Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1146 від 18.02.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного ноторіального оркугу про стягнення 11610 грн. В обґрунтування позову зазначив, що йому стало відомо про виконавче провадження, яке відкрито приватним виконавцем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного ноторіального округу. Зазначає, що кредитний договір №784440-А від 29.01.20 р. на суму 5 000 грн. не підписувала, в інформаційно-телекомунікаційній системі не реєструвалася і, відповідно, грошові кошти не отримувала. За зверненням позивача в ЄДР зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 355 КК України. Посилаючись на те, що заборгованість є спірною, оскільки договір він не укладав, крім того нотаріусом порушена процедура вчинення виконавчого напису, просив визнати виконавчий напис №1146 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 27.04.21 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою від 19.05.21 р. розгляд справи відкладено. В судовому засіданні від 08.06.21 р. заслухано позивача стосовно позовних вимог. Позивач наголосив на тому, що кредитний договір не укладав, кошти не отримував. Ухвалою від 08.06.21 р. розгляд справи відкладено на 22.06.21 р. В судове засідання відповідач та третя особа не з`явились, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судова влада. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. Від третої особи пояснення до суду не надходили. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з тим, подав клопотання про розгляд позовної заяви без його участі. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З виконавчого напису від 18.02.2021 р. вбачається, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області стягнуто з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №784440-А від 29.01.20 року (укладеним між позивачем та ТОВ "СС Лоун") на користь ТОВ «Фінфорс» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 01.04.20 р. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.04.20 р. по 01.04.20 р. в сумі 11610 грн. 25.02.21 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 6463780 про стягнення з [PERSON] заборгованість в сумі 11610 грн. Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві зареєстровано кримінальне провадження № 12020100060001321 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зіст. 18 ЦК Українинотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висвітлена в постановах Верховного Суду у справі № 201/11696/16-ц, №754/9711/14-ц З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності суми заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим. Суд звертає увагу, що відповідач не позбавлений права звернутись в суд в порядку позовного провадження з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved