Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати [PERSON], яка померла 09.03.2016р. мала у власності житловий будинок, розташований по вул.Польовій, 20 в с.Топори Ружинського району Житомирської області, та земельну ділянку площею 3.0185 га, яка розташована на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області. На даний час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане нерухоме майно. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає повністю. Представник третьої особи - Топорівської сільської ради Ружинського району подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи- відділу Держгеокадастру у Ружинському районі в судове засідання не з'явився, заперечень відносно позову до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 09.03.2016р., що вбачається з свідоцтва про її смерть (а.с.41). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). 2 Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Як вбачається із спадкової справи №160/2016р., заведеної 29.04.2016р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлої 09 березня 2016 року [PERSON], остання заповіт не залишила , і єдиним спадкоємцем по закону першої черги, який прийняв її спадщину є дочка спадкодавця [PERSON] - позивачка по справі (а.с.39-50). Таким чином, судом встановлено, що до позивачки перейшло в порядку спадкування за законом право на усі права та обов'язки [PERSON], які належали останній на момент відкритя спадщини і не припинились внаслідок її смерті (ст.1218 ЦК України). Однак, як вбачається з повідомлень Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 15.10.2016р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на спадщину [PERSON], яка складається з житлового будинку по вул.Польовій, 20 в с.Топори Ружинського району Житомирської області, та на земельну ділянку , площею 3.0185 га, що розташована на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право на яку посвідчено Державним актом серії ЯК №234329, виданим 22.06.2011р. на ім'я спадкодавця. Відмова нотаріуса обгрунтована тим, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. Судом встановлено, що, як вбачається з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 25.11.2016р., у вказаному реєстрі зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований по вул.Польовій, 20 в с.Топори Ружинського району Житомирської області, за гр.[PERSON], та відсутні відомості про власника земельної ділянки з кадастровим номером 1825286300:03:000:0095, проте зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки, орендодавцем якої є [PERSON] (а.с.32-33, 34-35) З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого 25.04.2011р. КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 14.03.2011р. вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул. Польовій, 20 в с.Топори Ружинського району Житомирської області (а.с.11, 100-101). Зі спадкової справи № 386, заведеної 20.10..2010р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлого 01.03.2010р. [PERSON], вбачається, що його спадщину прийняла дружина - [PERSON]. На ім'я останньої 20.10.2010р. державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на частину спадкового майна, зокрема, і на земельну ділянку, площею 3.02 га, яка розташовану на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право на яку за спадкодавцем [PERSON] було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №124853(а.с.58-69). На підставі вказаного свідоцтва [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №234329, проте відповідні зміни в Державний земельний кадастр внесені не були і, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого відділом Держгеокадастру у Ружинськолму районі 15.09.2016р., 3 вказана земельна ділянка залишається зареєстрованою в кадастрі за [PERSON] (а.с.13-15, 71). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини, оскільки вона не може оформити належне їй право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок була проведена після смерті спадкодавця [PERSON], а також із-за того, що з невідомих їй причин державними органами при видачі спадкодавцю [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку не були внесені відповідні зміни в Державний земельний кадастр. Оскільки право власності спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на вказане майно ніким не оспорюється, тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права на таке майно. З вищевикладених підстав, а також, враховуючи положення ст.174 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved