Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

адміністрація Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря Вовк О.І. звернулася до суду з заявою та просить про продовження госпіталізації у психіатричному стаціонарі КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], без її усвідомленої згоди та до покращення її психічного стану. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [PERSON] госпіталізована 13 липня 2013 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» на підставі заяви опікуна [PERSON] та оглянута лікарем-психіатром [PERSON], який за результатами такого огляду зробив висновок про необхідність госпіталізації хворої у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду для здоров'я хворої, внаслідок погіршення її психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Після чого [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації останньої до психіатричного закладу в умовах стаціонару для проведення обстеження та лікування. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року надано дозвіл на госпіталізацію [PERSON], [INFO] до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1», без її усвідомленої згоди. Під впливом проведеного лікування покращення психічного стану [PERSON] не настало, тому адміністрація КЗОЗ «ОПЛ № 1» змушена звернутися до суду з клопотанням про продовження госпіталізації у психіатричному стаціонарі [PERSON], без її усвідомленої згоди та до покращення її психічного стану. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 травня 2018 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні лікар-психіатр КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» Парасюк С.В. підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити та зазначив, що [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервна течія, внаслідок чого вона не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечить її життєдіяльність; може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. За вказаних обставин, [PERSON] потребує подальшого надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, без усвідомленої згоди хворої на госпіталізацію та до покращення її психічного стану. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти продовження госпіталізації у психіатричному стаціонарі [PERSON] без її усвідомленої згоди та до покращення її психічного стану. Законний представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, не заперечувала проти продовження госпіталізації в ОПЛ № 1 [PERSON] у зв'язку з погіршенням її психічного стану, просила розглянути справу без її участі. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] в судове засідання не викликалася, оскільки рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 червня 2003 року її визнано недієздатною та відповідно до повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра Піддубко О.М. та завідуючого 2 відділенням КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON], [PERSON] не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали заяви, дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 09 червня 2003 року [PERSON] визнано недієздатною внаслідок психічного захворювання. Рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради міста Харкова від 01 березня 2005 року № 51/8 опікуном [PERSON] призначено [PERSON]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2017 року звільнено від повноважень опікуна [PERSON] та зобов'язано КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» здійснювати опіку над [PERSON] до призначення їй нового опікуна. Також судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року надано дозвіл на госпіталізацію [PERSON] до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» без її усвідомленої згоди. Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Як вбачається з виписки із історії хвороби [PERSON] страждає психічною хворобою з 1971 року; неодноразово лікувалася в ОПЛ № 3; ремісії короткі не стійкі, інвалід 2 групи, остання госпіталізація в ОПЛ № 1 у період з 05 січня 2013 року до 12 липня 2013 року. З 13 липня 2013 року перебуває на лікуванні в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервна течія, виражений дефект в емоційно-вольовій сфері. Г 20.00. Госпіталізація обумовлена погіршенням психічного стану: тривожна, не спить, випробовує слухові галюцинації, контакт не достатній із-за структурних порушень мислення; очний аутизм, дезорієнтована, напружена легко роздратовується, настрій понижений, висловлює маревні ідеї відношення в адресу оточуючих, рідних; стверджує, що її кривдять; сама з собою розмовляє, повністю в хворобливих переживаннях не розкривається, емоційно тьмяна, критики хвороби не має, згодна на лікування. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїчної форми безперервна течія, внаслідок чого вона не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечить її життєдіяльність; може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Під впливом проведеного лікування покращення психічного стану [PERSON] не настало, тому вона потребує продовження надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару до покращення її психічного стану. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на продовження госпіталізації у психіатричному закладі. Також в судовому засіданні встановлено, що законний представник [PERSON] - [PERSON] проти продовження госпіталізації її підопічної не заперечувала. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та необхідність продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному стаціонарі без її усвідомленої згоди, до покращення психічного стану останньої, згідно вимог Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Враховуючи, що [PERSON] страждає на психічне захворювання в формі шизофренії, параноїдна форма, безперервна течія, виражений дефект в емоційно-вольовій сфері, у зв'язку зі своїм психічним станом визнана судом недієздатною та госпіталізована без її усвідомленої згоди до психіатричного закладу на підставі рішення суду, під впливом проведеного лікування покращення психічного стану останньої не настало, суд вважає за необхідне задовольнити заяву адміністрації КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» та продовжити госпіталізацію у психіатричному стаціонарі [PERSON], без її усвідомленої згоди та до покращення її психічного стану, при цьому суд виходить з того, що остання внаслідок погіршення її психічного стану може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1».

Outcome: approved