Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], у психіатрично-наркологічне відділення чоловіче у примусовому порядку, посилаючись на те, що останній був доставлений у диспансер у супроводі матері до прийомного покою 21 червня 2016 року за направленням дільничного лікаря-психіатра. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з 1972 року з приводу виражених розладів особистої поведінки внаслідок епілепсії з частими поліморфними припадками. Є інвалідом ІІ групи та визнаний недієздатним. Остання виписка зі стаціонарного лікування - 11 січня 2016 року. Раніше неодноразово лікувався у чоловічому психонаркологічному відділенні з частими епілептичними припадками, порушеннями поведінки та агресивними тенденціями в адресу оточуючих. 21 червня 2016 року [PERSON] був оглянутий дільничним лікарем-психіатром [PERSON] і йому був поставлений діагноз «виражені розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії з частими поліморфними припадками», після чого хворий був госпіталізований за добровільною згодою опікуна. Тому заявник просить суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] у психіатрично-наркологічне відділення чоловіче у примусовому порядку. В судовому засіданні представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР [PERSON] заявлені вимоги заявника підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні законний представник [PERSON] [PERSON], яка є його матірю, не заперечувала на задоволенні заяви. Суд, вислухавши думку учасників процесу, прокурора, який вважає, що [PERSON] слід госпіталізувати для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно копії рішення суді від 19 лютого 1998 року, [PERSON] було визнано недієздатним. \\а.с. 5\\ Опікуном було призначено [PERSON] \\а.с. 6\\ Комісія лікарів-психіатрів (ЛКК) КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР надала висновок від 21.06.2016 року про те, що у звязку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, лікування хворого можливо лише в стаціонарних умовах. Пацієнту необхідний підбір адекватної протисудомної терапії, а також лікування розладів поведінки, внаслідок чого хворий [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування. /а.с. 3/. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved