Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Трускавецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у місті Фрегезія Пінзіу, район Пінєл, Португальська Республіка помер її син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] за 2020 рік, дата реєстрації: 06 жовтня 2020 року, процес № 1275/2020. Після смерті сина, відкрилася спадщина на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на праві приватної, спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 січня 2001 року відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому згідно розпорядження (наказу) № 44 від 26.01.2001 року. Право власності зареєстровано у Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації і записано у реєстрову книгу за № 4973. У зв`язку з великою відстанню між її місцем проживання (м. Кременчук Полтавської області) і місцем знаходження спадкового майна (м. Трускавець Львівської області) та з хворобою, неможливістю самостійно пересуватися, похилим віком (85 років), позивачка не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини, в установлений законом термін. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивачка звернулася до нотаріуса, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не надано відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть № [NUMBER] за 2020 рік, яка знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на праві приватної, спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, копія якого знаходиться в матеріалах справи, виданого 26 січня 2001 року відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому згідно розпорядження (наказу) № 44 від 26.01.2001 року. Право власності зареєстровано у Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації і записано у реєстрову книгу за № 4973. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем пергої черги, оскільки є матір`ю спадкодавця, про що свідчить відповідь приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу № 38/01-16 від 10.04.2021 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи та у якій зазначено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд вважає, що позивачка пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з значною відстанню між її місцем проживання - м. Кременчук Полтавської області і місцем знаходження спадкового майна - м. Трускавець Львівської області та у зв`язку з похилим віком - 85 років. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй Постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини, позивачка не встигла своєчасно реалізувати свої спадкові права через велику відстань між місцем її постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна. Цю обставину суд вважає достатньо вагомою причиною, яка перешкодила позивачці своєчасно особисто звернутися до нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено частиною 2 статті 1269 Цивільного кодексу України, у встановлений шестимісячний строк. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач не скористався своїм правом та не надав суду відзиву на позовну заяву, а отже будь-який спір з приводу оформлення спадкових прав відсутній. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов є підставним і обґрунтованим, а тому його слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved