Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, на те, що 26.03.1999 року придбала житловий будинок [ADDRESS] . У 2021 році позивач мала намір продати свій будинок, проте їй стало відомо про наявність у Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна заборони на відчуження обтяження її будинку. Тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 2468436, зареєстровано 07.10.2005 Старобільська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження - договір довічного утримання, 1-350,05.03.1994. Об`єкт обтяження житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до інформації БТІ з 14.06.1989 року право власності на вищевказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності від 14.06.1989 виданого виконкомом Старобільської районної ради під номером [ADDRESS] відповідно до записів у погосподарській книзі. [PERSON] був власником даного домоволодіння до 17.12.1998 року. В подальшому дане домоволодіння було зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах під номером [ADDRESS]. Відповідно до угоди про розподіл спадкового майна від 17.12.1998 Р№-2-1495, виданого Старобільською ДНК, власником будинку ( [ADDRESS] ) стає [PERSON] 26.03.1999 року відповідно до договору купівлі-продажу, нерухоме майно, будинок [ADDRESS] , право власності було зареєстроване на ім`я [PERSON] . За інформацією старости с. Половинкине: Згідно запису у погосподарській книзі №9 за 19086-1990 року, житловий будинок за адресою: будинок [ADDRESS] враховувався за власником [PERSON] , 1922 року народження. Згідно запису погосподарської книги №10 за 1991-1995 роки номер житлового будинку змінився з [ADDRESS] на [ADDRESS] та враховувався за власником [PERSON] . Згідно запису погосподарської книги № 12 за 1996-2000 роки номер житлового будинку змінився з [ADDRESS] на [ADDRESS] та враховувався за власником [PERSON] до [INFO] року (до його смерті). У спадщину вступила [PERSON] , яка о офіційних документів про зміну власника на житловий будинок до сільської ради не надавала. У 1999 році [PERSON] продала житловий будинок [PERSON] , яка стала власником житлового будинку на підставі договору купівлі -продажу від 26.03.1999 року. в якому було зазначено, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарської книги за 1996-2000 роки мав [ADDRESS] (підстави зміни номеру невідомі). З березня 1999 року по теперішній час житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . Придбаний позивачем будинок ніколи не перебував у власності [PERSON] та [PERSON] . Наявність чи відсутність обтяжень будинку, що раніше належав [PERSON] та [PERSON] не порушує прав позивача і не є предметом цього позову. Позивач вважає, що обтяження належного їй нерухомого майна зареєстровано помилково та порушує її права та інтереси, унеможливлює розпорядження цим майном. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - Старобільської державної нотаріальної контори А. Ковальов у підготовче засідання не з`явився, надав письмову заяву у якій зазаначив, що зауважень по справі не має, проти позову не заперечував, просив провести розгляд справи без присутності їх представника. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно інформації від 11.06.2011, наданої Старобільським Бюро технічної інвентаризації, згідно архівної справи № 509 на домоволодіння [ADDRESS] , починаючи з 01.01.1994 року були внесені зміни щодо власників нерухомості, я з якої вбачається, що номер [ADDRESS] фігурує у будівельному паспорті на забудову земельної ділянки від 18.04.2000, у Державному акті на право власності на земельну ділянку, рішенні виконавчого комітету Половинкинської сільської ради №71 від 18.04.2000 про дозвіл на будівництво прибудови, переобладнання в житловому будинку. Рішення виконкому про зміну номера зазначеного будинку в матеріалах інвентаризаційної справи відсутнє (а.с.14-15). Згідно довідки старости села Половинкине від 16.06.2021 року, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . Стосовно змін власників та нумерації вказаного будинку у довідці зазначено, що згідно запису у погосподарській книзі № 9 за 1986-1990 роки вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] , враховується за власником [PERSON] , 1922 року народження. Згідно запису у погосподарській книзі № 10 за 1991-1995 роки, номер житлового будинку змінився з [ADDRESS] на [ADDRESS] за власником [PERSON] . Згідно запису погосподарської книги №12 за 1996-2000 роки, номер житлового будинку змінився з [ADDRESS] на [ADDRESS] та враховувався за власником [PERSON] до його смерті ( [INFO] ) . В спадщину вступила [PERSON] , яка не надавала документів про зміну власника житлового будинку до сільської ради. У 1999 році [PERSON] продала житловий будинок [PERSON] , ( договір купівлі -продажу від 26.03.1999 року, адреса у договорі будинок [ADDRESS] , але згідно погосподарської книги за 1996-2000 роки сільської ради, вказаний житловий будинок мав [ADDRESS] (а.с.16). Згідно копії договору купівлі-продажу від 26 березня 1999 року [PERSON] продала а [PERSON] купила житловий будинок [ADDRESS] (а.с.17-18). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, виданого на ім`я [PERSON] , площею 0.2500 га, земельна ділянка розташована в [ADDRESS] (а.с.19-20). В Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно та заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 262156870 від 17.06.2021 року, міститься наступний запис про обтяження: тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 2468436, зареєстровано 07.10.2005 Старобільська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження - договір довічного утримання, 1-350,05.03.1994. Об`єкт обтяження житловий будинок [ADDRESS] . Зареєстровано: 07.10. 2005 09:27:21 за № 2468436 реєстратором: Старобільська державна нотаріальна контора, 92700, Луганська обл., м. Старобільськ, вул. Миру, 3. Підстава обтяження: договір довічного утримання 1-350, 05.03.1994 Старобільська ДНК, власники [PERSON] та [PERSON] , заявник: Старобільська ДНК (а.с.26). Як вбачається з позову та доданих до нього матеріалів, на майно позивача [PERSON] 07.10.2005 накладено обтяження в інтересах відповідача. При цьому, жодних підстав для накладення обтяження на майно позивача в інтересах відповідача, [PERSON] та [PERSON] не має. Так, листами Старобільського бюро технічної інвентаризації Старобільської міської ради від 11.06.2021 року та старости села Половинкине від 16.06.2021 року, підтверджується, що позивач - [PERSON] дійсно з 26 березня 1999 року по теперішній час є власницею домоволодіння [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу. Станом на дату розгляду справи обтяження не зняте. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). В силу норм ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користуванні та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п.5 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження це - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Нормами п. 3 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено хто може бути заявником у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно та обтяжень таких прав. Так, визначено, що заявник це - орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення обтяження речових прав. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року за № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як вбачається зі ст. 1 протоколу № 1 до "Конвенції про захист прав людини основоположних свобод" від 20.03.1952 року, кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. Таким чином, наявність запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктив нерухомого майна є обмеження конституційних прав Позивача на розпорядження своєю власністю. Таким чином, наявність запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктив нерухомого майна є обмеження конституційних прав Позивача на розпорядження своєю власністю. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 321 ЦК України, так як право власності позивача є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном

Outcome: approved