overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за ним право власност на земельні ділянки, які належала його матері [PERSON], котра померла [INFO], його брату [PERSON], котрий помер [INFO] відповідно до сертифіката на земельну частку (пай) [NUMBER] і державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], в зв'язку з тим, що не має змоги отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на дані земельні ділянки через втрату правовстановлюючих документів на них, а нотаріус з цієї причини відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Адвокат Долгополов М.Д. позов підтримав. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], а згідно копії поновленого свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до листів відділу Держгеокадастру у Волочиському районі від 16.10.2015 р., від 06.06.2016 р. на ім'я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,20 умовних кадастрових гектари [NUMBER], на ім'я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,34 га серія [NUMBER]. Із оголошень в газеті "Зоря" від 17.05.2015 р., 12.05.2016 р. вбачається, що сертифікат і державний акт втрачені. В зв'язку з цим 11 і 25.05.2016 р. нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON], після смерті яких спадкові справи не заводилися. Відповідно до довідки старости с.Маначин № 217 від 17.05.2016 р. [PERSON] після смерті [PERSON] вступив у володіння спадковим майном. Відповідно до довідки цього ж старости № 191 від 25.04.2016 р. [PERSON] проживав на час смерті із [PERSON]. Родинні відносини покійних [PERSON], [PERSON], із позивачем підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], матір'ю якого записана [PERSON], дошлюбне прізвище якої згідно копії Витягу з Державного ресєтру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 000166116634 [PERSON], копією Витягу з Державного ресєтру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00016715830 про народження [PERSON],, матір'ю якого записана [PERSON]. Таким чином позивач немає змоги іншим чином успадкувати земельні ділянки, які належали його матері і братові, так як оригінали правовстановлюючих документів втрачені. Сертифікат на право на земельну частку (пай) необхідно визнати за позивачем відповідно до ст. 549 ЦК України в ред. 1963 р., так як спадщина відкрилася в 1998 р.. В зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини після [PERSON] поважною та визначити їй два місяці додаткового строку для прийняття спадщини. В підтвердження позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] У зв'язку з її смертю відкрилася спадщина на її майно. За життя вона все своє майно заповіла позивачу. Спадковим майном померлої є житловий будинок в с. Плугів Золочівського району Львівської області, та земельний пай площею 1,68 га, що на території Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області. Причиною пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини вказує хворобу після смерті її матері. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому просить суд позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте сільський голова подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Оцінивши подані докази та доводи сторін суд приходить наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. Все своє майно [PERSON] заповіла 27 червня 2013 року [PERSON]. Копією виписки із медичної картки [PERSON] підтверджується, що в період з 22.10.2014 до 11.11.2014 вона перебувала на амбулаторному лікуванні у зв'язку із загальним захворюванням і їй призначалося відповідне лікування. Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пропуск позивачем строку на прийняття спадщини суд вважає поважним, а тому доцільно продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]-С.Й. поважною та визначити їй у два місяці додаткового строку для прийняття спадщини. В підтвердження позову зазначає, що 12 жовтня 2008 року помер її батько [PERSON], який постійно проживав в [INFO] . У зв'язку з його смертю відкрилася спадщина на його майно. За життя він заповіту не склав. Спадковим майном померлого є приватизований житловий будинок в с.Вороняки Золочівського району Львівської області з господарськими будівлями та дворовими спорудами, належний спадкодавцю на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, від 25.10.1989 р. Причиною пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини вказує, що для оформлення спадкових прав в окремих документах були допущені помилки, у звя»язку з чим вона була змушена звертатись до суду про встановлення факту та крім цього тривалий час хворіла. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому просить суд позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився подав суду заяву про розгляд справи без його участі , проти задоволення позову не заперечує. Свідок [PERSON] підтвердила, в судовому засіданні, що [PERSON] тривалий час хворіла, а тому пропустила шестимісячний термін звернення до нотаріуса за спадщиною. Оцінивши подані докази та доводи сторін суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2008 року у віці 71 рік помер [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. За життя [PERSON]-С.Й. заповіту не склав. Копією виписки із медичної картки позивачки [PERSON] підтверджується, що вона тривалий час перебувала на амбулаторному лікуванні у зв'язку із загальним захворюванням і їй призначалося відповідне лікування. Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пропуск позивачем строку на прийняття спадщини суд вважає поважним, а тому доцільно продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати причини пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] поважною та визначити йому два місяці додаткового строку для прийняття спадщини. В підтвердження позову зазначає, що [INFO] року померла [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS] У зв'язку з її смертю відкрилася спадщина на її майно. За життя вона заповіту не склала. Спадковим майном померлої є земельний пай площею 1,94 га, що на території Золочівського району Львівської області. Причиною пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини вказує хворобу після смерті його матері. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому просить суд позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити. Представник Струтинської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте сільський голова подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Оцінивши подані докази та доводи сторін суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 77 років. За життя [PERSON] заповіту не склала. Копією виписки із медичної картки [PERSON] підтверджується, що він тривалий час перебував на амбулаторному лікуванні у зв'язку із загальним захворюванням і йому призначалося відповідне лікування. Згідно із ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пропуск позивачем строку на прийняття спадщини суд вважає поважним, а тому доцільно продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] у зв'язку з тим протягом 6 місяців заяви про прийняття спадщини не подав так як перебував на заробітках в Португалії і повернувся в Україну в лютому 2008 року. Вважає, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селі Почапи Золочівського району Львівської області. Заповітом від 16 лютого 2007 року стверджується, що [PERSON] розпорядився на випадок своєї смерті, що все майно перейде його синові [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пропуск позивачем строку на прийняття спадщини суд вважає поважним, а тому доцільно продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] просить суд виключити з актового запису № 227 від 27 лютого 2019 року про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального упраління юстиції у Дніпропетровській області відомості про нього як батька дитини. При цьому вказує, що між ним та [PERSON] 30.12.2015 року був укладений шлюб, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2018 року розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] .. З 14.05.2018 року по 16.06.2019 року він перебував за межами території України і після повернення дізнався, що [PERSON] народила [INFO] доньку [PERSON] і в свідоцтві про її народження він зазначений як батько. Однак враховуючи що протягом року він перебував за кордоном тому батьком [PERSON] , [INFO] , бути не може. В судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять вимоги задовольнити. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 СК України Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст. 136 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] просить суд встановити факт, що дублікат свідоцтва на житловий будиинок, що в [ADDRESS], власником якого записаний [PERSON], а також технічний паспорт на цей будинок, належав його батькові [PERSON]. Зазначає, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. У зв'язку з його смертю відкрилася спадщина. Проте вона у нотаріальному порядку успадкувати житловий будинок батька не може з тої причини, що у правовстановлюючих документах на житло його ім'я зазначено як [PERSON], а має бути [PERSON]. В іншому порядку встановити даний факт вона не може. Тому, звертається до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали з підстав наведений у такій, просили заявлені вимоги задовольнити. Заслухавши пояснення заявника та її представника, оцінивши докази в їх сукпності, суд приходить до наступних висновків. Як видно з свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року в с.Жуків Золочівського району Львівської області. Встановлено, що заявник [PERSON] доводилася дочкою [PERSON], що помер [INFO] року. Як вбачається з наступних документів: виттягу з Державного реєстру про реєстрацію народження стосовно [PERSON], [INFO], свідоцтва про народження заявниці, витягу з державного реєстру про реєстрацію актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] ім'я батька заявника значиться як [PERSON]. Проте в дублікаті свідоцтва про право власності на житловий будинок, що в селі Жуків на вул.Лугова, Золочівського району Львівської області власником записано [PERSON]. Так само, ім'я власника "[PERSON]", значиться у технічному паспорті на житловий будинок на [ADDRESS]. Довідкою Жуківської сільської ради Золочівського району Львівської області № 288 від 19.06.2017 р. стверджується, що власником житлового будинку на [ADDRESS] був [PERSON]. Таким чином, факт належності [PERSON] дубліката свідцтва про право власності на житловий будинок на [ADDRESS] та технічного паспорта на цей житловий будинок підтверджується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] просить суд встановити факт, що її матір'ю була [PERSON], що померла 05.03.2017. В підтвердження вимог заяви посилається на те, що 5 березня 2017 року померла її мати [PERSON]. У зв'язку з її смертю відкрилася спадщина на її майно. Проте вона в нотаріальному порядку успадкувати майно матері не може з тої причини, що не може документально підтвердити, що [PERSON] є її матір'ю. А саме у її свідоцтві про народження мати зазначена як "Зофія", а має бути [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала заява про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує, та просить її задоволити. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти заяви не заперечують, з вимогами [PERSON] згідні. Оцінивши подані докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Як вбачається з свідоцтва про смерть [PERSON] померла 05 березня 2017 року в с.Колтів Золочівського району Львівської області. Листом приватного нотаріуса [PERSON] стверджується, що з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] заявниці [PERSON] запропоновано звернутися до суду з приводу різночитання імені [PERSON] та [PERSON] та встановлення факту родинних відносин між нею та померлою. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] видно, що її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Після одруження заявник перейшла з прізвища [PERSON] на прізвище [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу. Виходячи із наведеного, суд вважає, що у даному випадку [PERSON], яка значиться у свідоцтві про народження заявника, та [PERSON], яка померла 05.03.2017 року, є однією і тією ж особою та, відповідно, була матір'ю [PERSON], заяву якої слід задовольнити, бо встановлення даного факту породжує для неї певні правові наслідки, зокрема, оформлення в нотаріальному порядку свого права на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] просить суд встановити факт , що йому належить атестат [NUMBER] від 20.02.1971 року про закінчення ПТУ № 26 м.Львова, у котрому його прізвище зазначено з помилкою - як "[PERSON]" В заяві вказує на те, що 14 січня 2014 року йому виповнилося 60 років у зв'язку з чим він звернувся до управління Пенсійного фонду в Золочівському районі з заявою про призначення йому пенсії за віком. При цьому, йому відмовилися зараховувати до загального трудового стажу час навчання з 23.03.1970 року по 20.02.1971 року у ПТУ 3 26 м.Львова, оскільки в атестаті записано його прізвище з помилкою. У всіх інших його документах: свідоцтві про народження, паспорті, трудовій книжці його прізвище значиться як [PERSON] Для виправлення неточностей у атестаті він звертався до ПТУ №26 м.Львова (наданий час Львівський професійний ліцей комп'ютерних технологій), проте йому було відмовлено у виправленні. Тому він просить суд встановити факт приналежності йому атестата про закінчення навчання у ПТУ №26 м.Львова. Представник управління Пенсійного фонду у Золочівському районі визнала підставніть заяви та пояснила , що якщо факт , про який просить заявник буде встановлений , то він зможе одержувати трохи більшу пенсію. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з паспорта та свідоцтва про народження, то його прізвище заявника [PERSON] З записів , що є у копії трудової книжки [PERSON] видно, що він навчався у Львівському ПТУ №26 з 23.03.1970 року по 20.02.1971 року. Підставою такого запису є атестат [NUMBER] від 20.02.1971 року. З копії атестату [NUMBER] міського професійно-технічного училища № 26 м.Львова, та листка успішності до такого атестату видно, що такі документи видано на прізвище [PERSON], який навчався з 23.03.1970 року по 20.02.1971 року. Тож в судовому засіданні встановлено, що в атестат [NUMBER] від 20.02.1971 року належить заявнику, а при його написанні була допущена помилка у прізвищі.

Outcome: approved