Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

В вересні 2017 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та місті Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа - Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишкова Зінаїда Станіславівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] у віці 83 років, про що Виконкомом Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області складено відповідний актовий запис № 19, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть [NUMBER] від 09 листопада 2010 року. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли належні йому на праві власності земельні ділянки, а саме: - земельна ділянка площею 0,1300 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] належна померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області 25 жовтня 2000 року на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 07.08.2009 р. № 948; - земельна ділянка площею 1,0386 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, належна померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 11 квітня 2006 року на підставі рішення 25 сесії 4 скликання Ходосівської сільської ради від 18.01.2006 р. № 108/3. Спадкоємицею після смерті батька є позивач, - [PERSON]. Померлим [PERSON], 27 травня 2009 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 527 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кабаєвої А.А. Відповідно до заповіту спадкодавець на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і, взагалі все, що належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], [INFO]. Значно раніше, 09 липня 1993 року [PERSON], було подаровано позивачці належний йому житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 78,7 кв. м з надвірними спорудами. Після смерті батька позивач фактично вступила в володіння спадковим майном, так як на день смерті батька проживала разом з ним в належному на той час їй будинку [ADDRESS] хоча зареєстрована була в [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк до нотаріуса позивач не звернулася тому, що в сільській раді їй пояснили, що вона фактично прийняла спадщину, проживаючи в селі, і оформлювати документів не треба. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач, 07 вересня 2017 року звернулася з заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишкової Зінаїди Іванівни, яка зареєструвала спадкову справу за №61186446 в спадковому реєстрі, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.09.2017 р. № 49006527, та винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 211/02-31 на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус свою відмову мотивувала тим, що спадкоємиця протягом шести місяців з дня смерті громадянина [PERSON], тобто з 7 листопада 2010 року до 7 травня 2011 року заяву про прийняття спадщини до нотаріальних органів не подала. Права на спадкування відповідно до п. З ст. 1268 ЦК України (прийняття спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини) спадкоємець не має. оскільки зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 29.11.2002 року, тому пропустила строк для прийняття спадщини. 18 вересня 2017 року на замовлення позивача, суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Укрекспертиза-Центр» було зроблено експертно-грошову оцінку земельних ділянок площею 0,1300 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] та площею 1,0386 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Ринкова вартість першої земельної ділянки складає 107 000,00 (сто сім тисяч) гривень, другої - 808 800,00 (вісімсот вісім тисяч вісімсот) гривень, разом 915 800,00 (дев'ятсот п'ятнадцять тисяч вісімсот) гривень. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки площею 0,1300 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,0386 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились. Подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. Представник відповідача Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та місті Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишкова Зінаїда Станіславівна в судове засідання не з'явились, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність.. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] у віці 83 років, про що Виконкомом Лісниківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області складено відповідний актовий запис № 19, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть [NUMBER] від 09 листопада 2010 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач, 07 вересня 2017 року звернулася з заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишкової Зінаїди Іванівни, яка зареєструвала спадкову справу за №61186446 в спадковому реєстрі, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.09.2017 р. № 49006527, та винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 211/02-31 на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус свою відмову мотивувала тим, що спадкоємиця протягом шести місяців з дня смерті громадянина [PERSON], тобто з 7 листопада 2010 року до 7 травня 2011 року заяву про прийняття спадщини до нотаріальних органів не подала. Права на спадкування відповідно до п. З ст. 1268 ЦК України (прийняття спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини) спадкоємець не має. оскільки зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 29.11.2002 року, тому пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачів, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved