Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначені у твердій грошовій сумі по 4500 грн. щомісячно на дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що вона з відповідачем 13.07.2007 року зареєструвала у відділі РАЦС Гусятинського РУЮ Тернопільської області, актовий запис № 42 шлюб. Від даного шлюбу в них є троє дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.06.2016 року шлюб було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати, оскільки їздить за кордон на роботу та має стабільний заробіток. На даний час вона знаходиться у важкому матеріальному становищі і їй важко утримувати себе та дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, попередньо із позовом подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем реєстрації. Згідно довідки Гусятинської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 04-19/826 від 25.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі з 13.07.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.06.2016 року(справа №596/1272/16-ц) було розірвано, що вбачається із копії судового рішення(а.с.7). [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.4,5, 6). Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим діти перебувають на її утриманні. Відповідно до Акту №241 обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 13.11.2020 року Гусятинської селищної ради, за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] без реєстрації проживають її діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3, ч.8 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідач є особою працездатного віку, відомостей, які б свідчили про обмеження його фізичної діяльності суду не надано, а тому має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільних з позивачем дітей. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік»: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує свій батьківський обов`язок утримувати неповнолітніх дітей, тому є підстави для задоволення позовних вимог в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обов`язку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дітей. При цьому суд виходить також з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». З огляду на те, що згідно Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved