Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який згодом уточнила, та який мотивувала тим, що вона є власницею земельної ділянки площею 2,5821 га (рілля), кадастровий номер 59250863900:00:004:0136, що розташована на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Указану земельну ділянку вона успадкувала після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] . За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, який сформовано 08.04.2019 [PERSON] уклав з ТДВ «Маяк» договір оренди землі від 01.02.2011 та додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 02.09.2015, зареєстровані 23.11.2016 державним реєстратором Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області [PERSON] та відповідно до якого її чоловік передав у оренду зазначену земельну ділянку строком на 14 років. У договорі оренди землі від 01.02.2016 сторони погодили умову щодо припинення договору шляхом його розірвання у разі зміни власника земельної ділянки, переданої у оренду землі, та виклали її у пункту 42 Договору наступним чином: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору». Так як умовами договору оренди землі (п.42) передбачено, що перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи є підставою для його розірвання, позивач, як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки, скористалася цим правом та ініціювала питання про одностороннє дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки. 17.12.2018 позивач надіслала відповідачу рекомендованою кореспонденцією заяву від 10.12.2018 про розірвання договору оренди, укладеному між [PERSON] та ТДВ «Маяк», вказавши, що вона успадкувала орендовану відповідачем земельну ділянку від свого чоловіка, надавши підтверджуючі документи та просила укласти договір про розірвання зазначеного договору та провести повний розрахунок та виплату належної їй орендної плати на день розірвання договору, але відповідач не погодив запропоновані зміни. Зважаючи на те, що у даний час позивач є власником земельної ділянки площею 2,5821 га, має право вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, подальшого наміру здавати у оренду відповідачу не має, тому договір разом із додатковою угодою у силу чинного законодавства та п.42 договору оренди землі від 01.02.2016 підлягає розірванню, а її порушені права, як землевласника, піддягають захисту шляхом зобов`язання відповідача повернути їй дану земельну ділянку. За указаних обставин позивач просить: - розірвати договір оренди землі від 01.02.2012 та додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 02.09.2015 про внесення змін до договору землі від 01.02.2012, укладені між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Маяк» (код ЄДРПОУ 03779142), на земельну ділянку площею 2,5821 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0136, розташовану на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, зареєстровані 23.11.2016 державним реєстратором Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області [PERSON]; -зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк» (код ЄДРПОУ 03779142) повернути її земельну ділянку площею 2,5821 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0136, розташовану на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області; - покласти судові витрати на відповідача. У відзиві на позов, поданому відповідно до вимог ст.178 ЦПК України, представник відповідача указав, що із позовом не згоден у повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що договорі оренди землі від 01.12.2016 на сьогодні є діючим, його дія не припинена. Жодних повідомлень (заяв, листів) про припинення договору оренди оспорюваного договору відповідач не отримував. Щодо опису вкладення, що наданий на підтвердження надсилання заяви про припинення договору, то повідомляємо, що даний опис відноситься до заяви, якою позивач повідомила відповідача про те, що вона є спадкоємицею [PERSON] , тобто виконала обов`язок, відповідно до ч.5 ст.31 Закону України «Про оренду землі. Доказів про те, що позивач повідомляв відповідача про розірвання (припинення) договору оренди, відповідно до ст.ст.12,76,77,79,80,81 ЦПК України (а.с.33-34). У відповіді на відзив, представник позивача указав, що відповідачем жодним належним та допустимим доказом не спростовано твердження позивача про те, що 17.12.2018 остання надіслала відповідачу рекомендованою кореспонденцією заяву від 10.12.2018 саме про розірвання договору оренди, укладеного між [PERSON] та ТДВ «Маяк», вказавши, що вона успадкувала орендовану відповідачем земельну ділянку від свого чоловіка, надавши до неї підтверджуючи це документи та просила укласти договір про розірвання зазначеного договору та провести повний розрахунок та виплату належної їй орендної плати на день розірвання договору. У своєму відзиві відповідач жодним чином не заперечує та не спростовує того, що у спірному договорі оренди землі від 01.12.2016 сторони погодили умови щодо припинення договору шляхом його розірвання у разі зміни власника земельної ділянки, переданої у оренду землі, та виклали її у пункту 42 Договору наступним чином: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору». Таким чином відповідач згоден із тим, що умовами договору оренди землі (п.42) передбачено, перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи є підставою для його розірвання, а позивач, як новий власник орендованої відповідачем земельної ділянки, має право користатися цим правом та ініціювати питання про одностороннє дострокове розірвання договоре оренди земельної ділянки, яким позивач фактично і скористалась (а.с.36-37). У судовому засіданні представник позивача заявлені її довірителем позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився,подав заяву, у якій просив закрити провадження у справі та розглядати справу без його участі. Закрити провадження у справі представник просив із тих підстав, що між сторонами 25.03.2020 укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5925083900:00:004:0136, який зареєстровано 25.03.2020, при цьому спірний договір був припинений шляхом укладення угоди про розірвання договору оренди землі. Спір відсутній, оскільки договір розірвано за угодою сторін. Суд, заслухавши позицію представника позивача, пояснення свідків, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню із огляду на наступне. Статтями 626, 628, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частини 1, 3, 5, 6 ст.203 ЦК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України). Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» (надалі - Закон) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договорами оренди землі. Статтею 13 Закону передбачено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Судом установлено, що земельна ділянка площею 2,5821 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0136, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №037728, виданого Тростянецькою РДА Сумської області 30.01.2004 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №31, належала [PERSON] . 01.02.2012 указана земельна ділянка площею 2,5821 га (рілля), за договором оренди землі, була передана [PERSON] у оренду ТДВ «Маяк» в особі голови правління Мельника Василя Івановича строком на 10 років, зі сплатою орендної плати у розмірі 2067,77 грн., що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.107-112). Після укладення даного договору сторонами було визначено межі земельної ділянки у натурі, про що 19.07.2011 складено відповідний акт, який містить підписи сторін (а.с.113). Факт укладення договору оренди землі від 01.02.2012 сторонами не оспорювався. Даний договір оренди був зареєстрований у Держкомземі 06.06.2012 за №59250000401047. Указане підтверджується примірником договору оренди землі від 01.02.2012, актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 19.07.2011, наданих представником відповідача Мальченком Д.В. , а також оригіналом договору наданого відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, які були оглянуті у судовому засіданні. Із наданих державним реєстратором [PERSON] із електронного архіву матеріалів, судом також установлено, що 02.09.2015 між [PERSON] та ТДВ «Маяк» в особі голови правління Мельника В.І. була укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі від 01.02.2012, згідно якої сторони дійшли згоди про передачу у оренду строком 14 років земельної ділянки загальною площею 2,5821 га, у т.ч. ріллі - 2,5821 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0136 зі сплатою орендної плати у розмірі 4304,41 грн., що становить 5% від нормативної грошової оцінки земельного паю. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі від 01.02.2012, набрала чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації (а.с.106-116). Укладення указаної додаткової угоди між [PERSON] та ТДВ «Маяк» підтверджується відомостями із Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 08.04.2019 та зареєстрованих 23.11.2016 державним реєстратором Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області [PERSON] (а.с.8). Факт укладення Додаткової угоди від 02.09.2015 до договору оренди землі від 01.02.2012 сторонами не оспорювався. 12.02.2018 [PERSON] та земельну ділянки площею 2,5821 га, успадкувала дружина померлого - [PERSON] (позивач у справі) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2018 та зареєструвала своє право власності 05.11.2018 (а.с.9-10). Позивач, як власниця земельної ділянки, виявила своє бажання щодо розірвання договору оренди землі разом із додатковою угодою до нього. Із приводу припинення дії договору оренди землі від 01.02.2016 шляхом укладення Угоди про розірвання зазначеного договору, позивач 17.12.2018 рекомендованою кореспонденцією надіслала голові правління ТДВ «Маяк» Мельнику В.І. заяву від 10.12.2018 про розірвання договору оренди, укладеному між [PERSON] та ТДВ «Маяк», вказавши, що вона успадкувала орендовану відповідачем земельну ділянку від свого чоловіка, надавши підтверджуючі документи та просила повести повний розрахунок та виплату належної їй орендної плати на день розірвання договору. Підтвердженням указаного є опис вкладення у поштове відправлення від 17.12.2018, фіскальний чек поштового відправлення за №4260002283987 від 17.12.2018 (а.с.11,188). Заперечуючи заявлені позивачем вимоги, представником відповідача висловлена позиція із приводу не отримання відповідачем жодних повідомлень (заяв, листів) про припинення договору оренди оспорюваного договору та наданих позивачем доказів, а саме опису вкладення, які на думку представника, підтверджують факт повідомлення позивачем про те, що остання є спадкоємицею [PERSON] , тобто виконання нею обов`язку, передбаченого ч.5 ст.31 Закону України «Про оренду землі». Натомість, судом установлено, що рекомендоване відправлення, яке містило наступні документи: копію паспорта та ІПН на ім`я [PERSON] на 2 арк.; свідоцтво про право на спадщину за законом №1779 на 1 арк.; витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі на 1 арк.; витяг із Державного реєстру речових прав на 1 арк.; інформацію з Державного земельного кадастру на 1 арк. та заяву на 1 арк., всього на 7 арк. було вручене відповідачу 20.12.2018. Отримання відповідачем указаних документів підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із відповідними відмітками та штемпелями Укрпошти (а.с.191,192). Отже,судом установлено, що позивач належним чином повідомила відповідача про її бажання розірвати договір оренди землі. Разом із тим, договір оренди землі від 01.02.2012, оригінал якого був наданий стороною відповідача, який був оглянутий у судовому засіданні, та по якому сторони дійшли згоди по усім її умовам, містить у пункті 42 таку умову: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря "є " - закреслено олівцем підставою для зміни умов або розірвання договору». Наданий 20.03.2020 відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області екземпляр договору оренди землі від 01.02.2012, який був оглянутий у судовому засіданні, у пункті 42 містить таку умову: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору». Допитана у судовому засіданні державний реєстратор [PERSON] показала, що вона реєструвала договір оренди землі від 01.02.2012 із додатковою угодою від 02.09.2015. Договір надав уповноважений представник ТДВ «Маяк» Мальченко Д.В. [PERSON] не був присутній під час реєстрації. Вона прийняла заяву та відсканувала документи. Оригінали документів не залишає у себе, а повертає. Сканкопія договору оренди та документів є у електронному архіві, із якого копії документів вона надавала на запит суду. Пункт 42 договору був викладений як: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору». Разом із тим, суд звертає увагу на те, що умова договору оренди землі від 01.02.2012 щодо припинення договору шляхом його розірвання у разі зміни власника земельної ділянки, переданої в оренду, не суперечить чинному законодавству, оскільки сторони договору, укладаючи даний договір, погодили таку умову, при цьому заборони щодо такої умови законодавством не встановлено. Частиною 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендодавця не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбаченого договором оренди землі. Також положеннями статті 770 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власник переходять права та обов`язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється. Згідно ч.ч.3,4 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Отже, за вказаних обставин позивач має право вимагати у судовому порядку розірвання договору оренди землі від 01.02.2012 разом із додатковою угодою до нього, укладених між [PERSON] та відповідачем, оскільки відповідач не визнає таке право позивача. Частиною 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Ураховуючи, що позивач, у даний час є власницею земельної ділянки розміром 2,5821 га, має право вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, волевиявлення щодо подальшої оренди земельної ділянки відповідачем не виявляє, бажає розірвати договір, що не суперечить чинному законодавству та не суперечить п.42 договору оренди землі від 01.02.2012 разом із додатковою угодою до нього від 02.09.2015, суд вважає за необхідне відновити право позивача на розпорядження її власністю. Вирішуючи клопотання представника відповідача щодо закриття провадження у справі через відсутність предмета спору у зв`язку із укладенням між сторонами нового договору оренди землі від 25.03.2020, суд встановив наступне. Так, представник позивача щодо вказаного клопотання заперечила, посилаючись на те, що нового договору оренди землі між сторонами не було укладено, позивач звернулась із приводу підроблення її підпису у договорі до правоохоронних органів та буде звертатись до суду із відповідним позовом. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Але відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Натомість судом установлено, що предмет спору у справі не припинив свого існування, оскільки позивач оспорює договори і не визнає укладеним новий договір оренди від 25.03.2020 між позивачем та відповідачем. За указаних обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі, заявленого представником відповідача у поданій ним заяві. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати у виді сплати 1536,80 грн. судового збору підлягають відшкодуванню стороною відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved