Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із заявою до Державного підприємства «Дніпропетровський експериментальний виноробний завод» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування поданої заяви позивач [PERSON] зазначив, що він за безстроковим трудовим договором працює в ДП «Дніпропетровський експериментальний виноробний завод» з 01 лютого 2013 року на посаді заступника директора. Відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата з лютого 2014 року по червень 2014 року. Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь 129 600 грн. В судові засідання з'являвся позивач, підтримав викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просив суд їх задовольнити. Також в судові засідання з'являвся представник відповідача, який визнав позовні вимоги та не заперечував щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Дніпропетровський експериментальний виноробний завод», в тому числі і в період з лютого 2013 рік по червень 2014 рік. Факт нарахування заробітної плати підтверджується довідкою про доходи, виданою Державним підприємством «Дніпропетровський експериментальний виноробний завод» від 06 липня 2014 року № 2/06/07-14 та довідкою про доходи, наданою відповідачем суду 04 серпня 2014 року. Заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивача з лютого 2013 року по червень 2014 рік складає 129 600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Заробітна плата працівнику повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, що передбачено ст. 24 Закону України "Про оплату праці" та ст.115 КЗпП України. Статтею 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк, з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Враховуючи вищевикладене, визнання представником відповідача позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та відповідно заробітна плата, яка була нарахована позивачу, але не виплачена, підлягає стягненню з Державного підприємства «Дніпропетровський експериментальний виноробний завод». Згідно частині 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved