Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, на обгрунтування якої посилалася на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], на території Автономної Республіки Крим, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Лікарське свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 23.03.2016 року видане Алуштинською центральною міською лікарнею м. Алушта Республіка Крим. В свідоцтві зазначено, що [PERSON] помер [INFO] року у м. Алушта, Республіка Крим. У довідці про причину смерті № 172 від 23.03.2016 року, видана Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим зазначено, що причина смерті інфаркт мозку, який був викликан тромбозом мозкових артерій. 05.04.2016 року заявник звернулася до Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції із заявою про отримання свідоцтва про смерть, але їй відмовили, посилаючись на те, що свідоцтво про смерть № 173 серія [NUMBER] від 23.03.2016 року видане Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024. Крім цього, відомості про смерть [PERSON]. відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану України.За таких обставин [PERSON] вимушена звертатися до суду з вищевказаною заявою. Заявник [PERSON]у судове засідання надала заяву про слухання справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі. Представник Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиціїу судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався за допомогою направлення телефонограми, в якій повідомив про бажання слухати справу без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 07.03.1997 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 143, чоловіком [PERSON] є [PERSON]. [INFO] рокупомер [PERSON]. На підтвердження факту смерті [PERSON] з боку заявниці надано Лікарське свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 23.03.2016 року видане Алуштинською центральною міською лікарнею м. Алушта Республіка Крим та завірено печаткою та свідоцтво про смерть № 173 серія [NUMBER] від 23.03.2016 року видане Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Причиною смерті [PERSON] зазначено інфаркт мозку, який був викликан тромбозом мозкових артерій. Відповідно до листа Фрунзенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції № 728/13-04-05 від 05.04.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки свідоцтво про смерть № 173 серії [NUMBER] від 23.03.2016 року не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024. Крім цього, відомості про смерть [PERSON] відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану України. У відповідності з ч. ч. З, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно ч. З вищезазначеного Закону, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть видане закладами та установами Автономної Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1. ст. 256 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-УП будь - яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Алушта, де помер [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення її заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянином України (заявником) свідоцтва про смерть [PERSON] українського зразка. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника, так як дозволить отримати свідоцтво про смерть та в подальшому прийняти спадщину померлого.

Outcome: approved