Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє в інтересах позивачки звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме квартирою № 57 у житловому будинку № 123 по вул. Гетьманській в м. Мелітополі Запорізької області. Вказує, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.04.2002 належить вказана квартира. За згодою позивача у виказаній квартирі була зареєстрована донька позивачки та її чоловік. З 10.09.2012 відповідачі у вказаній квартирі не мешкають і на сьогодні їх місцеперебування їй невідомо. Реєстрація проживання відповідачів у квартирі позивача перешкоджає їй реалізації свого право власності, а саме сплачує додаткові кошти на утримання квартири за відповідачів та в майбутньому можуть виникнути труднощі при відчуженні майна. Тому позивачка, як власниця зазначеної квартири, позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, у звязку з чим, вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Сторони у судове засідання не зявилися. Від позивачки та її представника адвоката [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні заявлених позовних вимог, у випадку неявки відповідачів не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилалась їй за її зареєстрованим місцем проживання: [INFO]. Однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Відповідач [PERSON] Фіделіс Ізучукву в судове засідання не зявився про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: [INFO]. Однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідачів неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотань позивачки та її представник, представника третьої особи про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Позивачці на праві приватної власності належить квартира № 57 у житловому будинку № 123 по вул. Гетьманській в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно, технічного паспорту та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.03.2018. /а.с. 11,12,14-15,26,27/. Судом встановлено, що відповідно до повідомлень начальника відділу державного реєстратора [PERSON] відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізькій області від 03.04.2018 відповідачі - [PERSON], [INFO] та [PERSON] Фіделіс Ізучукву, [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. /а.с.32,33/. Однак, відповідачі з 10.09.2012 не мешкають за місцем реєстрації, про що свідчить довідка голови правління ОК ЖБК № 51. В силу того, що відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, але не проживають там тривалий час - з 10.09.2012, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Оскільки відповідачка є донькою позивачки, а відповідач є зятем позивачки, мешкали за однією адресою разом з нею як члени її сім'ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Так, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім'ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім"ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сім"ї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки, як було встановлено судом, зазначена квартира належить [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] Фіделіс Ізучукву, які проживали у вказаній квартирі як члені сімї позивача, на теперішній час не мешкають у квартирі № 57 у житловому будинку № 123 по вул. Гетьманській в м. Мелітополі Запорізької області без поважних причин, з 10.09.2012, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: [ADDRESS], залишаються зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] Фіделіс Ізучукву, що перешкоджає власнику квартири [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved