Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

В Малиновський районний суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області про зобов'язання взяти квартиру на баланс та укласти договір найму житлового приміщення. Свої позовні вимоги [PERSON] обгрунтував тим, що Малиновською райадміністрацією та КП ЖКС „Хмельницький йому було надано квартиру [ADDRESS] в звязку з відсутністю власного житла. Зважаючи на стан будівлі, з метою поліпшення житлових умов позивачем було проведено капітальний відновлювальний ремонт. У вказаній квартирі позивач проживає з 2008 року, своєчасно сплачує комунальні послуги, тим самим фактично виконуючи зобовязання по договору житлового найму, питання про виселення позивача із квартири на розгляд не ставилося. Виходячи з вищенаведеного, позивач просить суд визнати за ним право користування квартирою №10 по вул. Балківська, 163 в м. Одеса, та зобовязати Малиновський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в особі ВЕІРФО Малиновського ВМ зареєструвати місце проживання [PERSON] за вищевказаною адресою. В процесі розгляду справи позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі та надав згоду на прийняття заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки представників в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи в 2008 році позивач, [PERSON] отримав у користування квартиру [ADDRESS]. У позивача відсутнє власне житло, що підтверджується довідкою КП „ОМБТІ та РОН №18656267 від 30.07.2010 р. Після вселення позивачем було проведено капітальний відновлювальний ремонт квартири. До матеріалів справи приєднано технічний висновок про стан конструкцій квартири [ADDRESS], з якого вбачається, що проведена реконструкція відповідає положенням СНиП та Державних Будівельних норм України, конструктивні елементи відповідають нормам пожежної безпеки, в будинку наявні усі необхідні інженерні комунікації для його подальшої нормальної експлуатації. Загальна площа квартири після проведених робіт склала 87,2 кв. м., житлова - 55,6 кв. м. Факт користування та постійного проживання [PERSON] в квартирі №10 загальною площею 87,2 кв. м., житловою площею 55,6 кв. м. довідкою № 865 від 05.08.2010 р., дільниці № 2 КП ЖКС „Хмельницький. Позивачу присвоєно особовий рахунок, що підтверджує факт користування комунальними послугами. Разом з тим, з довідок від 14.07.2010 р. та 02.08.2010 р., наданих КП ЖКС „Хмельницький вбачається, що в будинку №163 по вул. Банківській наявні 3 квартири за №10, та підтверджено, що квартира, якою користується позивач знаходиться на балансі КП ЖКС „Хмельницький. Відповідно до ст.4 ЖК УРСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Державний житловий фонд утворюють жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі. Згідно ст. 5 ЖК УРСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад. У відповідності до ст. 7 ЖК УРСР періодично проводиться обстеження стану жилих будинків державного і громадського житлового фонду. Непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської Ради народних депутатів. Управління житловим фондом згідно ст. 18 ЖК УРСР здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з п. п. 5 п.6 ст. 30 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить ведення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. Крім того, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, що передбачено ст. 61 ЖК УРСР. Предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок - ст. 63 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до ст.ст. 379, 382 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Оскільки в правовідносинах між [PERSON] та балансоутримувачем - КП ЖКС „Хмельницький вбачаються ознаки договору найму житлового приміщення, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в частині визнання права користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в .якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.2 ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла 14 років, має право на вільний вибір місця проживання, аналогічні положення закріплені в ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Відповідно до абзацу 6 ч.І ст.З Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних дореєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Виходячи з факту постійного проживання відповідача за вищевказаною адресою впродовж значного терміну, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині реєстрації місця проживання позивача. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved