Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29 серпня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, призначення сім'ї. Шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, термін на примирення просить не надавати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву (вх. № 36102 від 03.11.2016 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 03.11.2016 року повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22). В судове засідання 25.11.2017 року відповідач також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, судова повістка у даній справі, повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 29). Подав до суду заяву (вх. № 34894 від 27.10.2016 року) про надання строку для примирення (а.с. 23). В судове засідання призначене на 25.01.2017 року відповідач не з'явився, подав до суду заяву (вх. № 2498 від 25.01.2017 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 38). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25.11.2016 року надано строк для примирення подружжю [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з чим провадження у справі зупинено (а.с. 31). Однак по закінченню строку, наданого судом для примирення, позивач своєї позиції не змінила. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 29 серпня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 10. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON]. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 29.08.2014 року (а.с. 9). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім'ї. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сім'ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Крім того, за частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з'ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved