Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.10.2007 року у розмірі 27647,36 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.10.2007 року між ними та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви, який складається із самої заяви, а також запропонованих позивачем «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів». Відповідач кредитні зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 15.11.2020 року утворилась заборгованість в сумі 27647,36 грн., яка включає: заборгованість за тілом кредиту - 27647,36 грн., в тому числі за простроченим тілом кредиту. Ухвалою судді від 18.02.2021 року дану позовну заяву залишено без руху. 30.03.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 30.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, зі згоди позивача та у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 17.10.2007 року відповідачем заповнена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за якою відповідач висловила згоду, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. До Анкети-заяви Банк додав довідки про умови, зміни кредитування з використанням кредитних картків та Умови і правила надання банківських послуг. Відповідно до довідок Банку відповідачу в межах підписаного договору про надання банківських послуг №б/н від 17.10.2007 року було видано кредитну картку [NUMBER] , за якою максимальний кредитний ліміт дорівнює 27647,36 грн., з 29.07.2018 року кредитний ліміт дорівнює 0.00 грн. За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 13.01.2009 року по 10.11.2020 року відповідач користувалась кредитними коштами Банку, не сплачуючи заборгованість за наданим кредитом. Станом на 15.11.2020 року заборгованість відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 17.10.2007 року дорівнює 27647,36 грн., з яких 27647,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі простроченим тілом кредиту. Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Враховуючи викладене, а також те, що у справі відсутні заперечення відповідача щодо факту отримання кредиту в АТ КБ «Приватбанк», суд доходить висновку, що в порушення норм закону відповідач зобов`язання за укладеним нею з Банком договором (заявою-анкетою), з огляду на надані Банком розрахунок заборгованості та виписки з особового рахунку відповідача, яка є регістром аналітичного обліку, тобто внутрішнім первинним документом банку, а отже, належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі, належним чином не виконала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 15.11.2020 року утворилась спірна сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27647,36 грн., в тому числі за простроченим тілом кредиту, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн., а отже у зв`язку з задоволенням позовних вимог банку в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved