Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі - ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»), третя особа голова Правління\~ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайов Леонід Сергійович про поновлення на роботі, скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона в період з 18.10.1985 року по 09.06.2021 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем. 09.06.2021 року її було звільнено з роботи з посади інженера з технічного нагляду 1 категорії\~ вентиляційного бюро ВТН управління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників. Вважає своє третє звільнення на підставі наказу від 10.05.2019 року №350 незаконним, оскільки в цьому наказі встановлено строк його дії до 15.08.2019 року, а індивідуальний строк виконання наказу не змінювався. Щодо неї на підставі наказу від 10.05.2019 року №350 тричі приймалось рішення щодо скорочення 15.08.2019 року, 10.03.2020 року та 09.06.2021 року. Її не ознайомили з наказом від 07.04.2021 року №298 про попередження про майбутнє звільнення. Згідно з постановою Луганського апеляційного суду по справі №428/2893/20 її було поновлено на роботі на посаді інженера з технічного нагляду 1 категорії\~ вентиляційного бюро відділу технічного нагляду управління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», проте ця посада не була відновлена у штатному розписі підприємства. Відсутність її посади у штатному розписі є ще однією підставою неправомірного звільнення. В період з 06.04.2021 року по 09.06.2021 року у відповідача не відбувалось змін в організації виробництва і праці, Наглядова Рада в цей період не приймала рішень про зміну організаційної структури підприємства та скорочення працівників, в тому числі і тієї посади, яку вона обіймає. Рішення Президії Профспілковго комітету, яким надано згоду на її звільнення з роботи, вважає необґрунтованим. Просила суд: визнати неправомірним та скасувати наказ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 07.06.2021 року №0091-КП(зв) про її звільнення з роботи з 09.06.2021 року на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників; поновити її на роботі на посаді інженера з технічного нагляду 1 категорії\~ вентиляційного бюро відділу технічного нагляду управління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що позивач була звільнена з роботи 09.06.2021 року на підставі наказу від 07.06.2021 року №0091-КП(зв) за п.1 ст.40 КЗпП України. 19.03.2019 року відбулось чергове заочне голосування Наглядової ради ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», яка вирішила внести зміни в організаційну структуру підприємства та чисельність працівників, зокрема, передбачалась ліквідація та виведення з організаційної структури Центральної лабораторії та скорочення з 15.08.2019 року чисельності працівників на 160 штатних одиниць. Прийняття такого рішення належить до повноважень наглядової ради, що визначено Статутом. Виконання рішень Наглядової ради покладено на голову Правління, який повністю та належним чином виконав рішення Наглядової ради від 19.03.2019 року. Головою Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» був виданий наказ від 10.05.2019 року №350, відповідно до якого передбачалось скорочення чисельності працівників підприємства з метою оптимізації витрат на утримання персоналу. Зі скороченням чисельності відбулось і скорочення штатних одиниць, що саме і передбачалось рішенням Наглядової ради (скорочення чисельності працівників на 160 штатних одиниць). Зазначений наказ від 10.05.2019 року №350 на час видання наказу про звільнення позивача від 07.06.2021 року № №0091-КП(зв) був чинним. Наступне поновлення позивача на роботі не позбавляє підприємства права повторно оголосити позивачу одразу після її поновлення на роботі про її наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади\~ на підставі раніше виданого наказу. Оскільки скороченню підлягало 2 штатні одиниці інженера з технічного нагляду 1 категорії вентиляційного бюро, то [PERSON] була звільнена у зв`язку зі скороченням чисельності працівників. Після поновлення позивача на роботі відповідно до постанови Луганського апеляційного суду від 05.04.2021 року\~ штатна одиниця інженера з технічного нагляду 1 категорії вентиляційного бюро в штатному розписі підприємства не відновлювалась. 08.04.2021 року позивач була попереджена про майбутнє звільнення та одночасно запропоновано для ознайомлення список наявності вільних робочих місць та вакантних посад у ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». Аналогічні списки їй надавались для ознайомлення 09.04.2021 року, 19.04.2021 року, 07.05.2021 року, 13.05.2021 року, 18.05.2021 року, 25.05.2021 року, 27.05.2021 року та 01.06.2021 року. Проте, ознайомившись з запропонованими вакансіями, [PERSON] згоди на її переведення на запропоновану роботу не надала. 21.05.2021 року Президія профспілкового комітету надала згоду на звільнення позивача з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України, після чого був виданий наказ від\~ 07.06.2021 року №0091-КП(зв) про її звільнення. Порушень законодавства при звільненні позивача допущено не було. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлений позов, підтвердила доводи, викладенні в позові. В судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Солошенко П.В. та [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Третя особа голова Правління\~ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайов Л.С. в судове засідання не з`явився. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з 18.10.1985 року та обіймала посаду інженера з технічного нагляду 1 категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду управління, що підтверджуються даними трудової книжки позивача серії [NUMBER] . 06.04.2021 року Головою правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] був виданий наказ №0053-КП про поновлення на роботі у вентиляційному бюро відділу технічного надзору управління підприємства на посаді інженера з технічного надзору 1 категорії, звільнену 10.03.2020 року наказом №0029-КП(зв) від 04.03.2020 року. 19.03.2019 року за результатами заочного голосування Наглядова рада ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» прийняла рішення про внесення змін до організаційної структури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», зокрема, ліквідовано та виведено з організаційної структури підприємства ряд структурних підрозділів з усіма одиницями; скорочено з 15.08.2019 року численність працівників на 160 штатних одиниць; зобов`язано голову Правління [PERSON] здійснити всі необхідні зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності працівників. 10.05.2019 року Головою правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] був виданий наказ «Про скорочення чисельності працівників підприємства» №350, відповідно до якого наказано в строк до 15.08.2019 року провести скорочення чисельності працівників згідно з додатком №1, який передбачав скорочення 2 штатних одиниць інженера з технічного нагляду 1 категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду, одну з яких яку обіймала [PERSON] 07.04.2021 року Головою правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» [PERSON] був виданий наказ «Про скорочення чисельності працівників підприємства» №298, згідно з яким скорочено посаду інженера з технічного нагляду 1 категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду управління, на якій було поновлено [PERSON] . 08.04.2021 року [PERSON] була попереджена про майбутнє можливе звільнення за ч.1 ст.40 КЗпП України в зв`язку зі скороченням чисельності працівників. 09.04.2021 року, 19.04.2021 року, 07.05.2021 року, 13.05.2021 року, 18.05.2021 року, 25.05.2021 року, 27.05.2021 року та 01.06.2021 року позивач була ознайомлена з переліком вакантних посад ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». 11.05.2021 року відповідач направив подання №01/ПП-191 до профспілкової організації про надання згоди на звільнення [PERSON] на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників. 21.05.2021 року профспілкова організація ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» надала згоду на звільнення інженера з технічного нагляду 1 категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду управління підприємства [PERSON] по п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується витягом з протоколу №117-10. 09.06.2021 року [PERSON] звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, про що видано наказ від 07.06.2021 року №0091-КП. Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Пунктом 1 ч.1, ч.2 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Частиною 1 та 7 ст.43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Частинами першою, третьою ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Абзацом 1 пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 зі змінами визначено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно в ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» мали місце зміни в організації виробництва і праці, що підтверджується копією рішення Наглядової ради ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 19.03.2019 року про внесення змін до організаційної структури ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та копією наказу голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайова Л.С. «Про скорочення чисельності працівників підприємства» від 10.05.2019 року №350. Згідно зі Статутом ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до повноважень Наглядової ради належить затвердження організаційної структури та чисельності працівників Товариства (п. 12.8.34, 12.8.38 Статуту). Згідно зі Статутом ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» голова Правління забезпечує виконання рішень Наглядової ради та видає накази (п. 13.17.8, 13.17.10 Статуту). Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наказ голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугайова Л.С. «Про скорочення чисельності працівників підприємства» від 10.05.2019 року №350 був винесений з дотриманням порядку, встановленого Статутом підприємства, оскільки в судовому засіданні було з`ясовано, що Наглядова рада підприємства, до виключної компетенції якої належать повноваження щодо затвердження організаційної структури та чисельності працівників Товариства та внесення до них змін, прийняла відповідне рішення, а голова Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на виконання рішення Наглядової ради видав відповідний наказ. Суд вважає неспроможними доводи позивача щодо того, що скорочення посади інженера з технічного нагляду 1 категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду управління підприємства, яку вона обіймала, відповідно до наказу «Про скорочення чисельності працівників підприємства» від 10.05.2019 року №350 є неправомірним, оскільки строк виконання наказу сплинув 15.08.2019 року,\~ оскільки відповідач в установлений строк прийняв відповідне рішення про скорочення посад, а сам наказ від 10.05.2019 року №350 не визнавався неправомірним та не був скасований. Зважаючи на те, що позивач неодноразово поновлювалась на роботі, то відповідач вправі повторно оголосити позивачу одразу після її поновлення на роботі про її наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади\~ на підставі раніше виданого наказу. Також є помилковими доводи позивача щодо того, що після поновлення її на роботі на посаді інженера з технічного нагляду 1 категорії\~ вентиляційного бюро відділу технічного нагляду управління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», ця посада повинна бути відновлена у штатному розписі підприємства, а відсутність цієї посади у штатному розписі\~ свідчить про неправомірність звільнення, оскільки внесення змін у штатний розпис ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» належить до внутрішньогосподарської діяльності підприємства та входить до його компетенції. При цьому суд враховує висновок Верховного суду по справі №755/3495/16-ц, зроблений під час розгляду справи за подібними правовідносинами, який зазначив, що рішення про визначення структури підприємства, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників є виключною компетенцією власника підприємства або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення. Зазначені доводи позивача щодо не відновлення її посади у штатному розкладі підприємства після поновлення на роботі перевірялись під час розгляду справи №428/2893/20 в суді апеляційної інстанції, який зробив аналогічний висновок у постанові від 05.04.2021 року. Також\~ не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що не ознайомлення її з наказом від 07.04.2021 року №298 про попередження про майбутнє звільнення є порушенням її прав. Суд відзначає, що 08.04.2021 року [PERSON] була попереджена відповідачем про майбутнє можливе звільнення за ч.1 ст.40 КЗпП України в зв`язку зі скороченням чисельності працівників, що позивач засвідчила своїм підписом.\~ При цьому чинний КЗпП України покладає на роботодавця обов`язок попередити про майбутнє звільнення не пізніше ніж за два місяці до звільнення, але не покладає обов`язку ознайомлювати саме з наказом про скорочення чисельності працівників підприємства. Зазначене дає підстави зробити висновок, що попередження працівника про майбутнє звільнення у письмовому вигляді з дотриманням встановлених строків свідчить про дотримання прав працівника, посада якого підлягає скороченню. Відповідач відповідно до приписів ст.43 КЗпП України отримав згоду Президії профспілкового комітету на звільнення [PERSON] на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, що підтверджується витягом з протоколу №117-10 від 21.05.2021 року. Щодо доводів позивача щодо того, що відповідач не запропонував їй усі вільні посади, які були на підприємстві і не зазначені у списках, з якими її ознайомлювали, суд відзначає наступне. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. В судовому засіданні було встановлено, що в установлений КЗпП України двомісячний строк [PERSON] було письмово попереджено про майбутнє звільнення за ч.1 ст. 40 КЗпП України. Неодноразово позивачу [PERSON] пропонували за списками вакантні посади в ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» станом на 07.04.2021 року, на 09.04.2021 року, на 19.04.2021 року, на 05.05.2021 року, на 07.05.2021 року, на 12.05.2021 року, на 18.05.2021 року, на 24.05.2021 року, на 26.05.2021 року, на 31.05.2021 року, з яких вона не обрала для переведення жодної посади. Проте в період з моменту попередження [PERSON] про майбутнє звільнення до дня звільнення відповідач здійснив прийом на роботу та/або переведення з посади на посаду інших працівників, наприклад, [PERSON] прийнято на роботу на посаду майстра з ремонту технологічного устаткування цеху виробництва аміаку 1-Б (наказ від 08.04.2021 року №0068-КП), [PERSON] прийнято на роботу на посаду охоронника Департаменту з режиму та безпеки сектору охорони підприємства на період військової служби іншого працівника (наказ від 09.04.2021 року №0070-КП), [PERSON] машиніста компресорних установок цеху виробництва сечовини (карбаміду)-2 відділення виробництва сечовини (наказ від 15.04.2021 року №0074-КП) тощо. При цьому посаду машиніста компресорних установок цеху виробництва сечовини (карбаміду)-2 відділення виробництва сечовини відповідач не зазначив у списках вільних робочих місць, з якими була ознайомлена позивач. Зазначене, на думку суду, свідчить про те, що відповідачем вимоги частини першої статті 42 КЗпП України не були виконані та свідчить про порушення ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» процедури звільнення позивача.\~ Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог ст. 42 КЗпП України та свого обов`язку щодо працевлаштування [PERSON] , оскільки не запропонував їй для переведення усі вакантні посади, які існували на підприємстві з моменту попередження [PERSON] про майбутнє звільнення до дня звільнення. Аналізуючи встановлені обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами,\~ суд приходить до висновку, що звільнення позивача [PERSON] з посади інженера з технічного нагляду 1 категорії вентиляційного бюро відділу технічного нагляду управління підприємства мало місце з порушенням порядку, встановленого законом, що призвело до порушення її прав та інтересів, що має наслідком поновлення її на роботі з 09.06.2021 року, визнання неправомірним та скасування наказу від 07.06.2021 року №0091-КП(зв)\~ звільнення [PERSON] на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників. Оскільки суд дійшов висновку про поновлення позивача на роботі, то слід застосувати приписи ч.2 ст. 235 КЗпП України та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня, наступного за днем незаконного звільнення, по день ухвалення рішення у цій справі, тобто з 10.06.2021 року по 22.12.2021 року в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Згідно з копією довідки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 09.06.2021 року №40404 середньогодинна заробітна плата [PERSON] становить 51,03 грн., середньомісячна кількість годин 159 год., середньомісячна заробітна плата 8113,77 грн. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, визначений без податків, зборів та інших обов`язкових платежів за період з 10.06.2021 року по 22.12.2021 року, включно, становить\~ 51744,42 грн. (за 13 робочих днів вимушеного прогулу в червні 2021 року (159 год. : 20 робочих днів х 13 днів вимушеного прогулу = 103,4 год. вимушеного прогулу), за 5 місяців вимушеного прогулу з липня по листопад 2021 року (5 місяців х 159 год. = 795 год. вимушеного прогулу) та за 16 робочих днів вимушеного прогулу в грудні 2021 року (159 год. : 22 робочі дні х 16 днів вимушеного прогулу = 115,6 год. вимушеного прогулу), що становить 1014 год. вимушеного прогулу; розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу визначається шляхом множення середньогодинної заробітної плати на кількість годин вимушеного прогулу, тобто 1014 год. х 51,03 грн. = 51744,42 грн.). При цьому середній заробіток за час вимушеного прогулу розрахований без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та в межах стягнення платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. за вимогу про поновлення на роботі, також з відповідача на користь позивача\~ підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судовий збір в сумі 908 грн. за вимогу про скасування наказу про звільнення.

Outcome: approved