Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до суду, в якому просила визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], разом з матір'ю за її місцем проживаня. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], з вимогами про визначення місця проживання малолітнього сина разом з батьком. Ухвалою суду від 17 вересня 2014 року зустрічна позовна заява прийнята до провадження та об'єднана в одне провадження з первісним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач систематично не виконує рішення органу опіки та піклування в частині недотримання встановленого часу спілкування з дитиною, самовправно забирав дитину з дитячого садочка і залишав у себе на ночівлю . Підбурює сина проти неї , не дотримує режиму дня, неправильно харчує. У дитини через невизначеність місця проживання та дій батька почався нервовий стрес. Відповідач в судовому засіданні підтримав вимоги зустрічного позову, просив про його задоволення. Вважає, що має можливість забезпечити сина усім необхідним , оскільки має власне житло ( а [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю), транспортний засіб. У нього із сином склалися дружні відносини, він може виховувати його належним чином. Оскільки позивачка перешкоджає йому у побаченнях з дитиною, за такого свій батьківський обов'язок в повній мірі він може виконувати лише за умови проживання сина з ним. Вважає, що за своїми моральними якостями позивачка не може належно виховувати сина. Також в обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що позивачка працює до 20.00 год. , повертається додому , коли дитина вже спить, отже проводить з сином лише вихідні дні, що є недостатнім для його виховання і перекониливим аргументом щодо проживання сина саме з ним. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні підтримав свій висновок, у якому орган опіки та піклування вважає про доцільність визначення місця проживання дитини з матір'ю. Також суду пояснила, що батько дійсно порушував встановлений виконкомом порядок спілкування з сином, а у матері дуже добрі стосунки з дитино. І необхідно та природньо визнгачення місця проживання малолітньої дитини саме разом з матір'ю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25. 11.2005 року по 26 березня 2014 року , від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO]. На теперішній час сторони розлучені, з син проживає разом з матір'ю. Дитина відвідує ДНЗ № 94. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 14 частини від усіх видів його доходів щомісяця до повноліття дитини, починаючи з 28.04.2014 року. Згідно розрахунку державного виконавця, станом на 01 вересня 2014 року [PERSON], має заборгованість по аліментах у розмірі 3257,44 грн. З наданих відповідачем копій платіжних квитанцій вбачається, що перший раз [PERSON] оплатив аліменти в розмірі 342 грн. 19 вересня 2014 року - за травень місяць; 05 жовтня 2014 року в загальному розмірі 1240 грн. - за чотири місяці з червня по вересень 2014 року. Рішенням від 11 квітня 2014 року № 315 виконкому Миколаївської міської ради визначено участь [PERSON] у вихованні малолітнього синка [PERSON] , надавши йому можливість побачень та спілкування з дитиною щосуботи з 10.00 до 18.00 години, що вівторка та щочетверга місяця з 16.00 год. до 19.00 год. без присутності матері. Надано батькам дитини право змінювати порядок побачень з дитиною за їх взаємною згодою. На теперішній час , відповідно до рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради від 05.08.2014 р. , в зв'язку з систематичною та самовправною зміною порядку побачень з дитиною батьком , що призвело до загострення стосунків між батьками, батько почав проявляти агресію, профілактичні заходи до батька не дали позитивних результатів, є необхідність з метою запобігання загрози ускладенення стосунків між колишнім подружжям призупинити дію попереднього рішення від 11 квітня 2014 року. Рішенням виконкому ММР № 793 від 22 серпня 2014 року вищевказане рішення від 11 квітня 2014 року визнано таким, що втратило чинність. На теперішній час [PERSON] оспорює це рішення до суду в порядку адміністративного судочинства. Згідно характеризуючих матеріалів позивачка за місцем роботи характеризується позитивно, працює і отримує дохід ( близько 5500 грн. на місяць) , достатній для виховання та утримання дитини. Відповідач за місцем проживання характеризується позитивно, зареєстрований як фізична особа-підприємець, на теперішній час працює на посаді економіста в ТОВ "Підрпиємство Агрофон" . Як вбачається з пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні, він також отримує достатній для утримання дитини дохід, проте надати дані та повідомити розмір щомісячного доходу суду відмовися, з письмових заперечень , наданих ним до суду при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON], до нього про стягнення аліментів на утримання дитини вбачається, що він отримує мінімальний дохід у розмірі 1200 грн. на місяць. Відповідно до висновку від 13.10.2012 року, якій складений органом опіки та піклування виконкому Миколаївської міської, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , кожен з батьків має комфортне облаштоване житло. З метою впорядкування відносин між батьками, які не вміють дружно виховувати дитину спільно,

Outcome: approved