Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником щодо всіх прав та обовьязків є АТ «Альфа-Банк»), державного реєстратора КП «Регістр сервіс» Первомайської міської ради Харківської області Андрусовича О.О. про визнання протиправним та скасування рішення. В обґрунтування позову зазначила, що 15.02.2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» у забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту № 830/27/14-4/12/8-089 від 15.02.2008 року на суму 20000,00 доларів США укладено іпотечний договір № 830/14-4/48/8-067 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л. предметом якого стала квартира [ADDRESS] . 25.05.2019 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізналась, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до державного реєстратора КП «Регістр сервіс» Первомайської міської ради Харківської області Андрусовича О.О., який 08.04.2019 року прийняв рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень за індексним № 46342249 щодо квартири [ADDRESS] зареєструвавши право власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору № 830/27/14-4/48/8-067 від 15.02.2008 року. Вважала що такими діями порушено вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» оскільки нерухоме майно, яке вважається предметом застави або іпотеки в забезпечення споживчого кредиту в іноземній валюті не могло було примусово стягнено (відчужено без згоди власника). Крім того, квартира використовувалась як її місце постійного проживання разом з малолітнім сином 2018 року народження, іншого житла вона не має. Державний реєстратор при реєстрації права власності за банком не впевнився щодо дозволу органу опіки та піклування на здійснення такої реєстрації. Державний реєстратор не отримував та не перевіряв документів на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Вона не отримувала жодних повідомлень про порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання, тому вважає, що державний реєстратор не міг встановити час завершення 30 денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Також ніякої оцінки жодною особою не проводилось, за її проведенням ніхто не звертався. На підставі викладеного і просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Регістр сервіс» Первомайської міської ради Харківської області Андрусовича О.О., про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 46342249 від 08.04.2019 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за АТ «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ 00039019. Представником АТ «Альфа-Банк» подано відзив на позов та письмові пояснення в яких він просив відмовити у задоволенні позову вважаючи, що посилання позивача на порушення вимог Закону є безпідставними, оскільки мораторій не передбачає втрату кредитором права звернення стягнення на предмет іпотеки, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його. Положення іпотечного договору передбачають застереження щодо передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання. Отже примусове звернення стягнення на предмет іпотеки не здійснювалося, банк набув право власності у добровільному порядку, за згодою позивачки на підставі застереження, встановленого сторонами в іпотечному договорі, а тому положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не можуть бути застосовані. Підстави до відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» і лише за наявності цих підстав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації і таке рішення повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. При цьому відмова у проведенні державної реєстрації прав з підстав не передбачених законом забороняється. Позов не містить посилань та не надано доказів наявності підстав для відмови в проведені державної реєстрації прав. Навпаки, наведене свідчить, що оспорюване рішення стало результатом грубих порушень зобов`язань з боку боржника, яким є позивачка. Вважав, що спірне рішення прийнято третьою особою на підставі наданих Законом повноважень та на підставі повного пакету документів, що подані належним заявником, а також беручи до уваги відсутність встановлених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підстав для відмови у проведенні державної реєстрації - спірне рішення є законним і позовні вимоги задоволенню не підлягають. Іпотекодержатель набув предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Отже відповідач вважав, що оскільки право власності набуто на підставі застереження, встановленого в іпотечному договорі та рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно то позивачкою не доведено позовні вимоги. Укладаючи іпотечний договір з банківської установою, позивачкою - іпотекодавцем було досягнуто згоди за усіма суттєвими умовами договору, в зв`язку з чим її посилання щодо неможливості реалізації права іпотекодержателя в порядку визначеному Законом України «Про іпотеку» є цілком безпідставним. 21.02.2019 р. АТ «Укрсоцбанк» цінним листом з описом направлено на [PERSON] та її батьків, які були співвласниками спірної квартири, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки і надано 30-денний термін на погашення заборгованості. При зверненні до державного реєстратора для реєстрації права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем - АТ «Укрсоцбанк», дотримано вимог законодавства, зокрема направлення повідомлення з вимогою про усунення порушень, дотримано 30 - денний строк з моменту направлення такого повідомлення, та надано відповідні документи. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року частково задоволено клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження об`єкту нерухомості. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2019 року задоволено заяву представника АТ «Альфа-Банк» про залучення до участі у справі в якості відповідача замість АТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Альфа-Банк». Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явився. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів. Представник АТ «Альфа-Банк» про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів. Відповідач, державний реєстратор КП «Регістр сервіс» Первомайської міської ради Харківської області Андрусович О.О. про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» до його заміни правонаступником правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 15.02.2008 року [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого щодо усіх прав та обов`язків є АТ «Альфа-банк») укладено договір кредиту № 830/27/14-4/12/8-089 у розмірі 20000,00 доларів США з терміном повернення до 10.02.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом 13,0% річних. (т. 1 а.с. 114-120) 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л. за реєстром № 260 посвідчено іпотечний договір № 830/27/14-4/48/8-067 за яким в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 830/27/14-4/12/8-089 іпотекодавець [PERSON] передала іпотекодержателю ПАТ «Укрсоцбанк» належну їй на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 07.02.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстром № 141, двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55.8 кв.м. Державна реєстрація - зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» прав № 28018732 від 16.11.2010 року. Загальна заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 292900,00 грн., що в еквіваленті складає 58000,00 долари США. Відповідно до п. 4.2. іпотечного договору - у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.5 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: 4.5.1. на підставі рішення суду; або 4.5.2. на підставі виконавчого напису нотаріуса; або 4.5.3. шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; або 4.5.4. шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» 4.5.5. шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладеання договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та відповідальним покупцем в порядку, встановленому ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» (т. 1 а.с. 15-17) Отже вказаний іпотечний договір містить іпотечне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.08.2020 р. касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 січня 2018 р. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 30.07.2018 р. скасовано і ухвалено нове рішення. Відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. (т. 2 а.с. 31-35) Рішення суду стосується стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту № 830/27/14-4/12/8-089 від 15.02.2008 р. 15.10.2019 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» (протокол № 4/2019). Рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено передавальний акт та визначеного, що правонаступництво щодо всього майна, права та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року. Таким чином, згідно передавального акту від 11.10.2019 р., внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк» (т. 1 а.с. 94-111) Відповідно до п. 1.2. виписки з протоколу № 574-1/ОРК від 09.08.2019 р. в рамках делегованих правлінням АТ «Укрсоцбанк» повноважень (протокол правління № 19 від 20.02.2019 р.) дозволено прийняття на баланс АТ «Укрсоцбанк» предмети іпотеки, які виступають забезпеченням виконання зобов`язань за договором кредиту позичальників, згідно додатку 1, за відповідною вартістю майна, визначеною незалежним суб`єктом оціночної діяльності та підтвердженою підрозділом оцінки банку, н а підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Мета прийняття на баланс нерухомості - подальша реалізація. Відповідно до витягу з додатку № 1 до протоколу № 574-1/ОРК від 09.08.2019 р. за № 4 зазначено договір кредиту № 830/27/14-4/12/8-089 від 15.02.2008 р. укладеного з [PERSON] забезпеченого нею іпотечним договором № 830/27/14-4/48/8-067 від 15.02.2008 р. щодо квартири [ADDRESS] з зазначенням оціночної вартості станом на 08.08.2019 р. 428000,00 грн. (т. 2 а.с. 49) Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованими 25 травня 2019 року державним реєстратором КП «Регістр сервіс» Первомайської міської ради Харківської області Андрусовичем О.О. 04 квітня 2019 року здійснено державну реєстрацію права власності на зазначене іпотечне майно за АТ «Укрсоцбанк» (запис про право власності № 31058469). Підставами виникнення права власності вказано іпотечний договір № 830/27/14-4/48/8-067 виданий 15.02.2008 р., видавник Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», іпотечний договір № 830/27/14-4/48/8-067 виданий 15.02.2008 р., видавник Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (т. 1 а.с. 9) Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, внесення реєстратором до реєстру запису про припинення іпотеки є офіційним підтвердженням існування юридичного факту припинення іпотеки відповідно до підстав, передбачених положеннями чинного законодавства, але такий факт не створюється реєстраційною дією реєстратора. Такі правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 910/73/17 (провадження № 12-67гс18) та від 20.03.2019 р. У справі № 306/2053/16 (провадження № 14-22цс19) Можливість і порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені ст.ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону. Частиною 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.2. договору іпотеки № 830/27/14-4/48/8-067 від 15.02.2008 р., (далі договір іпотеки) у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.5 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: в тому числі і 4.5.3. шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Пунктом 1.2 договору іпотеки загальна заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 292900,00 грн., що в еквіваленті складає 58000,00 долари США. Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки загальна вартість предмету іпотеки, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно видане КП «ХМБТІ» від 15.02.2008 р. становить 29917 грн. (а.с. 15-17) Отже, як зазначалось раніше іпотечний договір передбачає позасудовий порядок набуття права власності на предмет іпотеки, оскільки містить іпотечне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку, в тому числі і шляхом переходу права власності до іпотекодержателя. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] оспорюється правомірність реєстрації права власності посилаючись на наявність мораторій на стягнення майна, порушення права малолітньої особи на проживання та користування квартирою, порядок сповіщення про наміри здійснити реєстрацію права власності за іпотекодержателем та не проведення оцінки іпотечного майна. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закон № 1952-IV державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом ст. 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з п. 57 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції що діяла на час реєстрації права власності для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до п. 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у ст.ст. 10, 8 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Так відповідачем АТ «Альфа-Банк» надано суду копію повідомлення АТ «Укрсоцбанк» № USB/63 від 20.02.2019 року на ім`я [PERSON] про право вимоги заборгованості по кредитному договору № 830/27/14-4/12/8-089 від 15.02.2008 р., згідно якого, є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , що є предметом договору іпотеки, яким забезпечено виконання зобов`язання по зазначеному кредитному договору. Зазначено розмір заборгованості станом на 02.01.2019 р. у сумі 19162,65 долари США, попереджена, що в порядку ст.ст. 35,36 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання вимоги протягом тридцятиденного строку АТ «Укрсоцбанк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Також надано копію зворотного повідомлення без жодної відмітки про вручення рекомендованого поштового відправлення або причин його невручення та вкладення у цінний лист від 21.02.2019 р. (т. 2 а.с. 20-23) Отже суду не надано копії повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яким надіслано повідомлення, з відміткою про вручення адресату, або з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або зазначенням іншої причини неможливості його вручення, що позбавляє суд можливості дійти висновку про недбалість чи ухилення позивачки від отримання повідомлення. Таким чином надане повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення без жодної відмітки про отримання чи причин невручення судом розглядається як неналежний доказ про сповіщення [PERSON] про намір іпотекодержателя та початку спливу тридцятиденного строку. Наведене свідчить, що державний реєстратор при здійсненні реєстрації права власності, не звернув уваги, що у матеріалах справи відсутні відомості про отримання [PERSON] належного письмового повідомлення від іпотекодержателя, чим порушив вимоги ст.ст. 10, 18 Закону № 1952-IV та ст. 37 Закону № 898-IV та прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «Укросоцбанк». Таким чином, позов підлягає задоволенню, суд вважає необхідним скасувати реєстрацію речового права, права власності нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] . Інші доводи викладені сторонами щодо правомірності реєстрації права власності за іпотекодержателем не впливають на висновки суду. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн., суд зазначає наступне. Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, на підтвердження здійснених витрат на правничу допомогу адвоката представником позивачки надано копію договору про надання правової допомоги від 07.08.2020 року, копію додаткового договору № 1 до договору про надання правової допомоги від 07.08.2020 року, копію квитанції № 07-08/20-01 від 07.08.2020 року про сплату послуг адвоката в сумі 20000,00 грн., копію квитанції № 19-03/2021 від 19.03.2021 року про сплату послуг адвоката в сумі 15000,00 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в заявленому нею розмірі 25000,00 грн., що буде належною і пропорційною компенсацією послуг адвоката в спірних правовідносинах. Отже, судові витрати пов`язані з розглядом справи відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідачів в дольовому співвідношенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved