Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] , що помер [INFO] , був фактичним власником житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами на [ADDRESS] . [PERSON] 13.03.1019р. звернулась з позовом до Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на [ADDRESS] ., мотивуючи тим, що [PERSON] 28.04.1998р. склав заповіт, за яким на випадок смерті заповів їй все належне йому майно. [PERSON] помер [INFO] , вона звернулась до нотконтори для прийняття спадщини, але через відсутність правовстановлюючих документів на вищеозначений будинок, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON] . В інший спосіб, як звернутись до суду, вона не може оформити спадщину, просила позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, 01.07.2019р. представник подала заяву, в якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності, через зайнятість в іншому процесі (а.с.64). Представник відповідача - Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 26.04.2019р. сільський голова подав заяву (а.с.41) в якій просив про розгляд справи за відсутності їх представництва. Третя особа - [PERSON] до суду не з`явилась, 08.05.2019р. подала відзив ( а.с.42), в якому висловилась на задоволення позову, просила про розгляд справи за її відсутності. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належно. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив. Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні)житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992року. У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них…, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 13.06.2012 N 304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається). Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року. Рік побудови та введення житлового будинку в експлуатацію зазначався в погосподарських книгах, що на часі виникнення спірних відносин були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в УРСР. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як убачається із витягів погосподарських книг с. Дубаневичі (а.с.25-31) та технічного паспорта на вищеозначений будинок (а.с.13-16), житловий будинок на [ADDRESS] . збудований у 1964 р., складається із трьох кімнат, кухні, коридору, веранди, загальна площа - 70,6 м кв., житлова - 47,4 м кв. Згідно довідки Дубаневицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. №126 від 06.03.2019р. (а.с.19) убачається, що забудівником житлового будинку на [ADDRESS] був [PERSON] , за будинком закріплена земельна ділянка для його обслуговування площею 0,25 га. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набув або володів житловим будинком на [ADDRESS] . неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.7) [PERSON] помер [INFO] . Із копії заповіту, що посвідчений 28.04.1998р. секретарем виконкому Дубаневицьої сільської ради (а.с.20) видно, що за життя [PERSON] склав заповіт, за яким на випадок смерті все майно, що буде належати йому на час смерті, заповів внучці [PERSON] З копії свідоцтва про народження та шлюб (а.с.8,9) видно, що [PERSON] є внучкою [PERSON] . З копій спадкової справи № 318/2018р. Городоцької держнотконтори (а.с.52-63) убачається, що позивачка у визначений законом шестимісячний строк звернулась в нотконтору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , що 11.12.2018р. державним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Шаравара В.В. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] мав у власності житловий будинок на [ADDRESS] , позивачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, тому є підстави до визнання за позивачкою права власності на вищеозначений будинок, в порядку спадкування.

Outcome: approved