Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] (надалі також позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 15.11.2003 року та стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їх з відповідачем спільне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з травня 2016 року. Крім того, вказала, що відповідач самоусунувся від необхідності забезпечувати сина, добровільно допомоги на його утримання не надає. Зазначила, що дитина проживає та перебуває на її утриманні та потребує значних затрат на її утримання, а тому вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, надала уточнену заяву, в якій просила змінити її прізвище «Сазонська» на дошлюбне «Петрова», розгляд справи просила проводити за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву, в якій поданий позов визнав повністю, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №2310. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Також встановлено, що сторони є батьками: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №155572 від 10.06.2004 року (а.с.9). Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням визнання відповідачем позовних вимог щодо присудження на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, що не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved