. Тому, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки в неї, як спадкоємця, немає можливості встановити право власності на майно в іншому порядку. Позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Від Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області попередньо надійшов лист про розгляд справи у відсутність представника, позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку позивача, враховуючи процесуальну позицію відповідача, дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] був батьком позивача [PERSON] згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12 лютого 1958 року.(а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть від [INFO] року серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а.с.8). Згідно інвентаризаційної оцінки вартість земельної ділянки, яка є предметом позову становить 125426,16 грн. (а.с.13). Відповідно до інформаційної довідки Уманської районної державної нотаріальної контори від 29.07.2014 року після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, заведена спадкова справа № 577 за 2013 рік, на підставі поданої позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини, заяв про відмову від прийняття спадщини, поданих [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.20). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки про відмову від спадщини позивач [PERSON] не заявляла, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані на законі та підтверджуються: паспортом громадянина України, свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про смерть спадкоємця, копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією заповіту від 06.12.2006 року, копією державного акту на право приватної власності на землю серія III - ЧР № 000896, виданого Оксанинською сільською радою Уманського району Черкаської області 5 грудня 2002 року, довідкою про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, листом управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, а тому підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved