Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що в 2003 році вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Рішенням Тиврівського районного суду від 04 грудня 2013 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) гривень з усіх видів його заробітку щомісячно, на утримання сина [PERSON], починаючи з 15 листопада 2013 року до його повноліття. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, 03 січня 2013 року їх шлюб було розірвано. [PERSON] щомісячно сплачує аліменти в сумі 500 ( п'ятсот ) гривень, але цих коштів недостатньо для належного утримання дитини. Вона веде домашнє господарство та здійснює догляд за дитиною. Їй одній важко забезпечити сина самим необхідним та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Враховуючи різкий ріст цін та інфляцію, коштів в сумі 500 ( п'ятсот ) гривень вкрай недостатньо для належного забезпечення дитини, тим паче, що їх син росте, його потреби збільшуються. На даний час матеріальний стан відповідача в даній справі значно поліпшився. Він працює ювеліром, отримує великий дохід і може допомагати їй в утриманні їх сина. Так як точно встановити розмір його доходів немає можливості вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Хоча дохід відповідача є мінливий, але він зараз набагато більший ніж на момент подання нею позовної заяви про стягнення аліментів, яку вона подавала в 2013 році. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини такого віку, як їх син становить 1777 гривень. Так як збільшився прожитковий мінімум і матеріальний стан відповідача значно покращився вона вважає, що відповідач спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання їх дитини. Інших утриманців у відповідача немає. Просить збільшити розмір аліментів які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 04 грудня 2013 року і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 2000 гривень щомісячно, на утримання сина, [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги зменшила до 1000 грн., пояснила, що на даний час дитина проживає в Німеччині, разом з мамою, де та перебуває на тимчасових заробітках, відповідач надав згоду на виїзд дитини за кордон. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved