Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що як видно із погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986 1990, 1991 -1995 роки та довідки [PERSON] сільської ради, житловий будинок №121 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області, 1959 року побудови належав до майна колгоспного двору. Членами колгоспного двору, які з двору не вибували і не втратили права на частку в його майні були: батьки позивачки, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження, 21 грудня 1994 року в селі Розумниця Ставищенського району Київської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Разом з ним постійно була зареєстрована та постійно проживала дружина [PERSON], яка в силу статті 529, 548, 549 ЦК України (1963р.) вступила у володіння та управління спадковим майном та фактично прийняла спадщину, що підтверджується погосподарською книгою [PERSON] сільської ради за 1991-1995 роки. Спадкоємиця за законом, позивачка - дочка спадкодавця, [PERSON] спадщину не прийняла. Інших спадкоємців першої черги [PERSON] не мав. Вважаю, що [PERSON] за життя набув права власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку №121 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області як на майно колгоспного двору, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 21 грудня 1994 року внаслідок смерті останнього. 25 листопада 2014 року померла [PERSON]. Спадкоємицею за законом, яка спадщину прийняла, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, є позивачка - її дочка, [PERSON]. Вважаю, що [PERSON] за життя набула права власності на 1/2 ( одну другу) частину житлового будинку №121 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області як на майно колгоспного двору, та в силу етапі 529 ЦК України (1963 р.) права власності в порядку спадкування за законом після смерті 21 грудня 1994 року чоловіка [PERSON] на 1/2 ( одну другу) частину житлового будинку №121 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області, а тому право на будинок в цілому в силу етапі 1218 ЦК України увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 25 листопада 2014 року внаслідок смерті останньої. Оформити свої спадкові права на вказаний житловий будинок позивачка позбавлена можливості через відсутність правовстановлюючого документу та нездійснення реєстрації права власності спадкодавцями за життя, що підтверджується довідкою КП КОР «Південне БТІ». [PERSON] сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала, що позбавляє позивачку можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вказаний будинок загальною площею 46,70 кв. метри, житловою площею 27,30 кв. метри, вартістю 69498 гривень. Земельна ділянка, на якій розташовані: житловий будинок «А», погріб під частиною будівлі «Б\\пг», прибудова «а», сарай «Б», убиральня «В», ґанок «а-1», колодязь питний №1, огорожа №2, приватизована та оформлена позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті 25 листопада 2014 року матері [PERSON] на житловий будинок №121 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області, загальною площею 46,70 кв. метри, житловою площею 27,30 кв. метри, вартістю 69498 гривень. В судове засідання позивач та її представник не прибули, представник подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без їх участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув. [PERSON] сільська рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі їх представника. Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок № 121 по вул. Шевченка в с. Розумниця Ставищенського району Київської області, 1959 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому постійно проживали [PERSON], та [PERSON] П, які набули права на майно колгоспного двору в рівних частках.(а.с. 21-26) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 21 грудня 1994 року ( а.с.20) Згідно погосподарської книги [PERSON] сільської ради за 1991-1995 роки з [PERSON] постійно була зареєстрована та постійно проживала дружина [PERSON], яка після його смерті. в силу статті 529, 548, 549 ЦК України (1963р.) вступила у володіння та управління спадковим майном та фактично прийняла спадщину (а.с. 24-26). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 25 листопада 2014 року ( а. с. 8) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємицею після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] ( а.с. 11) Відповідно до технічного паспорта житловий будинок №121 по вулиці Шевченка в селі Розумниця Ставищенського району Київської області, загальною площею 46,70 кв. метри, житловою площею 27,30 кв. метри, вартістю 69498 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований даний житловий будинок, приватизована та оформлена позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті матері. (а.с. 14-17) У відповідності до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті 25 листопада 2014 року матері [PERSON] на житловий будинок № 121 по вул. Шевченка в с. Розумниці Ставищенського району Київської області. Оскільки, [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved