Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 72,40 кв.м., житловою площею 42,40 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сараями літ. «В», «Г», гаражами літ. «Д», «Е», літніми кухнями «Б», «Ж», вбиральнею літ. «З», льохом літ. «в», воротами №1, забором №2, колонкою №3, колодязем №4, розташованими за адресою: [ADDRESS] : в 1/ частині в прядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та в Ѕ частині в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] , знаходився житловий будинок, який належав його батьку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою 03.11.1958 № 7344. На підставі рішення виконавчого комітету Безлюдівської селищної ради Харківського району № 2 від 08.02.1962 житловий будинок було знищено шляхом повного зносу та збудовано новий житловий будинок літ. «А-1», в порядку перебудови. [INFO] батько позивача помер. Матір позивача [PERSON] померла [INFO] . Після смерті батьків залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку літ «А-1», загальною площею 72,40 кв.м., житловою площею 42,40 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: літ. «В», «Г», гаражами літ. «Д», «Е», літніми кухнями літ. «Б», «Ж», вбиральнею літ. «З», льохом літ. «в», ворота № 1 , забором № 2, колонкою № 3, колодязем [ADDRESS] 4, розташованими за адресою [ADDRESS] . Позивач після смерті батьків прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Крім того, 15 березня 2018 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] та на Ѕ частину цієї ж земельної ділянки після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В оформленні права власності в порядку спадкування на будинок позивачу було відмовлено, оскільки відсутні відомості про належність батькові на праві власності нерухомого майна та дані про факт державної реєстрації такого майна. Відповідач по справі [PERSON] , є братом позивача, який не претендує на спадщину після смерті батьків, заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори не подав, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на весь спадковий будинок. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2019 року заяву позивача про витребування доказів задоволено; з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області витребувано відомості про те, чи подавалися ким-небудь заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові та адрес осіб, які звертались із заявами, а також чи маються відомості щодо складання заповітів від його імені, якщо складались, то коли, на користь якої особи, та чи є заповіт чинним. Витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області відомості про те, чи подавалися ким-небудь заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові та адрес осіб, які звертались із заявами, а також чи маються відомості щодо складання заповітів від її імені, якщо складались, то коли, на користь якої особи, та чи є заповіт чинним. На виконання ухвали про витребування доказів від 04 грудня 2019 року 16 січня 2020 року Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області надані відповідні документи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом, подану до Харківського районного суду Харківської області 17 березня 2020 року; підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом, закрито; справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається зі змісту листа КП «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» №С-151 від 11 червня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] ) знаходився житловий будинок, зареєстрований на праві власності в цілому за гр. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою Харківською держнотконторою 03 листопада 1958 року за №7344. На підставі рішення виконкому Безлюдівської селищної ради від 08 лютого 1962 року за №2 зареєстрований будинок було знищено шляхом повного зносу та збудовано новий житловий будинок літ. «А-1» в порядку перебудови, право власності на який не оформлено та в бюро не зареєстровано. Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації, за адресою [ADDRESS] знаходяться: житловий будинок літ. «А-1» (збудований до 05 серпня 1992 року), загальною площею 72,40 кв.м, житловою площею 42,40 кв.м; сараї літ. «В», «Г»; льох літ. «в»; гаражі літ. «Д», «Е»; літні кухні літ. «Б», «Ж»; вбиральня літ. «З»; огорожа №1, №2; колонка №3; колодязь №4. Самочинне будівництво чи переобладнання відсутні. Загальна інвентаризаційна вартість зазначеного майна в цінах на 01 січня 2019 року становить 278\~535,00 грн. [PERSON] та [PERSON] [INFO] квітня 1953 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від [INFO] квітня 1953 року народження, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Отже, на момент зведення житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 квітня 2005 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 січня 2013 року. [PERSON] та [PERSON] на момент смерті проживали за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відмітка в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями першої черги є їх діти позивач та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 листопада 1955 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 квітня 1953 року. Відповідно до листа Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області «щодо надання відомостей по спадковим справам» від 28 грудня 2019 року за №5300/02-14, направленого на виконання вимог ухвали суду від 04 грудня 2019 року, в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] до держконтори звернувся син спадкодавця [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , із заявою про прийняття спадщини. Інші заяви про прийняття спадщини та/або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до держконтори не надходили. Заповіти від імені [PERSON] нотаріально не посвідчувалися. Крім того, в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] до держконтори звернувся син спадкодавиці [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , із заявою про прийняття спадщини. Інші заяви про прийняття спадщини та/або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до держконтори не надходили. Заповіти від імені [PERSON] нотаріально не посвідчувалися. Постановою державного нотаріуса Ольховської Л.М. від 19 серпня 2019 року за №3419/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на Ѕ частку в праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ), після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Постанова обґрунтована тим, що згідно матеріалів спадкової справи не є можливим виконати приписи ст. 68 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5), оскільки згідно технічного паспорту, виданого КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 12 серпня 2013 року, а також довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 11 червня 2019 року за №С-151, за вищевказаною адресою знаходяться житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами до нього, при цьому право власності на це нерухоме майно за будь-якою особою не зареєстровано. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] ) знаходився житловий будинок, зареєстрований на праві власності в цілому за гр. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою Харківською держнотконторою 03 листопада 1958 року за №7344. На підставі рішення виконкому Безлюдівської селищної ради від 08 лютого 1962 року за №2 зареєстрований будинок було знищено шляхом повного зносу. Того ж року, [PERSON] та [PERSON] , які знаходились в зареєстрованому шлюбі, був зведений новий житловий будинок літ. «А-1» в порядку перебудови, право власності на який не оформлено та в бюро не зареєстровано. Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації, за адресою [ADDRESS] знаходяться: житловий будинок літ. «А-1» (збудований до 05 серпня 1992 року), загальною площею 72,40 кв.м, житловою площею 42,40 кв.м; сараї літ. «В», «Г»; льох літ. «в»; гаражі літ. «Д», «Е»; літні кухні літ. «Б», «Ж»; вбиральня літ. «З»; огорожа №1, №2; колонка №3; колодязь №4. Самочинне будівництво чи переобладнання відсутні. Суд застосовує положення Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на час зведення спірного житлового будинку. Так, відповідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Як свідчать матеріали справи, зазначений будинок у встановленому законом порядку не зареєстрований в бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року.\~У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Як вбачається зі змісту будинкової книги на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] подружжя [PERSON] та [PERSON] з моменту зведення вказаного житлового будинку і до смерті проживали у ньому, користувалися ним, отже тривалий час ним володіли. Отже, виходячи з наведеного, судом встановлений факт набуття подружжям [PERSON] та [PERSON] права спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258\~ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України), у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст. 1265 ЦК України). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти: позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] .. Відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] підтверджується листом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №5300/02-14 від 28 грудня 2019 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач по справі [PERSON] в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже прийняв спадщину у вигляді Ѕ частини після смерті [PERSON] у передбаченому ст. 1270 ЦК України порядку. Постановою державного нотаріуса Ольховської Л.М. від 19 серпня 2019 року за №3419/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку в праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ), після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки вказний будинок не зареєстрований у встановленому законом порядку. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON] , у встановленому законодавством порядку прийняв спадщину після смерті останнього, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, відповідач по справі, який є спадкоємцем першої черги не претендує на прийняття спадщини після смерті батька, про що ним подана відповідна заява. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] .. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] .. Відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] підтверджується листом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №5300/02-14 від 28 грудня 2019 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач по справі [PERSON] в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже прийняв спадщину у вигляді Ѕ частини після смерті [PERSON] у передбаченому ст. 1270 ЦК України порядку. Постановою державного нотаріуса Ольховської Л.М. від 19 серпня 2019 року за №3419/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку в праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки вказний будинок не зареєстрований у встановленому законом порядку. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON] , у встановленому законодавством порядку прийняв спадщину після смерті останньої, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, відповідач по справі, який є спадкоємцем першої черги не претендує на прийняття спадщини після смерті батька, про що ним подана відповідна заява. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду надав до суду письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та визнання права власності на спірний житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями за позивачем. Крім того, матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] не вчинив жодних дій щодо прийняття спадщини після смерті батьків, не звернувся но нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, не проживав у спірному будинку на день смерті спадкодавців та не був в ньому зареєстрований. Отже, єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] є позивач по справі [PERSON] , який у встановленому законом порядку відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України прийняв спадщину. Однак нотаріусом відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.1 ст. 5 ЦПК України,\~ здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України. Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.\~392\~ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] , у встановленому діючим на час відкриття спадщини законодавством порядку прийняв спадщину після смерті останніх, звернувшись до\~нотаріальної контори\~із заявами\~про прийняття\~спадщини у\~встановлений законом\~строку, однак не отримав свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved