Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 12.05.2001 року вони з відповідачем уклали щлюб, від якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їх дітей позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про стягнення з відповідача на її користь на утримання їх дітей аліменти у розмірі 1/3 його заробітної плати, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не зявилися, проте позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до змісту ст.ст. 180 ч.1, 181 ч.3, 182 ч. 2, 183 ч. 1, 191 ч. 1 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно статті 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Так, позовна заява [PERSON] була направлена до суд 01.07.2016 року, що підтверджується фіскальним чеком відділення поштового звязку № 0045825 0039799 від 01.07.2016 року, тому день подачі позовної заяви до суду буде рахуватися з 01.07.2016 року. Враховуючи, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачкою, працює завідувачем сектору цивільного захисту населення в Летичівській РДА, що свідчить про наявність доходу, інших дітей на утриманні немає, між сторонами не досягнуто згоди, щодо обовязку утримування дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня подачі позивачкою заяви до суду, до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved