Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 05 листопада 2014 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу та змушена звернутись до суду маючи дитину, якій не виповнилось року, оскільки відповідач неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, тобто вчинив проти неї протиправні дії, що містить ознаки злочину, внаслідок чого за її повідомленням було порушено кримінальне провадження. На примирення з відповідачем не погоджується, оскільки протиправна поведінка щодо неї з застосуванням насильства, негативно впливає на розвиток доньки, а шлюб з відповідачем носить формальний характер, оскільки сім'я фактично розпалась. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, на правив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 05 листопада 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], відповідний актовий запис № 408. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] актовий запис № 55, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, від 24 лютого 2015 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 9 від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Судом встановлено, що 06 серпня 2015 року Обухівським РВГУ МВС України в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою [PERSON] про нанесення їй чоловіком [PERSON] тілесних ушкоджень, з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України за № 12015110230000864 (а.с. 7). Судом встановлено, що між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, виходячи із характеру стосунків, що склалися між подружжям, суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved