Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] просить суд розірвати шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 09 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис №76. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 09 грудня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, під час якого народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою виявилося невдалим в результаті чого сумісне життя та збереження шлюбу стали неможливими. Тривалий час не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. У судове засідання позивач не з`явився, але подав заяву про можливість розгляду справи в його відсутність. На позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але надала письмову заяву про можливість розглянути справу в її відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 09 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області складено відповідний актовий запис №76. Прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не мають наміру зберегти шлюб, спільне життя їх не склалося. Спору про місце проживання дитини не мають. ОЦІНКА СУДУ З 09 грудня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинили. Примирення не бажають, їх шлюб на даний час має формальний характер та суперечить інтересам сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як відповідач їх визнала повністю, що не шкодить інтересам сторін. НОРМИ ПРАВА Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України вказує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини, а шлюб має формальний характер. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, відповідач визнала позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача судового збору суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. слід повернути позивачу, іншу частину судового збору в розмірі 420 грн 40 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України - покласти на відповідача.

Outcome: approved