Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

В травні 2020 року позивач Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості, посилаючись на наступні обставини. Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 10.08.2015 року № 102 о/с [PERSON] з 17 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (далі-НАВС). Статтею 18 Закону України «Про міліцію», наказом МВС України від 14.05.2007 р. № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця І у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 р. за № 547/13814) (діючих на момент виникнення правовідносин), передбачено, що підготовка фахівців у ВНЗ МВС України здійснюється на підставі договору, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням (управлінням) МВС України та особою, яка навчається. На виконання вищевказаних нормативних документів 19.08.2015 року між НАВС, комплектуючим підрозділом - ГУМВС України в Київській області та Відповідачем укладено Договір № Сл 15-279 про підготовку здобувача вищої освіти у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС) (далі - Договір). Відповідно до Договору, Відповідач навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі (п. 2.3. Договору). Так, враховуючи положення Закону, бажання [PERSON] продовжувати навчання та службу в поліції, наказом НАВС від 06.11.2015 року № 192 о/с Відповідача було звільнено з ОВС з продовженням навчання в НАВС у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). А наказом НАВС від 11.11.2015 року № 202 о/с Відповідача з 07 листопада 2015 року призначено на посаду курсанта 1-го курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції. У зв`язку з реформуванням правоохоронної системи в державі, прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», міліцію як орган державної влади було повністю ліквідовано. У зв`язку з цим, виникла необхідність внесення відповідних змін до Договору в частині заміни Замовника з Головного управління МВС України в Київській області (яке було ліквідовано) на Головне управління Національної поліції в Київській області (відповідно утворено), шляхом укладання додаткового договору відповідно до п. 7.3. Договору. Так, 26.06.2019 року Договір було доповнено Додатковим договором № 1, що став його невід`ємною частиною. З 17.08.2015 року по 09.07.2019 року відповідно до умов Договору Відповідач у період навчання перебувала на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до наказу НАВС від 09.07.2019 року №749 Відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після закінчення навчання, відповідно до умов Договору Відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Таким чином, Національною академією внутрішніх справ умови Договору виконано у повному обсязі. 16.08.2019 року на адресу НАВС супровідним листом ГУ НП в Київській області від 13.08.2019 р. № 2232/109/01/12-2019 надійшла інформація, що наказом ГУНП в Київській області від 02.08.2019 № 363 о/с Відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору Відповідач з власної ініціативи звільнилась зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом із специфічними умовами навчання, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностями, є бюджетною неприбутковою установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до ч. 3 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» випускники закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства. Також відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції на момент існування правовідносин) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно з п. 2.1.3. Договору, Виконавець зобов`язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, Відповідач зобов`язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.3. Договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення зі служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. Аналогічні положення щодо обов`язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 р. № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 року за № 547/13814). Аналогічні за своєю суттю Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ та Типова форма Контракту про здобуття освіти у ВНЗ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 р. № 261 та наказом МВС України від 01.03.2017 № 173 відповідно. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування), затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 р. № 261 (чинної на момент закінчення навчання Відповідачем). Відповідно до п. 3 та п. 4 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. Таким чином, Відповідач навчалась в НАВС з 17 серпня 2015 року по 09 липня 2019 року і вартість витрат, пов`язаних з утриманням її у навчальному закладі, становить 67 792,21 грн. Із сумою витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі та реквізитами для їх сплати у разі порушення умов Договору Відповідача ознайомлено під підпис (довідка додається). Відповідно до п. 2.3.6 Договору, Відповідач зобов`язувалась у випадку порушення його умов, зокрема звільнення зі служби за власним бажанням до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Отже, звільнившись зі служби за власним бажанням відповідно до наказу ГУ НП в Київській області від 02.08.2019 року № 363 о/с (фактично відпрацювавши 1 місяць), Відповідачем було порушено умови Договору, що є підставою для відшкодування зазначених витрат. Згідно з п. 6 Порядку відшкодування, передбачено, що після видання наказу про звільнення особі надається строк тривалістю 30 діб для відшкодувати МВС витрати у добровільному порядку. Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Тобто, законодавством передбачений 30-денний термін з моменту звільнення зі служби особи для добровільного відшкодування витрат. Проте на сьогодні, грошові кошти від Відповідача до НАВС не надходили, як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його сплати (розстрочення суми заборгованості тощо). Просили суд стягнути із [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 67 792,21 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 1 363,30 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 1 385,47 грн., а всього 70 540,98 грн. Стягнути із [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ вартість судового збору в сумі 2 102,00 грн. ( а. с. 1-8 ). Ухвалою судді від 28 травня 2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 83-84 ). Ухвалою суду від 23 червня 2020 року визнано необґрунтованим відвід судді Орєхова О.І., заявлений Луценко Аллою Олегівною у цивільній справі за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості. Справу передано до канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для визначення в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України, судді для розгляду заяви про відвід ( а. с. 94-96 ). Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранова А.Ю. від 24 червня 2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді відмовлено ( а. с. 99 ). Розгляд справи було призначено в судове засідання на 23 липня 2020 року. В судове засідання Національна академія внутрішніх справ свого представника не направила, в матеріалах справи міститься заява за підписом представника, в якій просили справу розглянути без її участі за наявними у справі доказами, вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує ( а. с. 76 ). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Наголосила на тому, що після ухвалення рішення на протязі трьох днів вона повністю сплатить позивачу заборгованість. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача Національної академії внутрішніх справ підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 10.08.2015 року № 102 о/с [PERSON] з 17 серпня 2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (надалі-НАВС). 19 серпня 2015 року між НАВС, комплектуючим підрозділом - ГУМВС України в Київській області та відповідачем [PERSON] укладено Договір № Сл 15-279 про підготовку здобувача вищої освіти у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС) (надалі - Договір). Відповідно до Договору, відповідач навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі (п. 2.3. Договору). Так, враховуючи положення Закону, бажання [PERSON] продовжувати навчання та службу в поліції, наказом НАВС від 06.11.2015 року № 192 о/с відповідача було звільнено з ОВС з продовженням навчання в НАВС у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). А наказом НАВС від 11.11.2015 року № 202 о/с відповідача з 07 листопада 2015 року призначено на посаду курсанта 1-го курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції. Встановлено, що у зв`язку з реформуванням правоохоронної системи в державі, прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», міліцію як орган державної влади було повністю ліквідовано. У зв`язку з цим, були внесені відповідні зміни до Договору в частині заміни Замовника з Головного управління МВС України в Київській області (яке було ліквідовано) на Головне управління Національної поліції в Київській області (відповідно утворено), шляхом укладання додаткового договору відповідно до п. 7.3. Договору. Так, 26.06.2019 року Договір було доповнено Додатковим договором № 1, що став його невід`ємною частиною. З 17.08.2015 року по 09.07.2019 року відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебувала на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг. Згідно з п. 2.1.3. Договору, Виконавець зобов`язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, відповідач зобов`язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.3. Договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення зі служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. Аналогічні положення щодо обов`язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 р. № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 року за № 547/13814). Крім того, аналогічні за своєю суттю Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ та Типова форма Контракту про здобуття освіти у ВНЗ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 р. № 261 та наказом МВС України від 01.03.2017 № 173 відповідно. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування), затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 р. № 261 (чинної на момент закінчення навчання відповідачем). Відповідно до п. 3 та п. 4 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Відповідно до п. 2.3.6 Договору, відповідач зобов`язувалась у випадку порушення його умов, зокрема звільнення зі служби за власним бажанням до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Встановлено, що з 17.08.2015 року по 09.07.2019 року відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебувала на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до наказу НАВС від 09.07.2019 року №749 відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після закінчення навчання, відповідно до умов Договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Таким чином, Національною академією внутрішніх справ умови Договору виконано у повному обсязі. 16.08.2019 року на адресу НАВС супровідним листом ГУ НП в Київській області від 13.08.2019 р. № 2232/109/01/12-2019 надійшла інформація, що наказом ГУНП в Київській області від 02.08.2019 № 363 о/с відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання Договору № Сл 15-279 від 19 серпня 2015 року між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного Договору цілком зрозумілі і вона вважає їх справедливими по відношенню до неї. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом із специфічними умовами навчання, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностями, є бюджетною неприбутковою установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до ч. 3 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» випускники закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства. Також відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції на момент існування правовідносин) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнилась зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Частиною 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 (через хворобу або у зв`язку зі скороченням штатів) частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, відповідач навчалась в НАВС з 17 серпня 2015 року по 09 липня 2019 року і вартість витрат, пов`язаних з утриманням її у навчальному закладі, становить 67 792,21 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою про вартість витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ від 09.07.2019 року, а також Довідкою про розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ. Згідно наявних в матеріалах справи Довідках про доходи та відрахування розраховано грошове утримання відповідача за період навчання з вересня 2015 року по липень 2019 року, де вартість витрат, яка підлягає відшкодуванню, становить 14 485,22 грн.; у Довідках витрат коштів на харчування розраховано витрати на продовольче забезпечення відповідача за період навчання з серпня 2015 року по липень 2019 року, вартість витрат на харчування, яка підлягає відшкодуванню, становить 11 237,94 грн.; у Довідках про забезпечення медичними препаратами перемінного особового складу за 2015-2019 роки розраховано вартість медичних препаратів отриманих відповідачем під час навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 128,72 грн.; у Довідках про забезпечення речовим майном за 2015-2019 роки розраховано вартість речового майна отриманого відповідачем під час навчання, яка підлягає стягненню та становить 7 872,26 грн.; у Довідках про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв розраховано вартість комунальних послуг за весь період навчання (без врахування періодів перебування у відпустках та днів звільнення від навчального процесу), вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за період навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 34 068,07 грн. Згідно з п. 6 Порядку відшкодування, передбачено, що після видання наказу про звільнення особі надається строк тривалістю 30 діб для відшкодувати МВС витрати у добровільному порядку. Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Тобто, законодавством передбачений 30-денний термін з моменту звільнення зі служби особи для добровільного відшкодування витрат. 03.10.2019 року за вих. № 46/10-1051 позивачем було направлено відповідачу вимогу про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС. Проте на сьогодні, грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили, як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його сплати. Зазначене не спростовано, а навпаки підтверджено відповідачем в судовому засіданні, що остання витрати, пов`язані з утриманням у НАВС не відшкодувала та до позивача з цього питання не зверталася. Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суму витрат, пов`язаних з утриманням останньої у НАВС у розмірі 67 792,21 гривень є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача інфляції у сумі 1 363,30 гривень та 3% річних у сумі 1 385,47 гривень, суд приходить до наступного. Статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 розміщена в розд. I "Загальні положення про зобов`язання" кн. 5 ЦК, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. При цьому важливим виявляється питання, які зобов`язання є грошовими. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12). До позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних, з яким суд погоджується. Тому, вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляції у сумі 1 363,30 гривень та 3% річних у сумі 1 385,47 гривень є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги позивача та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд, дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved