Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В грудні 2013 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання по ПАТ «Вінницягаз» і зареєстрована по базі даних з особовим рахунком [NUMBER]. Послуги з газопостачання надаються на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 17.11.2012 року, укладеного між ПАТ «Вінницягаз» та [PERSON], за яким надавач послуг зобов'язався постачати природний газ для побутового споживання та забезпечити технічне обслуговування газових проводів, газових приладів та пристроїв боржника.Боржник у свою чергу взяв на себе обов'язок оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими згідно із законодавством цінами через пункти прийому коштів до 10 числа, місяця наступного за звітним. Відповідно до виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, позивач надає послуги з газопостачання до оселі споживача, який в свою чергу їх приймає та проводить часткову оплату. У зв'язку з цим станом на 01.11.2013 року, на показник лічильника 23057 м3, у відповідача виникла заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 1838,42 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити борг, чим порушує вимоги чинного законодавства, тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24.02.2014 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні уточнив, що заборгованість відповідачів за спожитий природній газ становить 1838 грн. 42 коп. на 1 грудня 2013 року. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що окрім поточної суми заборгованості за листопад 2013 року в сумі 207 грн. 52 коп., боргу за оплату газопостачання у неї не має. Просила застосувати строк позовної давності, також зазначила, що позивач заключив договір постачання газу від 17.11.2012 року, який вона не підписувала, а підписав її син. Додала суду, що борг по газопостачанню виник, в зв'язку з невірним нарахуванням субсидії. Також, угода на реструктуризацію боргу була підписана не нею, а сином тому вважає її незаконною та недійсною. Просила в задоволенні позову відмовити, так як фінансовий стан заборгованості, який надав позивач у судове засідання, не відповідає дійсності, та не має права на задоволення в позові. Відповідачі [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно договору про надання населенню послуг з газопостачання від 17.11.2012 року, укладеного між ПАТ «Вінницягаз» та [PERSON], встановлено, що відповідачі отримують послуги з газопостачання (а.с.5). Також судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] та на її ім'я квартиронаймача [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 6-9). 28.04.2010 року між Вінницьким управлінням газового господарства - філія ВАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» та [PERSON] була укладена угода № 03003508 про поетапне погашення заборгованості (а.с.31). Відповідно до даної угоди, судом встановлено, що [PERSON] визнала свою заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1351,04 грн. З розрахунку фінансового стану, виданого 27.01.2014 року абонентним відділом ПАТ "Вінницягаз" вбачається, що борг відповідачів, згідно заключної угоди на погашення боргу в сумі 1351,04 грн за період з 01.05.2010 року по 30.04.2011 року, становить 583,73 грн. На 01.10.2010 р. борг становив - 785,43 грн., та була виділена субсидія в сумі 738,56 грн. Станом на 01.12.2010 рогу борг становив 337,39грн., а субсидія - 399,28 грн. 17.11.2012 р. був заключений договір на газопостачання, де в п.26 зазначалась заборгованість в сумі 1812,03грн. на показник лічильника 19356 м3 протоколу розбіжностей не надходило і договір був підписаний (а.с.32-35). Розрахунки щодо нарахувань та оплати за газопостачання надані відповідачем [PERSON] (а.с. 36-37, 37, 45-46,47, 64-65, 84, 85) нічим не підтверджені. Згідно довіки ТОВ «ЖЕО» від 17.02.2014 року за вих. № 912, судом встановлено, що в [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Особовий рахунок відкрито на [PERSON] (а.с. 60). З акту ТОВ «ЖЕО» про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 25.11.2013 року, вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS], з 2007 року та по теперішній час (а.с. 86). Тому суд виключив його з числа відповідачів. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача [PERSON] в частині того, що договір про надання населенню послуг з газопостачання від 17.11.2012 року нею не підписувався, так як підтвердження даного факту відповідачем не надано доказів. Згідно ч. 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов 'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, квартиронаймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Згідно ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, у зв'язку з чим, суд відхиляє заперечення відповідача [PERSON] в частині того, що між нею та позивачем не було укладено договору про надання послуг до 17.11.2012 року, а укладений договір не підписаний нею. Крім того, вона не заперечує факту надання відповідачам послуг газопостачання позивачем. Суд вважає, що відсутність укладеної угоди між відповідачами і позивачем до 17.11.2012 року щодо забезпечення газом квартири не є підставою для відмови у позові. Суд не застосовує до даних правовідносин строк позовної давності, так як 28.04.2010 року, між позивачем і відповідачем [PERSON] була укладена угода про поетапне погашення заборгованості в сумі 1351,04грн. з сплатою заборгованості по квітень 2011 року включно. В даній угоді зазначено, що перебіг строку у межах якого постачальник може звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав та законних інтересів (позовна давність) починається з дня закінчення терміну дії даної угоди, оскільки споживач вчинив дію про визнання ним свого боргу. Суд критично відносить до письмової заяви до суду відповідача [PERSON] (а.с. 73) про те, що він вчинив підпис в даній угоді під загрозою у відключенні газу, не здогадуючись про наслідки, так як даний факт ним не підтверджений доказами. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності договірних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього. Таким чином, суд вважає, що вищевказана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягає стягненню 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved