Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Малоярославецької Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективної власності КСП «Ярославський» розміром 5,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , належала [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,35 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі яка перебуває у колективної власності КСП «Ярославський», розташованої на території Малоярославецької - Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлої [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але її було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не надала документ, що посвідчує право власності [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективної власності КСП «Ярославський» розміром 5,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Крім того, зазначила, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 04.07.1997 року, який був виданий на ім`я [PERSON] , був загублений, а Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку не видавався. Позивач звернулась із заявою до Малоярославецької - Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області щодо видачі дублікату сертифіката на земельну частку (пай), але їй було відмовлено у зв`язку, з тим, що згідно законодавства вона не може отримати сертифікат,так як не являється його власником. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. 08.08.2019 року на адресу суду від третьої особи Головного управління Держеокадастру в Одеській області надійшли пояснення, відповідно до яких згідно інформації Відділу у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] за №125 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 04.07.1997 розміром 5,35 умовних кадастрових гектар на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 04.07.1997 №237/97 на території Малоярославецької Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка перебуває у колективній власності КСП «Ярославський» та наявний підпис про його отримання. Позивач в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Малоярославецької - Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Щодо позовних вимог позивача залишають на розсуд суду. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області, на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації від 04.07.1997 року №237/97, на ім`я [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який посвідчував право останньої на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Ярославський", розміром 5,35 , який зареєстрований за №125, що підтверджується листом Тарутинської РДА про надання копій розпорядження від 04.07.1997 року №23797 «Про затвердження розрахунку земельного паю по КСП «Ярославський» (а.с.20), копією розпорядження від 04.07.1997 року №237/97 «Про затвердження розрахунку земельного паю по КСП «Ярославський», згідно з яким розмір земельного паю затверджено в кількості 5,35 умовних кадастрових гектарів (а.с.21), копією Державного акту на право колективної власності на землю виданого КСП «Ярославський», розташованого на території Малоярославецької - Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.22-23), копією списку громадян - членів КСП «Ярославський», відповідно до якого під №137 значиться [PERSON] (а.с.28-30), листом відділу Держгекадастру у Тарутинському районі про те, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась КСП «Ярославський» Тарутинського району Одеської області на території Малоярославецької-Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області за №125 на ім`я [PERSON] зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 5,35 умовних кадастрових гектарів і наявний підпис про його отримання (а.с.16), копією викопіювання з плану землекористування Малоярославецької-Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області з нанесенням меж земельної ділянки (рілля та багаторічні насадження) [PERSON] (а.с.18-19). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14). В газеті «ЗНАМЯ ТРУДА» за 13 листопада 2018 року наявне повідомлення проте, що загублений земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], розміром 5,35 умовного кадастрового гектара, виданий КСП «Ярославський» (зареєстрований №125) на ім`я [PERSON] , вважати недійсним (а.с.32). Листом Малоярославецької -Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області від 15.05.2019 року щодо видачі дублікату сертифіката на земельну частку (пай), але їй було відмовлено у зв`язку, з тим, що згідно законодавства вона не може отримати сертифікат,так як не являється його власником (а.с.17). Позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але її було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не надала документ, що посвідчує право власності [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективної власності КСП «Ярославський» розміром 5,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.33-34). Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на вказану земельну ділянку. Враховуючи вищевказані обставини, які були перевірені під час судового розгляду та підтверджені відповідними доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved