Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог посилається на обставини викладені в позовній заяві та просить визнати її власником житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], котрий помер [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на спірний будинок. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], у віці 80 років, що засвідчується свідоцтвом про смерть від [INFO]. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15 березня 1989 року, убачається, що житловий будинок в [ADDRESS] належить колгоспному двору головою якого є [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 20.07.2012 р., вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті належний йому житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та земельну ділянку заповів своїй дочці [PERSON]. Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З довідки виданої виконавчим комітетом Воютицької сільської ради №1233 від 18.08.2015 року відомо, що будинковолодіння [ADDRESS] являється колгоспним двором. Станом на 01.07.1990 року головою колгоспного двору був [PERSON], членами двору були - дружина [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. Згідно ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно п. 6 "г" даної постанови загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспною двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. Порядок ведення по господарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року №5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомсгату СРСР від 25 травня 1990 року №69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Отже, станом на 01 липня 1990 року кожен із членів бувшого колгоспного двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мали право на майно - будинковолодіння в [ADDRESS]. Із свідоцтва про смерть від 01 лютого 2011 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO], у віці 77 рік. Згідно свідоцтва про смерть від 28 квітня 2011 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO], у віці 44 роки. Із витягу погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області, убачається, що [PERSON], [INFO] вибув із будинку в [ADDRESS] 27.10.1997 року. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15.01.1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності. [PERSON] починаючи з 27.10.1997 року, часу зняття з реєстрації та залишення даною місця проживання за витребуванням своєї частки з майна колишнього колгоспного двору не звертався, так як погоджувалися з тим, що будинковолодіння на праві власності належить лише голові двору [PERSON] Відповідач не претендує на майно, що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені в заповіті.

Outcome: approved