Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

В грудні 2020 року уповноважений представник заявника - адвокат Завгородня Юлія Олександрівна, яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ДН № 134786 від 23.12.2020 року та договору про правову допомогу від 23.12.2020 року, звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заявник [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Горлівка Донецької області народила сина, якого іменувала [PERSON] . Заявник фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , народжувати дитину вирішила в медичному закладі м. Горлівка Донецькій області, тобто, на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території. На підтвердження факту народження дитини заявник отримала медичне свідоцтво про народження другої дитини чоловічої статі №594 від 09.12.2020 року, видане ТМО «Сім`я та здоров`я» м. Горлівка, зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України. З метою оформлення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку, заявник через свого представника звернулась до Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із відповідною заявою. Проте, в задоволенні зазначеної вище заяви заявникові було відмовлено, оскільки представлені документи не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, а отже, факт народження дитини - не підтверджують. При цьому, заявнику було роз`яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження. Отже, вичерпавши всі можливі дії щодо реєстрації народження своєї дитини, заявник змушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження. Представник заінтересованої особи Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволенні заявлених вимог не заперечує. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та представлені суду докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: згідно з п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до паспорту громадянина Грузії тип Р, код держави [NUMBER] , виданого Міністерством юстиції 30.08.2018 року (письмовий переклад тексту документу засвідчено приватним нотаріусом Литвиною Л.О., зареєстровано в реєстрі №18660, 18661), [PERSON] народилась [INFO] , є уродженкою м. Марнеулі (Грузія). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Так, в судовому засіданні уповноважений представник заявника - адвокат Завгородня Юлія Олександрівна, пояснила, що заявник є громадянкою Грузії, тривалий час фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявила клопотання про залучення у якості доказів довідки б/н від 01.06.2019 року, виданої Горлівським міським управлінням Міграційної служби, зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України, відповідно до якої, заявниця проживає за зазначеною вище адресою. Просила задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Клопотання про долучення до матеріалів справи згаданої вище довідки судом задоволено. Разом з цим, враховуючи, що дана довідка б/н від 01.06.2019 року видана Горлівським міським управлінням Міграційної служби на тимчасово окупованій території України, не відповідає формі, затвердженої постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» від 25.04.2018 року №322 та отримана всупереч вимог ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в якості доказів фактичного проживання заявниці за адресою: [ADDRESS] судом прийнята бути не може. У зв`язку з наведеним, в задоволенні клопотання представника заявника в цій частині судом відмовлено. Водночас, суд враховує той факт, що за ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. В той же час, факт народження [INFO] [PERSON] другої дитини чоловічої статі [PERSON] саме у м. Горлівка підтверджений медичним свідоцтвом про народження, №594 від 09.12.2020 року, яке видане ТМО «Сім`я та здоров`я» м. Горлівка (належним чином засвідчена копія наявна в матеріалах справи) зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України. Додатково факт народження дитини на тимчасово окупованій території України підтверджений обмінною картою пологового будинку ТМО «Сім`я та здоров`я» м. Горлівка та фотографіями з зображенням заявниці в період вагітності та разом з новонародженою дитиною. Також, судом встановлено, що заявник [PERSON] , у зареєстрованому шлюбі не перебуває (докази зворотного в матеріалах справи відсутні). Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд виходив з наступного: згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Горлівка Донецькій області, де народився [PERSON] , на даний час є тимчасово окупованою територією України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів від 7 листопада 2014 р. № 1085 зі змінами та доповненнями, м. Горлівка Донецької області віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі видані даними органами документи є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Даний факт перешкоджає здійсненню заявником державної реєстрації народження дитини та отриманню свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку. У зв`язку з неможливістю виконання повноважень відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей в районі проведення антитерористичної операції, їх повноваження здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за межами цих територій. При цьому, суд враховує, що бланки суворої звітності, в тому числі документи про державну реєстрацію актів цивільного стану, які були видані на цих територіях після 01.12.2014 року, не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. В той же час, кожен громадянин України, який переселився з району проведення антитерористичної операції, має право звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану на його вибір для вирішення питань, що входять до їх компетенції. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним та таким, що не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях. При цьому, ч. 3 ст. 317 ЦПК України передбачено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Враховуючи наведене, з огляду на наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності факту народження дитини - [PERSON] , в м. Горлівка Донецької області [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Так, заявник просить суд записати батьком дитини [PERSON] - [PERSON] . Оскільки суду не представлені докази укладення між заявником та батьком дитини шлюбу, зокрема, свідоцтво про шлюб вставленого в Україні зразку, запис батька дитини у Книзі реєстрації народжень необхідно здійснити за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записати за її вказівкою. Отже, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, зважаючи на існування у заявника об`єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження дитини, а також, з огляду на те, що чинним законодавством України іншого порядку встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України не встановлено, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved