Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з зазначеним позовом, вказавши, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05.09.2013 року шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання ними придбано будинок в [ADDRESS], власником якого в свідоцтві про право власності зазначена відповідачка. Спірний будинок подружжям придбано у період шлюбу та за спільні кошти, тому позивач має право на визнання за ним права власності на 1/2 частину будинку. Добровільно поділити будинок відповідачка не погоджується, тому він змушений звернутися до суду. Просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1827 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову, додавши, що просить стягнути з відповідачки всі судові витрати понесені [PERSON] Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти придбання спірного житлового будинку в період шлюбу та за спільні кошти подружжя, оформлення будинку на її ім'я. Проте вважає, що їх неповнолітня донька має право на частину вказаного житлового будинку і просила визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину будинку № [ADDRESS] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 2001 року, 05.09.2013 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області шлюб між ними розірваний. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] проживає на даний час в спірному житловому будинку, що підтверджується довідкою про склад сім'ї. Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.11.2010 року слідує, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS] загальною площею 150,9 кв.м., житловою площею 69,7 кв.м., належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідно до звіту про оцінку майна, зробленого оцінювачем ТОВ «Вікон-Консалтинг» О.В.Прозоровським, оціночна вартість без ПДВ житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 454 429 грн. Витрати на проведення оцінки майна, понесені позивачем становлять 650 грн. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 1827 грн. та за заяву про забезпечення позову - в сумі 121,80 грн., в подальшому ухвалою суду від 08.04.2015 року вказана заява про забезпечення доказів залишена без розгляду. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.61 ч.1 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зі ст. 70,71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п.30 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). З матеріалів справи слідує, що житловий будинок [ADDRESS] придбаний під час перебування подружжя [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, чого не заперечує відповідачка, тому відповідно до ст. 60 СК України, вказаний житловий будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя не зважаючи на те, що його власником в свідоцтві про право власності зазначено відповідачку [PERSON] Враховуючи рівність часток подружжя в спільній сумісній власності, суд вважає, що [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS]. Суд не вбачає підстав для відступу від рівності часток подружжя під час поділу житлового будинку, в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки судом не встановлено обставин, які мають істотне значення, а також позивачкою не доведено, що розмір утримання їх доньки зі сторони позивача не забезпечує її фізичний та духовний розвиток. Таким чином у суду є підстави для задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 2272,14 грн. та витрати на проведення оцінки майна в сумі 650 грн., з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 445,14 грн. без урахування сплаченого ним судового збору в сумі 121,80 грн. за заяву про забезпечення доказів, оскільки в разі залишення заяви без розгляду за клопотанням сторони, судовий збір не повертається.

Outcome: approved