Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON],[INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Пояснила свою вимогу тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, він зловживає спиртними напоями, стали виникати сварки, внаслідок чого втратилось взаєморозуміння і довіра. Сімя розпалася, більше шести місяців проживають окремо. Відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою дитину, не надає коштів для його потреб. Оскільки відповідач не працює та не є суб'єктом підприємницької діяльності, має нерегулярний, мінливий дохід, заробляє на життя тимчасовими заробітками, просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує допомогу в розмірі 860 грн., яких не достатньо для забезпечення дитини всім необхідним. Позивачки в судове засідання не з"явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, причин неявки суду не повідомив. ПОдав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково в розмірі 600 грн. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 15.02.2016 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №112577. Від шлюбу у них народився 04.03.2016 року син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №251044 Згідно даного свідоцтва про народження батьком дитини вказаний [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утримані. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, вихованням сина не займається. Враховуючи те, що платник аліментів на даний час не працює, тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до його повноліття. Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За ч.1 п.1\~ст.367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved