Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті сестри матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 2,9697 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Чанизької сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем до даної спадщини по заповітом, до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, не зверталася, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям чинним законодавством не передбачена. Крім того, у державному акті допущено помилку в написанні імені матері позивачки, де остання зазначена як [PERSON] . Просить задоволити позов та визнати за нею право власності на означене спадкове майно. [PERSON] , до початку підготовчого судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Чанизької сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають, просять задоволити. Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за викликом суду не з`явився, судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представника третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Чанизькою сільською радою Буського району Львівської області 10.03.2003 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 08. Померлій на праві власності належали земельні ділянки № 1 площею 1,6748 га., № 2 площею 1,2949 га., загальною площею 2,9697 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чанизької сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 073826 від 16.03.2000 року, реєстровий № 7509, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року № 111). Судом встановлено що в даному державному акті ім`я власника земельної ділянки вказано [PERSON] . Як вбачається з довідки Чанизької сільської ради № 620 від 01.08.2017 року, [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , жителька с. Чаниж Буського району, одна і та ж особа. Згідно дублікату заповіту від 25.01.1994 року, посвідчений секретарем Чанизької сілської ради за реєстровим № 3, [PERSON] все своє майно заповіла доці [PERSON] . До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території Чанизької сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, фактично прийняла спадщину після смерті матері, згідно заочного рішення Буського районного суду Львівської області від 17.05.2007 року, за позивачем визнано право власності на житловий будинок в с. Чаниж, після смерті матері [PERSON] .. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки земельні ділянки належали спадкодавцю, після її смерті переходять до позивачки, спадкоємця померлої, яка фактично прийняла спадщину. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, інших першочергових спадкоємців немає. Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved