Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки за період з квітня 2019 року по червень 2020 року включно у розмірі 27750,00 грн, на її утримання за період з квітня 2019 року по квітень 2020 року включно в розмірі 12000,00 грн, посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно та не у повній мірі сплачував аліменти, присуджені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.02.2019. [PERSON] у заяві від 13.10.2020 позов визнав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі. У письмовій заяві від 13.10.2020 позивач просить справу розглядати без її участі; позов підтримала та просила його задовольнити. Так, судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.02.2019 у справі № 274/6017/18, яке набрало законної сили, було, зокрема, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] , у розмірі 1500,00 грн щомісячно, починаючи від 06.11.2018 та до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] , а також на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 600,00 грн щомісячно, починаючи від 06.11.2018 та до досягнення дочкою трьох років, тобто до [INFO] . Відповідач аліменти, присуджені вищевказаним рішенням суду, сплачував несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого в нього станом на 01.07.2020 виникла заборгованість у розмірі 27750,00 грн (за період з квітня 2019 по червень 2020 включно) на утримання неповнолітньої доньки, та у розмірі 12000,00 грн (за період з квітня 2019 року по квітень 2020 року) на її утримання, що підтверджується довідками-розрахунками від 24.07.2020 № 12/50409, №12/50407 державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький). Відповідно до абзацу першого частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З розрахунку, здійсненого [PERSON] , який наведено у позовній заяві, вбачається, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з квітня 2019 року по червень 2020 року включно становить 52812,50 грн, що є більше 100% розміру заборгованості (27750,00грн). Крім того, з розрахунку, здійсненого [PERSON] , який наведено у позовній заяві, вбачається, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання позивача за період з квітня 2019 року по квітень 2020 року включно становить 22968,00 грн, що є більше 100% розміру заборгованості (12000,00 грн). Тобто за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України, з [PERSON] на користь [PERSON] може бути стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період з квітня 2019 року по червень 2020 року у розмірі не більше ніж 27750,00 грн, на її утримання за період з квітня 2019 року по квітень 2020 року не більше 12000,00грн. Згідно з частиною першою пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15..05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. [PERSON] не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів виникла в нього за відсутності його вини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову.

Outcome: approved