Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить: стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. з урахуванням індексації, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позову вказала, що з 02 березня 2013 року перебувала в офіційному шлюбі з відповідачем. [INFO] народився син [PERSON] . На даний час з відповідачем разом не проживають, 31 серпня 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач добровільно матеріально забезпечувати сина відмовляється. Дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задоволити. Суду пояснила, що відповідач дитину матеріально не забезпечує та ніякої допомоги на утримання не надає. Вважає, що розмір аліментів повинен бути 2500 грн. Вона працює на державній службі, отримує мінімальну заробітну плату і не має змоги самостійно утримувати сина. 2500 грн. просить стягнути тому, що саме така сума, на її думку, потрібна для харчування, придбання одягу дитині, оплати навчання. Відповідач, в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1400 грн., так як 2500 грн. він сплачувати не може. На даний час не працює, ні офіційних, ні неофіційних доходів не має. Заперечень відносно того, що дитина проживає з матір`ю він не має та підтверджує, що [PERSON] дійсно його син. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] . Відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2016 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Згідно довідки про склад сім`ї квартального комітету виконавчого комітету Роменської міської ради № 3 [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, то розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 7 Зaкoну України "Про Державний бюджет нa 2020 рік" прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 липня 2020 року встановлений в розмірі - 2318 грн. За таких обставин, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач просить аліменти в розмірі, що становить більше визначеного законодавством прожиткового мінімуму. Крім цього, позивач не обґрунтував заявлений ним до стягнення розмір аліментів та не надав доказів на підтвердження правильності і справедливості визначеного ним розміру аліментів. Також суд враховує і ту обставину, що доказів, на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн., суду не надано. При вирішенні спору суд виходить з засад рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а саме, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов`язки по утриманню дітей і повинен їх виконувати, а тому суд вважає правильним і справедливим покладення обов`язку по утриманню дітей в рівних долях на кожного з батьків. Враховуючи, що позивач проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні, а у відповідача нормальний стан здоров`я, він працездатний і не має інших утриманців, з нього на користь позивача мають стягуватися аліменти на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з розміру аліментів, який визнано відповідачем, що становить 1400 грн., що становить дещо більше половини визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитину віком від 6 до 18 років. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дана вимога задоволене не може бути, оскільки ст. 184 СК України, не передбачає такої можливості, а передбачає проведення індексації. Враховуючи, що позов виник з вини відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved