Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що з метою зарахування до трудового стажу періоду її навчання в Дніпропетровському хіміко-механічному технікумі, а саме з 01 вересня 1972 по 29 червня 1976 року, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі, на підтвердження чого надала Диплом [NUMBER] про закінчення зазначеного технікуму, а також Довідку від 03.05.2012 року № 243 видану Державним вищим навчальним закладом «Дніпропетровський політехнічний коледж». Заявник зазначає, що у Довідці від 03.05.2012 року № 243, а також у Дипломі [NUMBER] її власне ім'я вказане як «[PERSON]», тоді як згідно свідоцтва про народження [NUMBER] її власне ім'я російською мовою вказане як «[PERSON]» та згідно її паспорта громадянина України її власне ім'я вказане як «[PERSON]». Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі листом відмовило в зарахуванні до трудового стажу період навчання заявника в Дніпропетровському хіміко-механічному технікумі. Вказане стало можливим через те, що власне ім'я заявника вказане в Дипломі [NUMBER] і, як наслідок, у Довідці від 03.05.2012 року № 243, було зазначено невірно через неточний переклад з російської мови на українську. 14 травня 1977 року до одруження вона мала дошлюбне прізвище «[PERSON]» і після укладання шлюбу їй було присвоєно прізвище її чоловіка «[PERSON]». Таким чином, на сьогоднішній день виникла ситуація щодо невизнання Управлінням Пенсійного фонду України в Томаківському районі належності заявникові [PERSON] [INFO], Диплому [NUMBER] про закінчення Дніпропетровського хіміко-механічного технікуму та Довідки Державного вищого навчального закладу «Дніпропетровський політехнічний коледж» від 03.05.2012 року № 243, і як наслідок, Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі не має можливості зарахувати до її трудового стажу період її навчання у вище зазначеному технікумі, а саме з 01 вересня 1972 року по 29 червня 1976 року. У своїй заяві заявник просить суд розглянути справу за її відсутності у судовому засіданні і підтримує заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в повному обсязі. Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, де зазначено, що проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що існують усі підстави задовольнити заяву [PERSON], які полягають у наступному. Заявник надала суду достатньо доказів вважати, що диплом про закінчення Дніпропетровського хіміко-механічного технікуму [NUMBER], виданого 29 червня 1976 року за реєстраційним номером 183 та Довідка від 03.05.2012 року, що видана Державним вищим навчальним закладом «Дніпропетровський політехнічний коледж» з зазначенням ім'я [PERSON] належить саме заявнику, [PERSON]. Зі свідоцтва про народження, паспорта громадянина України, вбачається, що російською мовою ім'я заявника вказувалось як «[PERSON]», та згідно її паспорта громадянина України її власне ім'я українською мовою вказане як «[PERSON]». У дипломі [NUMBER] про закінчення Дніпропетровського хіміко-механічного технікуму та Довідці від 03.05.2012 року № 243 ім'я заявника вказано помилково як "[PERSON]". Заявник мала дошлюбне прізвище «[PERSON]» і після укладання шлюбу їй було присвоєно прізвище її чоловіка «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], який укладено заявником з [PERSON] 14.05.1977 року. Отже, суд вважає, що при заповненні вказаних правовстановлюючих документів була допущена граматична помилка у написанні ім'я особи, якій його видано, причиною чого явилося невірний переклад з російської на українську мови. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного та

Outcome: approved