Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ПАТ комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії та штрафу. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору без номеру від 27 липня 2009 року, укладеного між банком і [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою. Відповідачка [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2015 року утворилася заборгованість: за кредитом в сумі 4929 грн.08 коп., по процентам за користування кредитом в сумі 6789 грн. 28 коп., за пенею та комісією в сумі 1697 грн.16 коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 670 грн.78 коп., а всього в розмірі 14586 грн. 30 коп.. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача, повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та не заперечував проти винесення заочного рішення по справ, а також просив стягнути витрати пов»язанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідачка [PERSON], повідомлена належним чином відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явилась, відомостей про причини неявки, заяв та клопотань суду не надала. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, з дослідженням яких вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (а.с.6-13). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Із пункту 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчать її підписи, факт отримання кредиту та користування кредитною карткою. Із п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг вбачається , що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої угоди про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідачка [PERSON] кредитні зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2015 року утворилася заборгованість: за кредитом в сумі 4929 грн.08 коп., по процентам за користування кредитом в сумі 6789 грн. 28 коп., за пенею та комісією в сумі 1697 грн.16 коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 670 грн.78 коп., а всього в розмірі 14586 грн. 30 коп., що стверджується розрахунком позивача, який відповідачем не спростований (а.с.4-5). Тому, з винної в невиконанні зобов'язання відповідачки [PERSON] слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 31 липня 2015 року в розмірі 14586 грн.30коп. В зв'язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1218 грн.00 коп. та витрати пов»язанні публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в розмірі 315 грн.00 коп.

Outcome: approved