Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Адвокат Кузьмін Є.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитини в порядку ст. 317 ЦПК України, вказуючи що [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , у м. Кадіївка (кол. назва «Стаханов») Луганської обл., народила сина. Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Документи про факт народження, видані на такій території, не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», адже м. Луганськ є тимчасово окупованою територією, а тому будь-які акти видані його органами є недійсними і не створюють правових наслідків. Тому заявник просить суд встановити факт народження дитини в порядку ст. 317 ЦПК України в судовому порядку. Ухвалою суду від 22.09.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник та її представник, адвокат Кузьмін Є.В. не з`явилися, в заяві просили розглядати справу без їх участі. Заінтересовані особи: [PERSON] , а також представник зацікавленої особи ВДРАЦСу не з`явилися, про слухання справ були повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд вправі встановити факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження громадянина в певний час і за певних обставин. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] , громадянка Азербайджанської республіки, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з громадянином України - [PERSON] , [INFO] у м. Кадіївка (кол. назва Стаханов) Луганської області народила дитину чоловічої статі. На підтвердження вищезазначених обставин, на тимчасово окупованій території, Відділом запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було видане свідоцтво серії [NUMBER] від 02.07.2020 про народження [INFO] [PERSON] . Згідно листа керівника Холодногірського районного у місті Харкові Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харкова Єлізарової Т.І. за вих.№806/22.6-09 від 11.09.2020 заявнику відмовлено у державній реєстрації народження дитини та видачі відповідного свідоцтва про народження, адже документи, що підтверджують факт народження дитини, видані органами, що не створюють правових наслідків на території України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проте, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». З огляду на наведене, суд приймає до уваги свідоцтво про народження дитини від 02.07.2019, серії [NUMBER] , видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до якого [INFO] [PERSON] народила сина, [PERSON] , та визнає вказану в цих документах інформацію в даному випадку достатніми доказами на підтвердження факту народження дитини. Встановлення факту народження дитини необхідне для отримання свідоцтва про народження встановленого зразка. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved