Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] (представник позивача за довіреністю) звернулась до суду з вказаним позовом, просить суд розірвати шлюб між Аль-Аділі Саіф Сааді [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач), вимоги мотивує тим, що позивач з 27 лютого 2008 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що спільне життя між сторонами не склалося, у них різні погляди, втрачено почуття любові та взаємоповаги, подружні стосунки не підтримуються, представник позивача просить суд розірвати вказаний шлюб. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не прибули, подали до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити (а.с.31). Відповідач у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.26). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.02.2008, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 02, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-БП № 034756 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-БП № 062287 (а.с.8). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які відповідачем визнано безумовно, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, які визнані відповідачем повністю, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на його користь, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved