Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В заяві [PERSON] зазначає, що після смерті її матері [PERSON] при огляді документів було знайдено заповіт її бабусі від 08.08.1977 року, зареєстрованому у реєстрі за № 12, відповідно до якого [PERSON], заповіла їй [PERSON] все належне їй майно. Про те, що є такий заповіт вона не знала. Однак у даному заповіті помилково записано прізвище, імя, по батькові її бабусі як «Миколайчук Явдокія Амброзівна», замість правильного [PERSON]. В технічному паспорті на житловий будинок по вул. Лісовій, 11, в с. Грушківці Летичівського району Хмельницької області, вказано прізвище, імя, по батькові власника будинку на російській мові «Николайчук Евдокия Амброзовна», що відповідає українській мові як «Ніколайчук Євдокія Амброзівна», хоча правильно [PERSON]. В свідоцтві про право власності, виданого виконкомом Летичівської районної Ради народних депутатів 08.06.1989 року, на житловий будинок по вул. Лісовій, 11, в с. Грушківці Летичівського району Хмельницької області, вказано прізвище, імя, по батькові власника будинку її бабусі, російською мовою «Николайчук Евдокия Амброзиевна», що відповідає українській мові як «Ніколайчук Євдокія Амброзіївна». В Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХМ, № 032490 (копія додається), виданий Летичівською районною державною адміністрацією 20.08.1996 року, вказано прізвище, імя, по батькові власника паю як «Миколайчук Євдокія Амброзівна», а вірно має бути [PERSON]. Помилки у вищевказаних документах могли бути допущені із-за неправильного перекладу з російської мови на українську мову прізвища, імені, по батькові її бабусі [PERSON]. В свідоцтві про смерть серії 1-БВ № 080896, виданому Грушковецькою сільською радою Летичівського району Хмельницької області 10.11.1998 року, вказано, що [PERSON] померла 06.11.1998 року. 31.05.2017 року заявниця звернулася до Летичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області де їй повідомили, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження її бабусі [PERSON], [INFO], відсутня. В паспорті її бабуся була записана як [PERSON] З метою заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 06.11.1998 року, заявниця звернулася до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та рекомендував звернутися до суду з метою встановлення фактів належності документів її бабусі [PERSON]. Тому [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник за договором [PERSON]В не зявилися, проте. подали до суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутність, заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи перший заступник селищного голови Летичівської селищної територіальної обєднаної громади [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Згідно пункту 6 частини 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, які посвідчують особу. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, що визнання вимог суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved