Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2.92 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 15 жовтня 1996 року, виданого селянською спілкою «Стрипа» с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області, оскільки нотаріусом їй не видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У судове засідання позивач не з`явилась, її представник [PERSON] також у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог із мотивів, викладених у позові. Відповідач Золотниківська сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. [PERSON] є рідною тіткою позивача по лінії матері. 16 вересня 1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла належне їй усе майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності селянської спілки «Стрипа» с.Соснів Теребовлянського району, розміром 2.92 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 15 жовтня 1996 року. Державного акта на право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] не виготовила. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину згідно з ст.549 ЦК 1963 року, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном( володіла та користувалася вказаною земельною ділянкою). [PERSON] після смерті [PERSON] , своєї сестри, 17 червня 2011 року подала нотаріусу заяву про відмову у прийнятті спадщини, вказавши, що спадкоємцем майна останньої, крім неї, є також ще [PERSON] [PERSON] 18 вересня 2007 року склала заповіт, згідно з яким заповіла належне їй усе майно [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем Ѕ частки земельної частки (паю) у землях, які перебували у колективній власності селянської спілки «Стрипа» с.Соснів Теребовлянського району, розміром 2.92 в умовних кадастрових гектарах, за заповітом після смерті [PERSON] , та Ѕ частки вказаного нерухомого майна за законом після смерті своєї тітки [PERSON] . Згідно з розрахунком нормативної грошової оцінки відділу у Теребовлянському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 8 квітня 2018 року вартість земельної ділянки складає 17336.54 грн. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з 554 ЦК 1963 року в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Згідно з п."г" ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved