Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , який уточнила до початку розгляду справи по суті 08.08.2018 року та просить визнати об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя наступне майно: будівельні матеріали та роботи, витрачені на будівництво житлового будинку літ.Н з мансардним поверхом літ.Мс та прибудови літ «а» до житлового будинку літ.А в домоволодінні, яке знаходиться по [ADDRESS], вартістю 401 379 грн.; ремонтно - відновлювальні роботи і використані матеріали, витрачені на проведення ремонту в житловому будинку та домоволодінні по [ADDRESS], вартістю 288 303,00 грн.; транспортний засіб марки OPEL OMEGA,1990 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 22 425 грн. А також стягнути з відповідача грошову компенсацію за належну їй ? частку по нерухомому майну в сумі 344 841 грн. та ? частку в транспортному засобі в сумі 10 000 грн., різницю в частках по рухомому майну в сумі 23 011, 25 грн., яке вони поділили між собою добровільно, що підтверджується Актом від 30.11.2017 року . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 28.02.2000 року по 04.09.2017 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Після одруження поселились проживати в господарстві батьків відповідача, що по [ADDRESS], а з 08.11.2011 року зареєструвалась за вказаною адресою. Після смерті батька [INFO] право власності на зазначене майно було оформлене на [PERSON] в порядку спадкування за законом. Вона працювала спершу на Чернівецькому гумово-взуттєвому заводі, з 2006 року - молодшою медсестрою в Обласній клінічній лікарні. Відповідач працював в колгоспі шофером, згодом в Кіцманському РЕМ шофером, у компанії «Трансмост» шофером, згодом протягом одного року перебував на заробітках в Росії. Всі зароблені кошти вони вкладали в ремонт будинку, господарських споруд, благоустрій та будівництво нового будинку по [ADDRESS]. Враховуючи те, що в належному відповідачеві господарстві подружжям спільно за час шлюбу проведено цілий ряд покращень, що підтверджується висновком експертизи, а також самочинно збудовано житловий будинок, який неможливо відокремити від господарства, а тому просить суд про стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації за належну їй ? частку по нерухомому майну. Що стосується спільно придбаного рухомого майна, то спір з цього приводу між ними вирішено добровільно, між ними було поділено рухоме майно та виділено їй майна на загальну суму 80 250 грн., [PERSON] виділено рухомого майна на загальну суму 126 272,50 грн. та спільно вирішено, що різниця в частках у вартості рухомого майна підлягає стягненню в судовому порядку, що стверджується актом від 30.11.2017 року. Крім того, за період спільного проживання колишнім подружжям був придбаний транспортний засіб марки OPEL OMEGA,1990 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 44 850 грн., який зареєстрований за відповідачем. Однак, у зв'язку з тим, що автомобіль є неподільною річчю та місце його перебування їй невідоме, просить суд залишити транспортний засіб у користуванні [PERSON], а їй присудити грошову компенсацію за ? його частку в сумі 22 425 грн. В судовому засідання представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві . Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Вказав, що під час спільного перебування у шлюбі колишнім подружжям [PERSON] витрачено 689 682 грн. спільних коштів , що включає вартість будівельних матеріалів, використаних на будівництво житлового будинку літ.Н з мансардним поверхом літ.Мс та прибудови літ «а» до житлового будинку літ.А в домоволодінні, а також вартість ремонтно - відновлювальні роботи і використані матеріали, витрачені на проведення ремонту в житловому будинку та домоволодінні яке знаходиться по [ADDRESS]. У зв'язку із чим погоджується , що позивачу підлягає компенсації половина в розмірі 344 841 грн. Враховуючи те, що після розподілу рухомого майна у відповідача залишилось майно, яке має більшу вартість, ніж нерухоме майно, яке було передано позивачу, то відповідно він визнає, що позивачу підлягає відшкодування різниця в частках по рухомому майну в сумі 23 011, 25 грн. Разом з тим, представник відповідача зазначив, що за час спільного проживання в 2010 році відповідачем був проданий транспортний засіб OPEL OMEGA,1990 року випуску по довіреності за 20 000 грн., а тому рахує, що тільки дійсна вартість за яку було відчужено автомобіль, а це - 20 000 грн., може бути розділено між сторонами, а тому погоджується компенсувати [PERSON] половину його вартості в сумі 10 000 грн. Представник позивача [PERSON] висловила свою згоду, щоб встановити вартість спільно придбаного автомобіля OPEL OMEGA,1990 року випуску, державний номер [NUMBER], який відчужений відповідачем по дорученню, в сумі 20 000 грн. При цьому погодилась на компенсацію позивачу за ? частку вказаного автомобіля в сумі 10 000 грн. Представники сторін добровільно погодили між собою, що судові витрати, які кожен із сторін поніс у зв'язку із розглядом справи - залишити за сторонами. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2000 року. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 15.09.2017 року (а.с. 10). У відповідності до Свідоцтва про право власності за законом від 05.05.2005 року ВСВ 725215, виданого в.о. державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори Балковим М.М., Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорту на майно, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, за адресою: [ADDRESS]. (а.с.12-24). Відповідно до листа № 31/24/12-4375 від 15.09.2017 року Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області територіального сервісного центру №7342, повідомлено, що за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб OPEL OMEGA,1990 року випуску, державний номер [NUMBER]. (а.с.25) Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласнику праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду( ч. 2 ст. 370 ЦК України). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. В судовому засіданні сторони не заперечували, що об'єкти нерухомості, про які йдеться в позовній заяві, будівельні матеріали та роботи, витрачені на будівництво житлового будинку, що за адресою [ADDRESS], а також автомобіль OPEL OMEGA,1990 року випуску, державний номер [NUMBER], являються об'єктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], так як придбане за час перебування сторін у шлюбі, їх спільного проживання, ведення спільного господарства за кошти подружжя та в інтересах сім`ї. Враховуючи вищенаведене, докази на які посилаються сторони у справі,суд вважає, що поділ спільного майна подружжя слід здійснювати за правилами, встановленими статтями 69 - 72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна та грошова компенсація, що підлягає стягнення, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його ринкової вартості на час розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові № 11 від 21.12.2007 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Із висновку №285 від 08.05.2018 року судової інженерно-технічної експертизи СП «Західно-Українського Експертно Консультативного Центру» вбачається: 1.Ринкова вартість житлового будинку з належними до нього надвірними господарським будівлями і спорудами, що по [ADDRESS], станом на 05.05.2005 року (час спадкування) складає 36 810 грн. 2. Ринкова вартість житлового будинку з належними до нього надвірними господарським будівлями і спорудами, що по [ADDRESS], станом на день обстеження складає 639 487 грн. 3. Загальна вартість будівельних матеріалів, витрачених на будівництво житлового будинку літ.Н з мансардним поверхом літ.Мс та прибудови літ «а» до житлового будинку літ.А в домоволодінні, яке знаходиться по [ADDRESS], та робіт в цінах станом на 25.04.2018 року наведена в локальному кошторисі №2-1-1 на їх будівництво складає 401 379 грн. 4. Загальна вартість ремонтно - відновлювальні роботи і використаних матеріалів, витрачених на проведення ремонту в житловому будинку та домоволодінні по [ADDRESS], становить 288 303, грн. (а.с.83-121). Вартість спільного автомобіля OPEL OMEGA,1990 року випуску, державний номер [NUMBER], сторонами погоджена між собою та визначена в сумі 20 000 грн. Відповідно до ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснено у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову це спрямована на припинення цивільного процесу безумовна згода відповідача виконати матеріально-правові вимоги позивачу, виражена у встановленій законом процесуальній формі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю. Щодо судових витрат, то сторони погодили між собою, що судові витрати, які кожен із сторін поніс у зв'язку із розглядом справи і які документально підтверджені, слід залишити за сторонами. На підставі ст.ст. 69-72 Сімейного кодексу України, ст.372 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, постанови пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»,

Outcome: approved