Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" 23.12.2020 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.08.2011 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 27.10.2020 року в загальній сумі 38221,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 2102,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.01.2021 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Згідно довідки з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради - відомості щодо місця реєстрації відповідача відсутні. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, передбаченим ч.11 ст.128 ЦПК України, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. 26.05.2021 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано листа отриманого на електронну пошту суду, в якості адресата зазначено [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що в зв`язку з від`їздом просить відкласти судове засідання. Дана заява не містить відмітки про накладення електронного цифрового підпису. Частиною 8 статті 43ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Так, зазначену заяву було направлено в електронному вигляді на електронну пошту суду, при цьому вона не містить електронного цифрового підпису заявника, у відповідності до згаданих норм ЦПК України та ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», де визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.ч.1,2ст.6 зазначеного Закону). Відповідно до ч.1 ст.7 вказаного Закону, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Згідно із ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Враховуючи, що заяву не підписано заявником, що унеможливлює ідентифікацію особи, суд не бере до уваги дану заяву. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов`язання за договором не виконував та має станом на 27.10.2020 року заборгованість у розмірі 38221,60 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредита 30769,71 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7451,89 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved