Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Територіальної громади сіл Конищів, Знаменівка та Ягідне в особі Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивували тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована в с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Україна» с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії ВН № 0178659). Вони являються спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняли фактично вступивши в управління спадковим майном. Іншими спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON] , які спадщини не прийняли та на неї не претендують. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, тому змушені звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просили суд визнати за кожним із них право на 1/2 земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30.01.2020 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] і [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою залучено для участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] та [PERSON] , а також витребувано від приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни належним чином завірену копію спадкової справи № 19/2020, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, в позовній заяві просили справу розглянути у їх відсутності (а.с. 6 зворот). Відповідач копію ухвали від 30.01.2020 та доданих до неї матеріалів отримав 05.02.2020, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі(а.с.56). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи [PERSON] та [PERSON] копію ухвали від 30.01.2020 та доданих до неї матеріалів отримали 05.02.2020, відповідно, жодних письмових пояснень суду не надали, будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило. В підготовче засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, належним чином повідомлялися про час та місце підготовчого провадження (а.с. 34,57). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Житомир померла [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Україна" Конищівської сільської ради, розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0178659. Вартість земельної частки (паю) становить 58784 грн. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 20-21). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивачі, згідно свідоцтв про народження (а.с. 12, 14), свідоцтва про шлюб (а.с. 13), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 15), довідки про розірвання шлюбу (а.с. 16), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 17), довідки Конищівської сільської ради № 556 від 29.08.2019 (а.с. 19), є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Іншими спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON] , які спадщини не прийняли та на неї не претендують. Остання, є також спадкоємцем за заповітом, однак 28.01.2020 повідомила нотаріуса про те, що вона на спадщину не претендує. Вказане слідує з копії спадкової справи № 19/2019, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 37-57). Отже, суд вважає доведеним, що позивачі єдині спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , які прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору вони не можуть, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серії ВН № 0178659 втрачено (а.с. 18, 22). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за кожним із позивачів слід визнати в порядку спадкування за законом право на 1/2 земельної частки (паю), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачами при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір в сумі по 841 грн кожним (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачами не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ними судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved