Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю: «Кернел Трейд», про поділ майна подружжя, в якому просила поділити майно, придбане під час шлюбу, виділивши їй в натурі та визнати за нею право приватної власності на: - ? частку комплексу (промбаза), розташованого по [ADDRESS]; - ? частку комплексу (1-черга хлібоприймального пункту), розташованого по [ADDRESS]; - ? частку земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS]; - автомобіль КАМАЗ 5320, 1988 р/в, н/з [NUMBER]; - причіп ГКБ 8350, 1982 р/в н/з [NUMBER]. 21.11.2014 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву (а.с.93-95), якою просила: - визнати комплекс промбаза, який розташований по [ADDRESS] та складається з: склад-літ.В, загальною площею 199,0 кв.м., складу-літ. Г, загальною площею-589,1 кв.м., гараж-літ.Д, загальною площею-142, З кв. м., адміністративно-побутового комплексу «Є» загальною площею-952,5 кв.м., КПП-літ.З, загальною площею-66, 4 кв.м., навіс-літ.З, загальною площею-110,4 кв.м., склад І. загальною площею-407, 9 кв.м., ТП-літ Л, загальною площею-52,2 кв.м., колодязь «к», грязевідстійник «яі», зливна яма «я2», І-покриття, II-покриття, ІІІ-покриття, ІУ-освітлювальна мачта, №1-8 огорожі спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - визнати за нею право власності на ? комплексу промбаза, який розташований по [ADDRESS] та складається з: склад-літ.В, загальною площею 199,0 кв.м., складу-літ. Г, загальною площею-589,1 кв.м., гараж-літ.Д, загальною площею-142, 3 кв. м., адміністративно-побутового комплексу «Є» загальною площею-952,5 кв.м., КПП-літ.З, загальною площею-66, 4 кв.м., навіс-літ.З, загальною площею-110,4 кв.м., склад І. загальною площею-407, 9 кв.м., ТП-літ Л, загальною площею-52,2 кв.м., колодязь «к», грязевідстійник «яі», зливна яма «я2», І-покриття, ІІ-покриття, ІІІ-покриття, ІУ-освітлювальна мачта, №1-8 огорожі; - визнати автомобіль КАМАЗ 5320, 1988 р/в, н/з [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - визнати за нею право власності на ? автомобіля КАМАЗ 5320,1988 р/в, н/з [NUMBER]; - визнати автомобіль КАМАЗ 5320, 1982 р/в, н/з [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - визнати за нею право власності на ? автомобіля КАМАЗ 5320, 1982 р/в, н/з [NUMBER]; - визнати причіп ГКБ 8350, 1982 р/в, н/з [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - визнати за нею право власності на ? причіпу ГКБ 8350, 1982 р/в, н/з [NUMBER]; - визнати причіп ГКБ 8350, 1982 р/в, н/з [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - визнати за нею право власності на ? причіпу ГКБ 8350, 1982 р/в, н/з [NUMBER]. В обґрунтування свого позову, в остаточній редакції від 21.11.2014 року, позивач зазначає, що 03.12.1988 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.11.2005 року було розірвано. Втім, не зважаючи на розірвання шлюбу, сторони в період з 2006 року по 2008 рік фактично поновили шлюбні відносини, вели спільне господарство. За період спільного сімейного життя сторони придбали наступне майно: - комплекс (промбаза) по [ADDRESS], який належав їм на підставі свідоцтва про право власності від 04.04.2003 року, що складається з: склад - літ.В, загальною площею 199,0 кв.м., склад - літ.Г, загальною площею 589,1 кв.м., гараж - літ.Д, загальною площею - 142,3 кв.м., адміністративно-побутового комплексу «Є», загальною площею 952,5 кв.м., КПП - літ.З, загальною площею 66,4 кв.м, склад -літ.Г, загальною площею 110,4 кв.м., склад - літ.І, загальною площею 407,9 кв.м., ТП - літ Л, загальною площею 52,2 кв.м., колодязь «к», грязевідстійник «яі», зливна яма «я2», 1 - покриття, II - покриття, III - покриття, IV - освітлювальна мачта, № 1-8 огорожі, розташованого за адресою: [ADDRESS]; - автомобіль КАМАЗ 5320, 1988 р/в, н/з [NUMBER] 80 000,00 грн.; - автомобіль КАМАЗ 5320, 1982 р/в, н/з [NUMBER] 90 000,00 грн.; - причіп ГКБ 8350, 1982 р/в, н/з [NUMBER] 55 000,00 грн.; - причіп ГКБ 8350, 1982 р/в, н/з [NUMBER] 55 000,00 грн. В даний час між сторонами згоди щодо користування і розпорядження спільно нажитим майном досягнуто не було, у зв'язку з чим [PERSON] вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи - ТОВ «Кернел Трейд» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 03.12.1988 року зареєстрували шлюб (а.с.19). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно Інформаційної довідки КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 49765 від 07-07-05 за [PERSON] зареєстроване право власності на комплекс, розташований по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 12.07.2004 року, виданого згідно рішення виконкому Новомосковської міської ради депутатів №414/1 від 16.06.2004 року, та ? частки комплексу розташованого по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 04.04.2003 року, що видано згідно рішення виконкому Новомосковської міської ради депутатів №151 від 04.03.2003 року (а.с.9). Суду надано копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ № [NUMBER], з якого вбачається, що автомобіль КАМАЗ 5320, 1988 р/в, н/з [NUMBER] належить [PERSON] на підставі біржової угоди № 193491 від 18.09.2001 року (а.с.13). Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № [NUMBER] [PERSON] належить причіп ГКБ 8350, 1982 р/в, н/з [NUMBER] (а.с.13). Суду надано також копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ № [NUMBER], з якого вбачається, що автомобіль КАМАЗ 5320, 1982 р/в, н/з [NUMBER] належить [PERSON] на підставі біржової угоди № 226813 від 25.04.2002 року (а.с.13). Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № [NUMBER] [PERSON] належить причіп ГКБ 8350, 1982 р/в н/з [NUMBER] належить [PERSON] згідно довідки-рахунка № МОЛ303583 від 12.11.2001 року (а.с.13). Дані обставини підтверджуються довідкою Новомосковського ЦНП № 1209 підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 25.10.2014 року, згідно якого вищевказані транспорті засоби зареєстровані за [PERSON] (а.с.78-82). У відповідності до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. У зв'язку з цим, незалежно від того, чий дохід був основним в сім'ї, майно, придбане [PERSON] та [PERSON] в період зареєстрованого шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і вони обидва мають рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Факт того, що спірне нерухоме майно і транспортні засоби були придбані сторонами в період зареєстрованого шлюбу встановлений судом. Судом також встановлено, що 24.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким комплекс (промбаза) по [ADDRESS] було передано в іпотеку банку для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Інтер Плюс» за кредитним договором від 24.10.2007 року. 17.03.2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на майно, передане в іпотеку за договором іпотеки від 24.10.2007 року. 14.05.2009 року державним виконавцем ДВС ГУЮ в Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого напису. 27.07.2009 року Дніпропетровським аукціонним центром Державної акціонерної компанії "Національна мережа аукціонних центрів" були проведені прилюдні торги з реалізації майна, яке належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], переможцем яких стало ТОВ «Кернел Трейд». Тобто за ТОВ «Кернел Трейд» було зареєстровано право власності на комплекс (промбаза) по [ADDRESS] за результатами прилюдних торгів (а.с.52-60). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.05.2012 року, позов [PERSON] до ВАТ КБ «Надра», [PERSON], ТОВ «Інтер Плюс», третя особа -ТОВ «Кернел Трейд», про визнання договору іпотеки недійсним задоволено частково, визнано недійсним договір іпотеки, укладений 24.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], в частині передачі в іпотеку комплексу по вул.Тургенева,16 в м.Новомосковську Дніпропетровської області (а.с.52-60). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року залишено без змін Рішення Новомосковського міськрайонного суду від 01 липня 2013 року в частині визнання такими, що не відбулися прилюдних торгів від 27 липня 2009 року по продажу комплексу промбаза, розташованого в Дніпропетровській області, м.Новомосковськ, вул.Тургєнєва, 16; визнання недійсним Акту від 30 листопада 2009 року про проведення реалізації комплексу промбаза; визнання недійсним свідоцтва про право власності на комплекс промбаза, виданого на підставі Акту про проведення прилюдних торгів від 30 листопада 2009 року на ім'я ТОВ «Кернел Трейд»; скасування державної реєстрації права власності на комплекс за ТОВ «Кернел Трейд»; визнанні таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.52-60). Таким чином, підстава - договір іпотеки, який слугував для продажу комплексу (промбаза) по [ADDRESS], з прилюдних торгів, відпала внаслідок визнання договору іпотеки в цій частині недійсним, а тому всі дії, які були вчинені на підставі вказаного договору іпотеки щодо комплексу, в тому числі набуття права власності на даний комплекс ТОВ «Кернел Трейд», є безпідставними. Більш того, як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24709164 від 25.07.2014 року, реєстрація права власності на комплекс (промбаза) по [ADDRESS] за ТОВ «Кернел Трейд» скасована (а.с.89). Тому, суд вважає, що дане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Згідно із ст.ст. 69, 79 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення законодавства щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального розподілу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Судом встановлено, що спірне майно було придбане сторонами в період зареєстрованого шлюбу. Сторонами не надано суду доказів, які б спростовували цю обставину. Наявність будь-якої домовленості або шлюбного договору між сторонами судом не встановлено. Тому, суд приходить до висновку про те, що вищевказане нерухоме майно і транспорті засоби є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], їх частки в цьому майні слід визнати рівними. Тому, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що в разі неможливості поділу спірних комплексу (промбаза) по [ADDRESS], автомобіля КАМАЗ 5320, 1988 р/в, н/з [NUMBER], причіпа ГКБ 8350, 1982 р/в н/з [NUMBER] в натурі на ідеально рівні частини, або у разі неможливості спільного володіння і користування майном, кожен з них не позбавлений права звернутися до суду з позовом про припинення права особи на частку у спільному майні. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та на ІТЗ у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved