overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

В червні 2018 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернувся позивач з вищеназваним позовом в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . В ході судового розгляду позивач надав заяву, в якої просить справу розглянути в його відсутність на позовних вимогах наполягає не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідачка до суду не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] [INFO] , на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 18.03.2008 року, який належним чином зареєстрований у КП "Овідіопольський РБТІ" є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] .(а.с.9.10) З позову позивача та матеріалів справи видно, що відповідачка [PERSON] , [INFO] . (код [NUMBER] ), по справі зареєстрована як фізична особа за вищевказаною адресою та наймач жилого приміщення, її реєстрація перешкоджає власнику житлового будинку належним чином користуватись будинком, тягне за собою додаткові витрати по комунальним послугам. Добровільно знятись з реєстрації не бажає. В ході розгляду справи судом було з`ясовано, що дійсно відповідач по справі не проживає за вищевказаною адресою з серпня 2016 року, відповідачка до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, виконавчого провадження відносно відповідачки в Овідіопольському РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області не перебуває (а.с.35), відповідачка має на праві приватної власності нерухоме майно, яке перебуває за адресою: [ADDRESS] Таким чином суд вважає, що відповідачка [PERSON] добровільно не вибула з житлового будинку та стала такою, що втратила право користування житлом. При подані позову позивач сплатив судовий збір у повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704.80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

В червні 2018року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв»язку з чим підписав Заяву №б/н від 06.12.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач своїх зобов'язань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 28.02.2018 року складає 109 493,99 грн. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 31 липня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 15.07.2012 року. Від спільного шлюбу народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Відзив не подав. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2012 року. Від даного шлюбу народились [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2012 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2019 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 червня 2017 року відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №SAMABWFC00001065445 та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правила надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на залишок заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, викладеними на банківському сайті складає між ним та банком кредитний договір. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав, встановивши відповідачу кредитний ліміт відповідно до умов договору. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06 травня 2020 року має заборгованість у розмірі 28729,08 гривень. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 21 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач про розгляд справи повідомлений, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ "Акцент-банк" (а.с.5-11, 14-16). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4) станом на 06 травня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 28729,08 грн., з яких 13643,85 грн. - заборгованість за кредитом, 13935,23грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1150,00 грн. - пеня. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 червня 2015 року відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правила надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на залишок заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, викладеними на банківському сайті складає між ним та банком кредитний договір. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав, встановивши відповідачу кредитний ліміт відповідно до умов договору. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 03 червня 2020 року має заборгованість у розмірі 54532,69 гривень. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 01 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач про розгляд справи повідомлений, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ "Акцент-банк" (а.с.6 (друга сторінка), 7-12, 15-18) Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4-6) станом на 03 червня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 54532,69 грн., з яких 19171,94 грн. - заборгованість за кредитом, 33410,75грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1950,00 грн. - пеня. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 червня 2017 року відповідач приєднався до умов і правил надання банківських послуг в банку з метою укладення кредитного договору №SAMABWFC00001100854 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява-анкета про приєднання до умов і правил надання банківських послуг разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на сайті банку складає між ним та банком кредитний договір. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 05 травня 2020 року має заборгованість у розмірі 33330,71 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 20 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач про розгляд справи повідомлений, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ "Акцент-банк" (а.с.5-10, 13-16) Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.4) станом на 05 травня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 33330,71 грн., з яких 17231,08 грн. - заборгованість за кредитом, 16117,63 грн. - заборгованість за відсотками. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.24). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце та час проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав (а.с. 23, 31). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 06 серпня 2010 року, місце реєстрації: Туменська сільська рада Дубровицького району Рівненської області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12). Від цього шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей 2011, 2013, 2016 року народження (а.с. 9, 10, 11). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім`я поновлена бути не може. Відповідач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 33), заяв про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи до суду не подав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 25 січня 1997 року, місце реєстрації: Гоголівська селищна Рада Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №\~3, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину 2008 року народження (а.с. 4). Позивач та відповідач по справі використали своє право щодо подачі до суду заяви про примирення. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім`я поновлена бути не може. Позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 34).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.40). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце та час проведення судового засідання відповідно до положень ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав (а.с. 39). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 07 березня 2015 року, місце реєстрації: виконавчий комітет Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Відповідач добровільно розірвати шлюб не бажає. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім`я поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім`я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав (а.с. 24). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 05 серпня 1995 року, місце реєстрації: Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину 2009 року народження (а.с.5). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім`я поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 4). Зважаючи на те, що позовні вимоги судом задоволено, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved