Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.04.2015 року Троїцьким районним судом Луганської області було винесено рішення по цивільній справі № 433/421/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, визнано за останнім право власності на приміщенням № 3 на вул. Польова, № 20-б в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області. 19.06.2015 року [PERSON] було проведено державну реєстрацію на приміщення № 3 на вул. Польова, № 2-б в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області. Проте, Апеляційним судом Луганської області було розглянуто апеляційну скаргу СФГ «Зоря», головою якого є [PERSON] на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03.04.2015 року у цивільній справі № 433/421/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на вищезазначене спірне приміщення, в результаті чого апеляційну скаргу СФГ «Зоря» було задоволено, рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03.04.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення від 27 серпня 2015 року, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на приміщенням № 3 на вул. Польова, № 20-б в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, відмовлено. При цьому, згідно протоколу № 2 загальних зборів членів КСП «Шлях Леніна» Троїцького району Луганської області від 29 січня 2000 року власникам майнових паїв (на підставі належних їм майнових сертифікатів) було виділено в натурі майно КСП, зокрема будівлю складу (телятник бригади № 2, інв. № 38, 1989 р.), що розташована в с. Лантратівка, Троїцький район, Луганська область, вул. Польова, б. № 20 «б». Після цього, СФГ «Зоря» викупило у членів КСП «Шлях Леніна» (власників майнових паїв) вказану будівлю складу (телятник бригади № 2, інв. № 38, 1989 р.), що розташована в с. Лантратівка, Троїцький район, Луганська область, вул. Польова, б. № 20 «б». З 2001 року по теперішній час СФГ «Зоря» вільно користувалося та розпоряджалося зазначеною будівлею складу, маючи на меті оформити за собою у передбаченому законом порядку право власності на таке майно та провести його державну реєстрацію, однак вищевикладені обставини на даний час є перешкодою у вчиненні зазначеного. Єдиною можливістю захисту порушеного права СФГ «Зоря» є скасування реєстрації права власності за [PERSON] на зазначене вище приміщення, у звязку з чим позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач та його представник позов не визнали, вважають, що заявлені позовні вимоги є предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства (КАС України). Представник Реєстраційної служби Троїцького районного управління юстиції Луганської області не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 03.04.2015 року Троїцьким районним судом Луганської області було винесено рішення по цивільній справі № 433/421/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, визнано за останнім право власності на приміщенням № 3 на вул. Польова, № 20-б в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області. 19.06.2015 року [PERSON] було проведено державну реєстрацію на приміщення № 3 на вул. Польова, № 2-б в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 39383590. Підстава виникнення права власності: «рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03.04.2015 року по цивільній справі № 433/421/15-ц». Проте, Апеляційним судом Луганської області було розглянуто апеляційну скаргу СФГ «Зоря» на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03.04.2015 року у цивільній справі № 433/421/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на вищезазначене спірне приміщення, в результаті чого апеляційну скаргу СФГ «Зоря» було задоволено, рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03.04.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення від 27 серпня 2015 року, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на приміщенням № 3 на вул. Польова, № 20-б в с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, відмовлено. Рішення або ухвала суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 ЦПК України). З огляду на вищезазначене, на даний час [PERSON] не має жодної правової підстави розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном, оскільки відповідне рішення, на підставі якого було визнано за [PERSON] право власності, скасовано. При цьому, згідно протоколу № 2 загальних зборів членів КСП «Шлях Леніна» Троїцького району Луганської області від 29 січня 2000 року власникам майнових паїв (на підставі належних їм майнових сертифікатів) було виділено в натурі майно КСП, зокрема будівлю складу (телятник бригади № 2, інв. № 38, 1989 р.), що розташована в с. Лантратівка, Троїцький район, Луганська область, вул. Польова, б. № 20 «б». Після цього, СФГ «Зоря» викупило у членів КСП «Шлях Леніна» (власників майнових паїв) вказану будівлю складу (телятник бригади № 2, інв. № 38, 1989 р.), що розташована в с. Лантратівка, Троїцький район, Луганська область, вул. Польова, б. № 20 «б», що підтверджується відповідними накладними про передачу грошових коштів за будівлю складу. Дане нерухоме майно було передано членами КСП «Шлях Леніна» Троїцького району Луганської області у власність СФГ «Зоря», що було відображено у тому ж протоколі № 2 загальних зборів членів КСП від 29 січня 2000 року. Вищевикладені обставини на даний час є перешкодою у вчиненні оформлення за СФГ «Зоря» у передбаченому законом порядку права власності на таке майно та проведення його державної реєстрації. Єдиною можливістю захисту порушеного права СФГ «Зоря» є скасування реєстрації права власності за [PERSON] на зазначене вище приміщення. Згідно ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відносини, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закону). У звязку з набранням чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови КМУ № 703 від 22.06.2011 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року функції по реєстрації прав на нерухоме майно покладено на Реєстраційну службу. Наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011р. затверджено «Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі -державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури врегульовано Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5 (далі-Порядок). Відповідно до вказаного вище Порядку, заінтересованою особою у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав є особа, в інтересах якої на підставі рішення суду скасовано рішення державного реєстратора прав. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 Порядку. Згідно пункту 1.5. цього Порядку документи, що подаються для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав. У контексті положень ст.182 Цивільного кодексу України та ст.2 вказаного Закону, державній реєстрації підлягають факти виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту, які застосовуються судом, встановлені ст.4 ЦПК України, з положень якої випливає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи зазначене, єдиним способом захисту порушеного права позивача є скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на зазначене вище приміщення, так як рішення суду першої інстанції, на підставі якого він набув право власності на дане приміщення, на даний час скасоване рішенням Апеляційного суду Луганської області № 433/421/15-ц від 27 серпня 2015 року. Вказане надасть позивачу можливість оформити у встановленому законом порядку право власності на законно набуте мною приміщення, на яке [PERSON] на даний час не має жодної правової підстави, у звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про необхідність закриття провадження по справі, у звязку з тим, що вона на думку останньої підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з наступних підстав. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Так, з позову вбачається, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно предявлені позивачем до фізичної особи, за якою зареєстровано це речове право, залучивши до участі у справі Реєстраційну службу Троїцького районного управління юстиції Луганської області в якості третьої особи. Таким чином, слід зауважити, що спірні правовідносини фактично виникли із цивільних правовідносин, спрямовані на захист цивільних прав позивача, а повноваження держаного реєстратора, який на час розгляду справи має процесуальний статус третьої особи, щодо здійснення державної реєстрації прав власності в даному випадку спрямовані на виникнення/припинення цивільних прав фізичної особи. Відтак, даний спір є спором про право цивільне, розгляд якого має здійснюватись в порядку цивільного судочинства. Викладена позиція узгоджується з висновками пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними в п.21 Постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України сплачений останнім при подачі позову судовий збір у розмірі 1218 гривень. На підставі вищевикладеного, ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови КМУ № 703 від 22.06.2011 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року, ст.ст. 3, 4 ,81 ЦПК України,\~ст.ст. 10, 60, 54-60,\~169, 197, 214, 215, 224-226\~ЦПК\~України, суд, -

Outcome: approved