Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «АН Б В» про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачкою, як власником земельної ділянки, площею 0,99 га, розташованої в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, та ПП «АН Б В» було укладено договір оренди земельної ділянки, строком на 10 років. Вищевказаний договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Вознесенському районі 05.12.2008 року в Державному реєстрі земель за № [NUMBER]. Відповідно до умов даного договору, відповідач зобов'язався, зокрема, використовувати земельну ділянку за призначенням, а також щорічно сплачувати оренду плату. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору оренди, оскільки протягом тривалого часу земельну ділянку не обробляє та не сплачує орендну плату, позивачка просила позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка, її представник не зявилися.Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, останній просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ч.ч. 1,2 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускаєтьсялише за згодою сторін,якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановленихдоговором або законом. При цьому, істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Вирішуючи питання про наявність підстав для дострокового розірвання спірного договору, суд виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою, як власником земельної ділянки, площею 0,99 га, розташованої в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, та ПП «Ан Б В» було укладено договір оренди земельної ділянки, строком на 10 років. Вищевказаний договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Вознесенському районі 05.12.2008 року в Державному реєстрі земель за № [NUMBER]. Отже, між сторонами склалися договірні правовідносини, які витікають з договору оренди земельної ділянки, за змістом яких [PERSON] до шлюбу [PERSON] (зміна прізвища відповідно до свідоцтва про шлюб від 05.09.2009 року серія [NUMBER], а.с. 10), передала відповідачу в оренду обумовлену земельну ділянку строком на 10 років, а останній зобовязався, використовувати земельну ділянку за призначенням та щорічно, до 01 грудня поточного року, сплачувати оренду плату в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки. Окрім цього, сторони узгодили інші його умови. Зокрема, п. 35 обумовленого договору вказує на те, що дія останнього припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню. Згідно з ч. 1 ст.32 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998 року (з наступними змінами та доповненнями), який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов*язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом та іншими законами України. Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, наведені положення закону визначають як підставу для розірвання договору оренди систематичну несплату орендної плати. Правова позиція щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно із ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Матеріали справи вказують на те, що орендна плата позивачу, починаючи з 2010 року відповідачем не була виплачена. Доказів на спростування наведеного останнім надано не було. Крім того відповідно до довідки Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 31.03.2015 року № 292 ПП "АН Б В" не здійснює обробіток земель сільськогосподарського призначення з 2010 року. За такого, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. В силу ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved