Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 01.08.2011року прийняв у спадщину житловий будинок з надвірними побудовами розташований за адресою: м. Білицьке, вул. Шевченка 169, у вищезазначеному житловому будинку також зареєстровано [PERSON], що є дружиною рідного брата позивача. Починаючи з 1998 року відповідачка за даною адресою не проживає так як мешкає в Республіці Португалія. В наслідок реєстрації у житловому будинку \~ відповідача, позивачзмушен сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих в житловому приміщення осіб, що негайно відбивається на його матеріальному становищі. Факт не проживання відповідача можуть підтвердити численні свідки. Позивач у\~ судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного\~ розгляду\~ справи\~ не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надала. Отже на підставі ст.224 ЦПК України, у разі неявки відповідача, який належним чином повідомленим і від якого не надійшло повідомлення про причини не явки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів,якщо позивач не заперечую проти такого вирішення справи. Таким чином, суд визнав причини неявки відповідача неповажними та ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом Позивач є власником житлового будинку № 169 по вул. Шевченка в м. Білицьке, Добропільського району, Донецької області, посвідченого державним нотаріусом Другої Добропільської\~ державної нотаріальної контори в.о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області, на підставі заповіту, посвідченого Білицькою міською радою, Донецької області, 22.02.1990 року зареєстрованого в реєстрі за № 72 та підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27668575 від 01.08.2011 року та Витягом Добропільського бюро технічної інвентарізації про державну реєстрацію прав № 30950465 від 12.08.2011року . \~\~\~\~\~\~\~ Із долученої до матеріалів справи копії технічного паспорта на сидибний ( індивідуальний) житловий будинок № 169, вул. Шевченка, м. Білицьке, Добропільського району Донецької області, виготовленого станом на 23.05.2013 року вбачається, що\~ власником вищезазначеного житлового будинку є [PERSON]. Згідно запису з «Домовой книги для прописки граждан проживающих [INFO]» у житловому будинку також зареєстрована [PERSON], [INFO], уродженка м. Осинники, Кемеровської області. Як вбачається судом із долученого до матеріалів справи акту обстеження житлово-побутових умов від 03 липня 2015 року, відповідач [PERSON] більш ніж 15 років не мешкає за адресою: Добропільський р-н, м. Білицьке, вул. Шевченка 169. Вирішуючи даний спір, суд керується ст.ст. 71, 72 ЖК України, згідно яким особа може бути визнана такою, що втратила право на житлове приміщення в судовому порядку у разі її відсутності понад шість місяців без поважної причини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 від 12.04.1985г. (із змінами від 10.03.1989г., 25.12.1992г.) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або членів його сім'ї, що втратили право на житлове приміщення (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених термінів. У разі їх поважності, зокрема, неприязних взаємостосунків з іншими членами сім'ї і т.д., суд може продовжити пропущений термін. Виходячи з положень ст. 71 ЖК України та роз'яснень, що містяться в пп. 10 і 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. В разі відсутності цих осіб понад встановлені строки з поважних причин (перебування у відрядженні, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) цей строк може бути продовжений судом. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, враховуючи недоведеність поважності причин відсутності за місцем реєстрації відповідача з 1998 року, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved