Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом звернулась [PERSON] до ТОВ «АГ Компас», ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхової виплати. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги уточнив. Остаточно просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування згідно умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № АЗ-048/109/130000283 від 11 березня 2013 року в розмірі 98 884 грн. 20 коп. згідно звіту №042/13 від 29 квітня 2013 року та судові витрати по справі з підстав, викладених у позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що в ніч з 21 на 22 квітня 2013 року, на автодорозі Черешнівка - Рачин, керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER], позивач не врахувала дорожньої обстановки відповідно не встигла зреагувати на її зміну, внаслідок чого допустила з'їзд в кювет та перекидання автомобіля, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду від 15 травня 2013 року її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. На виконання умов договору страхування, позивач повідомила ПАТ «УПСК» про настання страхового випадку, надала вичерпний пакет документів для нарахування та виплати страхового відшкодування та пред'явлено для огляду транспортний засіб, однак відповідач відмовився в добровільному порядку виконати умови договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №АЗ-048/109/130000283 від 11 березня 2013 року. Матеріальний збиток, завданий їй як власникові автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП складає 98 884,20 грн. Представник відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмові заперечення на позов у яких просив провести розгляд справи у відсутності представника відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на ті обставини, що дійсно між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №АЗ-048/109/130000283. Предметом страхування за цим договором страхування виступають майнові інтереси позивача, що не суперечать закону та які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Toyota Corolla» реєстраційний номер [NUMBER] (надалі -застрахований автомобіль». 22 квітня 2013 року позивач подав до ПрАТ «УПСК» заяву про настання ДТП від 21 квітня 2013 року. Листом №2622 від 01 липня 2013 року ПрАТ «УПСК» відмовило у виплаті страхового відшкодування, оскільки укладаючи договір страхування сторони погодили розмір страхового платежу, порядок його сплати та строки дії договору страхування. Згідно п.13.1. договору страхування визначено порядок сплати страхового платежу, а саме: страховий платіж за період з 13 березня 2013 року по 12 березня 2013 року у розмірі 4451,20 грн. підлягає сплаті до 12 березня 2013 року, тобто дата, до якої позивач зобов'язаний була сплатити страховий платіж - 12 березня 2013 року, Відповідно до квитанції №k1/F/41 страховий платіж всупереч умовам п.13.1. договору страхування позивачем був сплачений лише 15 березня 2013 року. Відповідно до п.18.6. договору страхування в разі несплати або неповної сплати страхового платежу за перший період страхування у визначені п.13.1. договору страхування строки і розмірі договір страхування вважається таким, що не набув чинності. По даному договору страхування визначений перший і єдиний період страхування з 13 березня 2013 року по 12 березня 2014 року. Крім того, згідно з п.20.37 договору страхування, страхувальник зобов'язаний сплатити страховий платіж в порядку, передбаченому п.13.1. договору страхування. Пунктом 23.1.7. договору страхування встановлено, що невиконання страхувальником обов'язків покладених на нього договором страхування, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. У зв'язку з тим, що страхувальником були порушені строки страхового платежу, договір страхування №АЗ-048/109/130000283 не набув чинності. З цих підстав, представник відповідача ПАТ «УПСК» просить суд відмовити у задоволенні позову позивачу. В судове засіданні представник відповідача ТОВ «АГ Компас» не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 березня 2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі ТОВ «АГ Компас» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № АЗ-048/109/13 0000283 (далі - Договір). Згідно умов даного Договору було застраховано легковий автомобіль «Toyota Corolla», 2008 року випуску, предметом даного договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з: володінням, користуванням і розпорядженням застрахованого транспортного засобу (далі ТЗ) - страхування КАСКО, програма страхування «Класичне». 22 квітня 2013 року на автодорозі Черешнівка - Рачин, позивач керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER], не врахувала дорожньої обстановки відповідне не встигла зреагувати на її зміну, внаслідок чого допустила з'їзд в кювет та перекидання автомобіля, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду від 15 травня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, постанова Рівненського міського суду від 15 травня 2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка набрала законної сили є обов'язкова для суду при розгляді даної справи. На виконання умов договору страхування, позивач 22 квітня 2013 року повідомила ПАТ «УПСК» про настання страхового випадку, надала вичерпний пакет документів для нарахування та виплати страхового відшкодування та пред'явлено для огляду транспортний засіб. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні звіту № 042/13 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 р.в., виконаного на замовлення центрального регіонального управління ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», внаслідок пошкодження у ДТП, по стану на 25 квітня 2013 року виконаного суб'єктом оціночної діяльності Дибачем Ю.П. від 29 квітня 2013 року, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП складає 98 884,20 грн. Представниками відповідачів даний звіт не спростований, тому суд приймає його як належний та допустимий доказ по справі. До заперечень відповідача, викладених у письмовій формі, суд відноситься критично і розцінює їх, як намагання відповідача уникнути від цивільно-правової відповідальності перед позивачем. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Рівненського міського суду від 26 грудня 2013 року справа №569/17719/13-ц за позовом [PERSON], до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ТзОВ «АГ Компас» про визнання укладеним договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № АЗ -048/109/130000283 позов позивача задоволено та визнано укладеним договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № АЗ-048/109/130000283 від 11 березня 2013 року. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 02 квітня 2014 року апеляційну скаргу представника ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відхилено, рішення Рівненського міського суду від 26 грудня 2013 року залишено без змін. Отже на день розгляду справи рішення Рівненського міського суду від 26 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON], до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ТзОВ «АГ Компас» про визнання укладеним договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №АЗ-048/109/130000283 набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] - позивача по справі, на момент ДТП була застрахована за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № АЗ-048/109/13 0000283 від 11 березня 2013 року укладеного між позивачем [PERSON] та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі ТОВ «АГ Компас». Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з моменту забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як було встановлено в судовому засіданні ДТП, яка мала місце в ніч із 21 квітня на 22 квітня 2013 року сталася за вини водія [PERSON], яка порушила правила безпеки дорожнього руху і це має прямий причинний зв'язок з настанням наслідків у виді пошкодження транспортного засобу позивача. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована, тому відповідачі по справі мають відшкодувати шкоду заподіяні позивачу. 22 квітня 2013 року відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було подано заяву ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про страхове відшкодування з необхідними додатками. Транспортний засіб марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу по справі [PERSON], 25 квітня 2013 року був оглянутий суб'єктом оціночної діяльності Дибачем Ю.П., при здійсненні огляду автомобіля був присутній сам позивач, про що був складений відповідний протокол (акт), в якому були зафіксовані пошкодження транспортного засобу, з якими погодився позивач, про що учасники даної дії ствердили своїми підписами. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні актом про огляд транспортного засобу «Toyota Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] ВАЗ 21703 від 25 квітня 2013 року. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.36.1. ст.36 Закону в редакції чинній на момент ДТП, після розгляду страховиком наданих йому у ст.35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду, страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення, страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Відповідачем ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» позивачу була надіслані повідомлення від 01 липня 2013 року за №2622 про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування, у якому зазначалось, що ПАТ «УПСК» не має юридичних підстав для визнання вищезазначеної події страховим випадком та виплати страхового відшкодування. На час подання позовної заяви позивачу відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що ПАТ «УПСК» порушило умови договору страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №АЗ-048/109/130000283 від 11 березня 2013 року. Відповідно до п.9.1. ст.9 Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вище, ніж зазначені у цьому Законі. Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № АЗ-048/109/130000283 від 11 березня 2013 року, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума становить: за шкоду заподіяну майну 107000 грн.; франшиза - 0,5% від страхової суми. Відповідно до ч.2 п.12.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Отже, з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» слід стягнути не виплачену суму страхового відшкодування у розмірі 98 349,20 грн., виходячи з розрахунку: 98 884,20грн. - 535 грн. = 98 349,20 грн., з яких 98 884,20 грн. шкода заподіяна майну позивача; (107000 х 0.005%) = 535 грн. - франшиза; 98 349,20 грн. сума страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє часткове підтвердження, є обґрунтованими, доведеними, не спростованими представниками відповідачів, а тому вони підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 998,85 грн., а позов задоволено частково тому судові витрати слід присудити позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved