overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 15.02.2001 року. Від даного шлюбу є троє синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Терміну на примирення просить більше не надавати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином.Відзив не подав. Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 15.02.2001 року серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу є троє синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.09.2017 року; серії [NUMBER] від 13.09.2017 року та серії [NUMBER] від 14.10.2009 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Наданий для примирення час позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 21.09.2016 року. Від даного шлюбу дітей немає. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Терміну на примирення просить не надавати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином, до суду повернулися відомості, що за зареєстрованою адресою не проживає. Відзив не подав. Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 21.09.2016 року серії І-ИД № 129922 [PERSON] 21.09.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

в серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] третя особа Криворізька міська рада в особі її виконавчого комітету про перерозподіл спадщини, внесення змін до свідоцтва про спадщину, видачу свідоцтва про спадщину, визнання недійсним державної реєстрації нерухомого майна, стягнення з відповідача 1/2 частки недоотриманої пенсії спадкодавця. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.11.2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] третя особа Криворізька міська рада в особі її виконавчого комітету про перерозподіл спадщини, внесення змін до свідоцтва про спадщину, видачу свідоцтва про спадщину, визнання недійсним державної реєстрації нерухомого майна, стягнення з відповідача 1/2 частки недоотриманої пенсії спадкодавця. позовні вимоги задоволено частково. При постановленні рішення судом не вирішенно питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином судом повідомлені про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення відповідно до закону. У відповідності до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: - судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалення додаткового рішення суд ухвалює з власної ініціативи та без виклику сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2018 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області поступила позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Криворізька міська рада в особі її виконавчого комітету про перерозподіл спадщини, внесення змін до свідоцтва про спадщину, видачу свідоцтва про спадщину, визнання недійсним державної реєстрації нерухомого майна, стягнення з відповідача 1/2 частки недоотриманої пенсії спадкодавця. Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] при зверненні до суду судовий збір не сплачувався, на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Згідно положень ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Однак при ухваленні судового рішення не стягнуто судовий збір з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, у зв'язку із визнанням позову відповідачем. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 12 березня 1987 року, місце реєстрації: Великобагачанський районний відділ РАГС Полтавської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Відповідач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 19).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву від 17 січня 2012 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 травня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 116533,32 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зґявився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зґявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 17 січня 2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.13-38, 44-45). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-11) станом на 31 травня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 116533,32 грн. з яких 1998,23 грн. - заборгованість за кредитом, 114535,09 грн. - заборгованість за відсотками за період з 17 січня 2012 по 31 березня 2018. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву від 17 січня 2014 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06 травня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 115322,13 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зґявився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зґявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 17 січня 2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.13-38, 44-45). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-11) станом на 06 травня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 115322,13 грн. з яких 6301,61 грн. - заборгованість за кредитом, 109020,52 грн. - заборгованість за відсотками за період з 17 січня 2014 по 01 січня 2018 року. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та відповідно до ст.141 ЦПК України понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву від 29 січня 2014 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27 березня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 115046,18 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 29 січня 2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.12-37, 43-44). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-10) станом на 27 березня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 115046,18 грн., з яких 5534,29 грн. - заборгованість за кредитом, 109511,89 грн. - заборгованість за відсотками за період з 29 січня 2014 по 31 січня 2018. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 25 серпня 2011 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 30 червня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 115943,41 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 25 серпня 2011 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.8-33, 40-41). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.11-12) станом на 30 червня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 115943,41 грн., з яких 4982,64 грн. заборгованість за кредитом, 110960,77 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 25 серпня 2011 року по 30 грудня 2017 року. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником квартири [ADDRESS] в якій зареєстрований та до 2013 року постійно проживав відповідач [PERSON] (син його дружини від першого шлюбу). Починаючи з 2013 року по даний час відповідач в квартирі не проживає, його речі в квартирі відсутні, адреса його проживання невідома. Оскільки відповідач більше року без поважних причин в квартирі не проживає і не користується нею, просив визнати його таким, який втратив право користування квартирою №34 по вулиці Паркова, 4-б в смт.Бородянка Київської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа - Бородянський районний відділ державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], де зареєстрований, але з 2013 року не проживає відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, довідкою №18 ОСББ "Добробут-40", актом обстеження житлово-побутових умов депутата Бородянської селищної ради (а.с.5-6,14,7). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене та оскільки відповідач відсутній, не користується і не проживає в [INFO] з 2013 року, то суд вважає за необхідне визнати його таким, який втратив право користування вказаною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином (а.с. 23,??). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 03 жовтня 2014 року, місце реєстрації: Виконавчий комітет Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №\~4, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Кришталь" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав (а.с. 19). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 12 липня 1983 року, місце реєстрації: ст. Змійська Кіровського району Північної Осетії, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "[PERSON]" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 1). При розподілі судовий витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved