Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади с. Почапи в особі Почапівської сільської ради Золочівського району Львівської області, третьої особи [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування В обґрунтування позовних вимог з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.12.2017 року, зазначила, що 05.03.2017 року помер її батько [PERSON] в с. Жуличі Золочівського району Львівської області. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з мансардою, господарськими та дворовими спорудами по вул. Лісовій,13 в с. Жуличі Золочівського району Львівської області. Ще за життя батько склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй.Однак, оформити право на спадщину вона не може, оскільки ще за життя батько здійснив реконструкцію будинку з розширенням, а право власності після реконструкції не зареєстрував. В звязку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивачка в судовому засідання вимоги позову підтримала та дала пояснення аналогічні за змістом позовної заяви. Відповідач-Почапівська сільська рада Золочівського району Львівської області, надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява, в якій він погодилася з позовом, та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 05.03.2017 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 454373. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 29.08.2017 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] доводиться дочкою [PERSON], що помер 05.03.2017 року. При житті [PERSON], а саме 21.06.2011 року, склав заповіт, посвідчений Почапівською сільською радою Золочівського району Львівської області, яким усе своє майно заповів [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Судом встановлено, що серед спадкового майна померлого [PERSON] є житловий будинок загальною площею 35,5 кв. м, житловою площею 22,9 кв.м. Станом на 25.07.2017 року проведена реконструкція вищевказаного будинку. За ШуманськимЗіновієм Ярославовичем після реконструкції будинок з мансардою на правах власності не перереєстрований. Вказане підтверджується довідкою КП ЛОР «Золочівське МБТІ» № 439 від 26.07.2017 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно,свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.10.2003 року, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, реєстраційною справою на житловий будинок № 13 по вул. Лісовій в с. Жуличі Золочівського району Львівської області, копією спадкової справи [PERSON] № 93/2017. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2.\~ст. 1220 ЦК України,\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті. Згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту\~ст. 392 ЦК України\~право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7"Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту, визнання позову відповідачем та третьою особою, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved