Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] з посиланням на те, що 25.12.2001 року її баба [PERSON] , 1929 року народження, дозволила тимчасове проживання відповідача та дала згоду на прописку (реєстрацію) в належному їй житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Проте, зареєструвавши місце проживання, відповідач не вселився до будинку, а обрав інше місце проживання за невідомою їй адресою. [INFO] її баба [PERSON] померла. 27 липня 2018 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі за реєстром № 656 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок. 27 липня 2018 року її право власності на даний будинок було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності №27234369. У належному їй на праві приватної власності будинку відповідач не проживає з часу реєстрації, тобто більше двадцяти років. Відповідач не перебуває з нею в сімейних стосунках, жодних зобов`язальних відносин щодо оренди житла між нею та відповідачем не існувало та не існує, між нею, як власником та відповідачем, будь-якої домовленості щодо користування житлом не було, витрати по утриманню будинку відповідач не несе і ним не цікавиться. г . Таким чином, відсутні правові підстави для збереження реєртрації відповідача у вищевказаному будинку та права користування ним. Збереження реєстрації відповідача в будинку без фактичного проживання створює їй, як власнику, перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном. Позивачка просить суд усунути перешкоду у користуванні будинком по [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 15.05.2021 року було відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання, 02.08.2021 справу призначено до судового розгляду (а. с. 13). Ухвалою суду від 02.08.2021 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду (а. с 40). Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 12, 52), та через оголошення на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 46), відзив на позов до суду не надходив. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні суду показали, що з ними по сусідству в одному селі Іванівка Ставищенського району до дня смерті проживала [PERSON] , яка в 2001 році прописала в своєму будинку [ADDRESS] внука [PERSON] , який в зазначеному будинку баби ніколи не проживав, декілька раз за життя баби приїздив до неї лише в гості. Близько 15 останніх років він в село більше не приїжджав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, покази свідків [PERSON] , [PERSON] вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 6), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7) . Відповідно до витягів з погосподарських книг Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 роки [PERSON] , [INFO] ,з 2001 року зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 19-32). Згідно рішення п`ятої сесії п`ятого скликання Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області від 11 червня 2008 року в с. Іванівка вулицю «Щорса» перейменовано на вулицю «Івана Мазепи» (а.с. 18). Відповідно до показань свідків [PERSON] , [PERSON] , згідно довідки Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 08.08.2021 № 282 та відповідно до акту Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 26 квітня 2021 року, складеного старостою села Іванівка за участю жителів даного села [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в [ADDRESS] [PERSON] (внук [PERSON] ), дійсно зареєстрований з 25.12.2001 року по даний час, але за цей період часу фактично за вищевказаною адресою ніколи не проживав (а.с. 8, 9). Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно статті 405 Цивільного Кодексу України (2003 року) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 167 Житлового Кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування є юридичною процедурою обліку фізичних осіб за обраним ними місцем проживання, наявність або відсутність якої не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених законами, або підставою для їх обмеження. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не перебуває з позивачем в сімейних стосунках, у вищевказаний будинок фактично не вселявся та в ньому не проживає, - суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved