Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на наступне. Після смерті [INFO] її матері - [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивач прийняла. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 5,15 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку ХР №144902, належала померлій матері. При зверненні до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення своїх спадкових справ, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що вона не може надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку, рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на вказану земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку було утрачено, про що сповіщено в районній газеті. Вона звернулася до Відділу Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області для отримання дубліката державного акту на право власності на земельну ділянку, на що їй була надана відповідь про те, що відділ не має повноважень на видачу дублікатів втрачених документів, в зв'язку з початком дії Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відділ позбавлений повноважень з реєстрації права власності на нерухоме майно. Рекомендовано звернутися до реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції. З цього приводу вона звернулася до Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, однак отримала відмову з посиланням нате, що видати правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на цю ділянку неможливо, запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначену земельну ділянку. На підставі наведеного і просить визнати за нею таке право. У судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки в отриманні судових повісток. Ними надано письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач вказав, що на задоволенні позову наполягає, представник відповідача - позов визнають, третя особа - не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено наступне. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], про що свідчить фотокопія свідоцтва про смерть (а.с. 7). [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується фотокопією свідоцтва про її народження (а.с. 8). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 жовтня 1985 року. Її прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON], що підтверджується цією фотокопією (а.с.9). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №144902 вбачається, що власником земельної ділянки кадастровий номер 6320683500:02:000:0150, площею 5,15 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON], про що свідчить фотокопія акту(а.с.10-11). Державний акт на право власності на земельну ділянку ХР №144902 було загублено і в Близнюківській районній газеті "Нове життя" №81-82 від 13 жовтня 2012 року надруковане оголошення про визнання його недійсним (а.с. 14). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Листом Відділу Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області від 07.02.2014 року №01-17/453 позивачу повідомлено, що відділ не має повноважень на видачу дублікатів втрачених документів, в зв'язку з початком дії Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та позбавлений повноважень з реєстрації права власності на нерухоме майно. Рекомендовано звернутися до реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції (а.с.15). Відповідно до Відомості про оцінку земельних часток (паїв) з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на землях реформованого КСП ім. Кірова для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Криштопівської сільської ради Близнюківського району Харківської області Відділу Держземагенства у Близнюківському районі Харківської області від 06.02.2014 року №17000083 власником земельної ділянки вказана [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки - 6320683500:02:000:0150. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР №144902 виданий на підставі розпорядження Близнюківської РДА від 14.05.2003 року №152, місце розташування земельної ділянки - територія Криштопівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальна грошова оцінка - 113125,56 грн. (а.с. 12). Відповідно до листа Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області від 14.02.2014 року №02-06-04/1, [PERSON] роз'яснено, що видати правовстановлюючий документ на цю земельну ділянку не є можливим, так як відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначену земельну ділянку (а.с. 16). [PERSON] громадянка України, на підтвердження чого свідчить фотокопія її паспорта (а.с.5-6). Із наданої до суду Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] заведена та зберігається в Близнюківській державній нотаріальній конторі Харківської області. Із листа Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області від 03.03. 2014 року вбачається, що на звернення [PERSON] до нотаріальної контори, для оформлення своїх спадкових справ, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що вона не може надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку, належну [PERSON], було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на вказану земельну ділянку (а.с.13). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Таким чином, слід вважати доведеним, що [PERSON] є спадкоємицею майна за Законом, зазначеного в позові, після померлої [PERSON] і, відповідно до ст. 1216 ЦК України, це майно має перейти у її власність. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Оскільки, наведене достовірно свідчить про право позивача на зазначену в позові земельну ділянку, тому і слід визнати право власності на неї. А тому

Outcome: approved