Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

В грудні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, треті особи: Бузівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області та Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], яке видане вииконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.06.2010 року. 18 травня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоєю Л.Г. було складено заповіт [PERSON]. [INFO], який на випадок смерті зробив таке розпорядження: все майно, як рухоме так і нерухоме, де б не було і з чого б воно не складалось, грошові заощадження з відповідними відсотками нарахуваннями, які знаходяться на збереженні в будь - яких банках та фінансових установах, і в загалі все те, що мені належить і на що я за законом бути мати право заповідаю [PERSON], [INFO], зареєстровано в реєстрі за №1341. 15 червня 2010 року позивач [PERSON] звернувся із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва на право на спадкове нерухоме майно за заповітом померлого [INFO] [PERSON], згідно складеного заповіту державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №83 за 2010 рік. 20 жовтня 2010 року відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації за №4240 за ім»я [PERSON] було оформлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], загальною площею 0,1152 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Однак, спадкодавець за заповітом [PERSON] оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1152 га, отримати не зміг, так як помер. 09 листопада 2011 року позивач [PERSON] звернувся із заявою за №542 до 1-ої Київської обласної державної нотаріальної контори ГУЮ у Київської області у зв»язку з тим, що після смерті батька [PERSON] була відкрита спадкова за №83 за 2010 рік для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом щодо земельної частки (паю), площею 0,037 га, на землях багаторічних насаджень (саду), розташованих у межах Бузівської сільської ради та на земельну ділянку площею 0,1152 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Бузівської сільської ради, після померлого [INFO] [PERSON]. 09 листопада 2011 року згідно постанови державного нотаріуса Золотухіною О.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотарільних дій з приводу видачі свідоцтв на право на спадщину за заповітом на нерухоме майно у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно. Протягом розгляду справи позивач уточнював позовні вимоги. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач остаточно просив суд: визнати за [PERSON], [INFO] право власності на земельну частку (пай) розміром 0,037 га на землях багаторічних насаджень (саду), розташованої у межах Бузівської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, належної померлому [INFO] [PERSON] на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2008 року. Визнати за [PERSON], [INFO] право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1152 га, кадастровий номер [NUMBER], наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Бузівської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, належної померлому [INFO] [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Стягнути з відповідачів на користь позивача, сплачений у справі судовий збір. В судове засідання представники позивача з»явились. Позов з урахуванням останніх уточнень підтримали. Просили суд задовольнити в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON] та представник Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області в судове засідання не з»явились. Повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Треті особи: Бузівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області та Перша Київська обласна державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників не направили. Надіслали до суду листи про слухання справи у відсутність представників. Зі згоди представників позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати [PERSON], яка була дружиною [PERSON]. Дані обставини підтверджено копією спадкової справи №172 Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Київської області до нерухомого майна померлої, спадкова справа №172. 14 грудня 2007 року, згідно з розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за №838 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) (під багаторічними засадженнями) реформованого КСП «Бузова» на території Бузівської сільської ради було затверджено схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реформованого КСП «Бузова». 11 березня 2008 року, згідно довідки сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Бузівське» за №88 [PERSON] була включена в список на розпаювання багаторічних насаджень (саду), затверджений загальними зборами пайовиків КСП «Бузова» від 27 червня 2007 року, порядковий номер 170, яка була включена в список громадян - членів КСП від 02 лютого 2000 року, протокол №12 і цей список є додатком до державного акта №96 від 31 березня 2000 року на право постійного користування землею, порядковий номер 497. 20 березня 2008 року згідно довідки за №173 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Бузівське» [PERSON] була вклачена в списки громадян - членів колишнього КСП «Бузова» Києво-Святошинського району Київської області на розпаювання багаторічних насаждень (саду) за №199, відповідно складеної технічної документації, загальна площа земельної частки (паю) [PERSON] склала в розмірі 0,11 га. 23 травня 2008 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області (справа №2-1795/2008), позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району, треті особи: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Бузівське», Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі про визнання права власності на спадкове майно. Позов було задоволено. Визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 0,11 га на землях багаторічних насаджень (саду), розташованих у межах Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ,- по 1/3 частині за кожним. Дане рішення вступило в законну силу. Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адммінстративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що при зверненні до відповідача [PERSON] про добровільний розподіл спільної часткової власності, після померлого [INFO] батька [PERSON] земельної частки (паю) 1/3 частини на землях багаторічних насаджень (саду), розташованих у межах Бузівської сільської ради, згоди з відповідачем досягнуто не було. Добровільно розподілити земельну частку(пай) відповідач відмовляється. За таких обставин способом захисту для відновлення майнового права на спадщину за заповітом частки земельної ділянки (паю) на землях багаторічних насаджень (саду) у межах Бузівської сільської ради, яка залишилися після померлого [INFO] [PERSON], є захист цивільного права позивача у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог частин 4-5 ст. 89 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно ст. 364 ЦК України, кожен з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу в натурі частки майна. Якщо згоди у способі виділу не досягнуто, то за позовом кожного із співвласників, майно ділиться в натурі, якщо це можливо без втрати його цільового призначення. [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], яке видане вииконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.06.2010 року. 18 травня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоєю Л.Г. було складено заповіт [PERSON]. [INFO], який на випадок смерті зробив таке розпорядження: все майно, як рухоме так і нерухоме, де б не було і з чого б воно не складалось, грошові заощадження з відповідними відсотками нарахуваннями, які знаходяться на збереженні в будь - яких банках та фінансових установах, і в загалі все те, що мені належить і на що я за законом бути мати право заповідаю [PERSON], [INFO], зареєстровано в реєстрі за №1341. 15 червня 2010 року позивач [PERSON] звернувся із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва на право на спадкове нерухоме майно за заповітом померлого [INFO] [PERSON], згідно складеного заповіту державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №83 за 2010 рік. 20 жовтня 2010 року відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації за №4240 на ім»я [PERSON] було оформлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], загальною площею 0,1152 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Однак, спадкодавець за заповітом [PERSON] оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1152 га, отримати не зміг, так як помер. 09 листопада 2011 року позивач [PERSON] звернувся із заявою за №542 до 1-ої Київської обласної державної нотаріальної контори ГУЮ у Київської області у зв»язку з тим, що після смерті батька [PERSON] була відкрита спадкова за №83 за 2010 рік для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом щодо земельної частки (паю), площею 0,037 га, на землях багаторічних насаджень (саду), розташованих у межах Бузівської сільської ради та на земельну ділянку площею 0,1152 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Бузівської сільської ради, після померлого [INFO] [PERSON]. 09 листопада 2011 року згідно постанови державного нотаріуса Золотухіною О.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотарільних дій з приводу видачі свідоцтв на право на спадщину за заповітом на нерухоме майно у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved