Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва [NUMBER] від 25.07.1978 року, виданого Дніпропетровським професійно-торговим училищем Управління торгівлі УРСР. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що вона звернулась до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Дніпрі із заявою про призначення їй пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення». Під час вивчення поданих нею документів працівником Пенсійного фонду було виявлено помилку у написанні її прізвища у свідоцтві [NUMBER] від 25.07.1978 року, виданого Дніпропетровським професійно-торговим училищем Управління торгівлі УРСР, замість правильного на російській мові «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». У своїй заяві [PERSON] зазначила, що вказана помилка позбавляє можливості зарахувати їй до стажу термін навчання у Дніпропетровському професійно-торговому училищі у період з 1977 року по 1978 рік, про що повідомлено їй листом-відмовою від 18.05.2018 року №К 7155-18 року. На звернення заявниці до Коледжу економіки та бізнесу Дніпропетровського національного університету ім.О.Гончара, який є правонаступником Дніпропетровського професійного-торгівельного училища, нею було отримано архівну довідку №10 від 19.03.2018 року, згідно якої зазначено, що дійсно «[PERSON]» навчалась в Дніпропетровську професійно-торговому училищі Управління торгівлі Дніпропетровського облвиконкому з 01.09.1977 року по 25.07.1978 року. Заявниця зазначила, що виявлені розбіжності у написанні її прізвища є слідством помилки, яку вона помітила лише після звернення до Управління пенсійного фонду, посилаючись на те, що у свідоцтві [NUMBER] від 25.07.1978 року, виданим Дніпропетровським професійно-торговим училищем Управління торгівлі УРСР прізвище заявниці зазначено на російській мові, як «[PERSON]» замість правильного зазначення «[PERSON]», що виключає можливість зарахувати до її трудового стажу термін навчання у Дніпропетровському професійно-торговому училищі за період з 1977 року по 1978 рік Правильне написання її прізвища на російській мові «[PERSON]» підтверджується: свідоцтвом про народження від 25.03.1960 року, актовий запис №401, в якому вона по-батькові зазначена на російській мові, як «[PERSON]», відомостями трудової книжки [NUMBER], та іншими документами. Враховуючи вищевикладене заявниця просила суд встановити факт належності їй свідоцтва [NUMBER] від 25.07.1978 року, виданого Дніпропетровським професійно-торговим училищем Управління торгівлі УРСР на ім'я російською мовою «[PERSON]». Заявниця у судове засідання не з'явилась, заявлені вимоги підтримала, просила суд задовольнити заяву та розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Лівобережного відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, проти заявлених вимог не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву від 20.06.2018 року. Наданими письмовими поясненнями від 20.06.2018 року зазначив, що 07.05.2018 року заявниця звернулась до Управління на особистий прийом з питанням щодо визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Під час розгляду документів на вимогу пункту 4.2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) пенсії, були встановлені розбіжності в документах у написанні по-батькові, замість вірного зазначення на другій сторінці паспорту російською мовою по батькові «[PERSON]», у свідоцтві про навчання, де зазначено російською мовою, - «[PERSON]», на що листом Управління від 18.05.2018 року №К 7155-18 року заявницю було повідомлено про неможливість зарахування періоду навчання з 01.09.1977 року по 22.07.1978 рік у зв'язку з виявленими розбіжностями в документах. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що заявниця 07.05.2018 року звернулась до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Дніпрі із заявою про призначення їй пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення». Під час вивчення поданих нею документів було виявлено помилку у написанні її прізвища у свідоцтві [NUMBER] від 25.07.1978 року, виданого Дніпропетровським професійно-торговим училищем Управління торгівлі УРСР, в якому невірно зазначено по-батькові заявниці на російській мові, як «[PERSON]». Листом Лівобережного відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.05.2018 року №К 7155-18 року заявницю було повідомлено про неможливість зарахування періоду навчання з 01.09.1977 року по 22.07.1978 року у зв'язку з виявленими розбіжностями в документах. Відповідно до п.4.2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 при прийомі документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обгрунтованість їх видачі. Відповідно до п.1.7 Порядку якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох днів із дня повідомлення про необхідність їх подання, пенсія перераховується зі строків передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно зі ст.24 цього Закону страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Пунктом 2.1 Порядку встановлено, що стаж, набутий до 01.01.2004 року, підтверджується документами про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Факт належності свідоцтва [NUMBER] від 25.07.1978 року, виданого Дніпропетровським професійно-торговим училищем Управління торгівлі УРСР, заявниці [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження від 25.03.1960 року, актовий запис №401, трудовою книжкою [NUMBER], ідентифікаційним номером, виданим державною податковою інспекцією Амур-Нижньодніпровського району, паспортом громадянки України [NUMBER] від 05.01.1998 року, виданим Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, згідно з якими її по-батькові правильно зазначено на російській мові «[PERSON]», що в перекладі на українську є «[PERSON]». Оскільки встановлення даного факту заявниці необхідно для реалізації права на пенсійне забезпечення, тому суд вважає встановити факт належності [PERSON] свідоцтва [NUMBER] від 25.07.1978 року, виданого «[PERSON]» Дніпропетровським професійно-торговим училищем Управління торгівлі УРСР. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved