Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на вивезення неповнолітньої дитини за межі України, третя особа на стороні позивача: орган опіки і піклування Новодністровської міської ради Чернівецької області. Посилається на те, що вона з відповідачем з 2004 по 2006 рік перебувала у шлюбі, від якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з нею та знаходиться на її утриманні Зазначає, що на даний час вона створила нову сім'ю та перебуває у фактичному шлюбі з іншим чоловіком. Вказує, що її мама - [PERSON], з 2004 року і по теперішній час проживає в селищі Лісне Всеволжського району Ленінградської області Російської Федерації. Щорічно, починаючи з 2006 року, вона із дитиною приїжджає на відпочинок до матері, у якої є власне житло та відповідні умови для проживання, відпочинку, всебічного розвитку і оздоровлення її дитини. Також, за письмовою згодою [PERSON], їхня дочка на період літніх канікул виїздила в Росію до місця відпочинку в супроводі мами позивачки. У зв'язку з тимчасовою анексією Криму, і неможливістю туди їздити на відпочинок з дитиною, вона хоче оздоровлювати її за кордоном, оскільки має таку можливість. Враховуючи ті обставини, що їхня з відповідачем дитина є неповнолітньою, її виїзд за межі України вимагає письмової згоди колишнього чоловіка, проте через його відсутність вона не має можливості отримати від нього офіційної згоди на вивезення дитини за кордон, посвідченої нотаріусом. З метою отримання письмової згоди відповідача на вивіз дитини за межі України, вона вимушена розшукувати його в Республіці Молдова, по місцю його проживання, проте, знайти його майже неможливо, оскільки він працює в Росії, а тому вдома не буває, що підтверджується письмовою відповіддю прімарії м.Штефан Воде, де проживає [PERSON], на запит її представника - [PERSON] Це все забирає у неї її особистий час, а також вона несе фінансові витрати на поїздки в Молдову, де проживає [PERSON] В зв'язку з цим, вона вимушена була звернутись до суду для отримання дозволу на виготовлення проїзних документів та вивіз дитини за кордон в судовому порядку. Вважає, що виїзд її дитини з нею на відпочинок в Болгарію або іншу країну цілковито відповідатиме інтересам їхньої спільної дитини із [PERSON], і в жодному разі не порушить її особистих інтересів. Просить суд надати їй - [PERSON], [INFO], жительці [ADDRESS] дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон її неповнолітньої дочки -[PERSON], [INFO], зареєстрованої в [ADDRESS]; надати дозвіл їй - [PERSON], [INFO], жительці [ADDRESS] та бабусі - [PERSON], [INFO], жительці селища Лісне Всеволжського району Ленінградської області Російської Федерації на вивезення за кордон їхньої неповнолітньої доньки і онуки - [PERSON], [INFO], зареєстрованої в [ADDRESS] без згоди батька дитини - [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги просить задовольнити частково, а саме - надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду та на вивезення її неповнолітньої доньки - [PERSON] за кордон. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак до суду надійшов лист головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із доданими до нього документами, складеними в ході виконання доручення Новодністровського міського суду Чернівецької області на території Республіки Молдова, які підтверджують отримання [PERSON] копії позовної заяви, повідомлення про день судового засідання та протокол судового засідання компетентного суду Республіки Молдова, в якому відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, дав згоду на вивіз неповнолітньої дитини за кордон та дає згоду на розгляд справи без його присутності. В судове засідання третя особа на стороні позивача - орган опіки і піклування Новодністровської міської ради Чернівецької області не з'явилась, проте її представник подала до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] просить задовольнити частково, а саме: надати [PERSON] дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду та на вивезення її неповнолітньої доньки - [PERSON] за кордон, та розглянути справу без її присутності. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін, ухваливши рішення у даному судовому засіданні на підставі доказів, які є в матеріалах справи. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами встановлено, що позивач із відповідачем з 05.06.2004 року по 17.10.2006 року перебували у шлюбі та є батьками спільної дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 10.09.2004 року. На даний час, дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки батько дитини - [PERSON] аліментів на утримання дитини не сплачує, жодної участі у життті дитини не приймає. Мати, [PERSON], для всебічного розвитку дитини та її оздоровлення, щорічно, починаючи з 2006 року приїжджає на відпочинок до своєї матері - [PERSON], яка проживає в с.Лісне Ленінградської області Російської Федерації. Також, за письмовою згодою відповідача [PERSON], [PERSON] на період літніх канікул виїздила в Росію до місця відпочинку в супроводі її бабусі - [PERSON] Через відсутність чоловіка на території Республіки Молдова, де він зараз проживає, і бажання вивезення їхньої доньки за кордон для оздоровлення, [PERSON] змушена була звернутись до суд для надання їй дозволу на виготовлення проїзних документів та вивезення за межі України їхньої доньки - [PERSON] Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно ч.ч.2,4 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року - держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16-ти років має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів в їх супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з п.З Правил перетинання державного кордону, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з країни досягли 18-ти річного віку. Пунктом 4 вказаних Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-ти річного віку, в супроводі з одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній з батьків у пункті пропуску. Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону, а також ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.16 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року за №231 „Про затвердження правил оформлення і видачі паспортів громадянам України, для виїзду за кордон та проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання і вилучення", самостійний виїзд за кордон дітей, які не досягли 18-ти літнього віку, здійснюються за нотаріальним підтвердженням згодою батьків. При відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього за кордон, може бути дозволено за рішенням суду. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими і такими, що мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved