Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати недійсним сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337815, виданий 03.04.2000 року на ім`я [PERSON], яка померла 30.12.1996 року, оскільки він виданий через чотири роки після її смерті, та визнати за нею право на земельну частку (пай), як на частину спадкового майна за спадкоємцем за законом. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що її мати [PERSON], яка померла 30.12.1996 року, мала право на земельну частку (пай) в розмірі 2,24 в умовних кадастрових гектарах із земель колишньої СС «Заслав`я» на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району, та 03.04.2000 року на її ім`я було видано земельний сертифікат серії ХМ № 0337815. Після смерті [PERSON] на вказану земельну частку (пай) відкрилась спадщина, яку прийняла позивачка, однак при зверненні до Віньковецької державної нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через те, що сертифікат ХМ № 0337815 виданий після смерті матері [PERSON] З метою захисту своїх спадкових прав позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання 17.10.2016 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у звязку з чим справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги, викладені в позові підтримала, а справу просила розглянути за її відсутності. Представники відповідачів: Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, Віньковецкої районної державної адміністрації, представники третьої особи, відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання в суд не з`явились. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30.12. 1996 року в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивача [PERSON], яка була власником земельної частки (паю) 2,24 га (в умовних кадастрових гектарах) по колишній спілці селян «Заслав`я» на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, після чого на вказане майно відкрилась спадщина. 03.04.2000 року, після смерті [PERSON], на її імя Віньковецькою райдержадміністрацією видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337815. Донька померлої [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері як спадкоємець за законом першої черги, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Інших спадкоємців немає. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавиці [PERSON] серії І-БВ № 116635; копією паспорта позивачки; копією свідоцтва про народження 1-БВ № 112369, із якого слідує, що матір`ю [PERSON] є [PERSON]; копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337815, виданого 03.04.2000 року на підставі рішення Віньковецької районної державної адміністрації № 47/2000-р. від 30.03.2000 року на імя [PERSON], згідно якого остання має право на земельну частку розміром 2,24 в умовних кадастрових гектарах; довідкою Віньковецької селищної ради від 19.07.2016 року № 2011, із якої випливає, що на час смерті [PERSON], зареєстрованої та проживаючої в [INFO], яка померла 30.12.1996 року, на одному погосподарському номері з нею була зареєстрована та проживала її дочка [PERSON]; матеріалами спадкової справи № 334-2009, відкритої за заявою [PERSON] після смерті [PERSON], та наданими державним нотаріусом на запит суду. Згідно інформаційної довідки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та з списку громадян членів колишньої СС «Заслав`я» від 25.07.2016 № 31-28-99.4-2363/15-16, вартість земельної частки (паю), яка належала [PERSON] , складає 5202,89 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу , спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 15.07.2016 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337815, у звязку з тим, що вказаний сертифікат був виданий Віньковецькою райдержадмінстрацією 03.04.2000 року на ім`я [PERSON], яка померла 30.12.1996 року, тобто після її смерті. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337815 від 03.04.2000 року, що виданий на підставі рішення Віньковецької РДА № 47/2000-р від 30.03.2000 року слід визнати недійсним у звязку з тим, що він виданий після смерті спадкодавиці [PERSON] Із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], та зокрема права на земельну частку (пай) розміром 2,24 в умовних кадастрових гектарах із земель СС «Заслав`я» смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області, спадщину прийняла, а тому має право на успадкування вказаного майна. Визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved