Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

[PERSON] \~ \~ \~ \~звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 27.12.2011року між нею та відповідачем укладеного договір довічного утримання, згідно умов якого позивачем передано у власність відповідача квартиру [ADDRESS] , взамін чого [PERSON] зобов`язалася забезпечити позивача утриманням та доглядом довічно, а саме: відповідач зобов`язалася забезпечувати позивача утриманням та доглядом довічно, зокрема забезпечити харчуванням, необхідною допомогою, включаючи і медичну, вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення позивача всіма засобами домашнього вжитку. \~ \~ \~ \~Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань по договору довічного утримання (догляду) не виконує, оскільки неодноразово виїжджала за межі України у Італію під час дії договору. Для забезпечення нормальних умов для свого існування та проживання [PERSON] змушена була звертатися по допомогу до інших людей, тому позивач просить суд розірвати договір довічного утримання. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з"явилася, однак надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з"явилася, однак надала заяву згідно позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти розірвання договору. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Суд, дослідивши інші матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І. за реєсром №2203. Згідно умов вказаного договору позивачем передано у власність відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а відповідач зобов`язалася надавати позивачу [PERSON] та [PERSON] довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду, а саме: забезпечувати харчуванням, необхідною допомогою, включаючи і медичну, вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення позивача всіма засобами, предметами домашнього вжитку. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором довічного утримання. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Згідно витягу №33284715 від 24.02.2012 року про державну реєстрацію прав, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання ВРП 090433 від 27.12.2011 року. Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з п.1 ч.1ст.755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Згідно з ч.1ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Таким чином, виходячи із засад справедливості, беручи до уваги похилий вік позивача, стан її здоров`я, скрутний матеріальний стан, відсутність з боку відповідача [PERSON] будь-яких дій, що би свідчили про виконання умов договору довічного утримання, суд вважає за необхідне розірвати договір довічного утримання, який було укладено 27.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І. за реєсром №2203. Крім того, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідачана користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved