Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 07.04.2015р. шлюб між ними розірвано Голованівським районним судом Кіровоградської області. Від спільного проживання мають сина - [PERSON] , [INFO] . Вона проживає окремо від відповідача у найманій квартирі, дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його здоров`ям, морально та матеріально його не підтримує переконаний, що вона власними силами спроможна утримувати дитину. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не нанадає. Позивач зазначила, що вона самостійно не має можливості утримувати дитину, забезпечувати належний рівень життя дитині. В даний час вона не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за іншою дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини інших джерел доходу у неї немає. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмір ј усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 16.12.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом в якому вказав, що 05 липня 2007 року він одружився з [PERSON] . З березня 2013 року вони проживають окремо, будь-які шлюбні відносини між ними припинені. Шлюб між ними розірвано Голованівським районним судом Кіровоградської області. Від спільного проживання мають сина - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] проживає з ним він сам опікується дитиною, мати участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Добровільно надавати допомогу на утримання сина позивачка не бажає. Договір про виплату аліментів між ними не укладався, а тому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини усіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. [INFO] . [PERSON] надіслано до суду заяву про зменшення позовних вимог, якою просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] 21.01.20 р. надіслав до суду заяву про зменшення позовних вимог за зустрічним позовом, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно та до досягнення ним повноліття. 21.01.2020 року ухвалою суду об`єднано зустрічну позовну із первісним позовом та здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. 02.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Також повідомляє, що нею отримано заяву про зміну позовних вимог від [PERSON] , вона не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення з неї аліментів на його користь в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно. В судове засідання [PERSON] та його представник адвокат Задорожнюк О.Б. не з`явились, адвокат Задорожнюк О.Б. надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність її довірителя, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти задоволення позовних вимог по первісному позову в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.03.2013р. Троянською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області(а.с. 5) та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12.11.2013р. Троянською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області(а.с.29). Згідно копії довідки про склад сім`ї №1157 Троянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, дитина [PERSON] , [INFO] , входить до складу сім`ї позивача, яка проживає в с.Троянка Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 8). Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2015 року між сторонами розірвано шлюб, що був укладений 05.07.2007 р. (а.с. 9). Розпорядженням голови Голованівської РДА Кіровоградської області від 09.11.2018р. №302-р визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] , (а.с.30). Згідно довідки про склад сім`ї №1958 від 05.12.2019р. Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, дитина [PERSON] , [INFO] , входить до складу сім`ї [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають шлюб між ними розірвано, в період спільного проживання в них народилось два сина, син [PERSON] проживає з батьком, син [PERSON] проживає з матір`ю добровільної матеріальної допомоги на утримання синів батьки один одному не надають. Судом встановлено, що діти потребують матеріальної допомоги, а тому сторони зобов`язані утримувати дітей до досягнення останніми повноліття та сплачувати аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей, суд враховує, що батько та мати є здоровими працездатними людьми, в поданих до суду заявах вказали, що не заперечують сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 200 грн. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. А тому, суд дійшов висновку, що сторони повинні надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 200 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, що узгоджується з нормами Сімейного кодексу України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Враховуюче те, що позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом звільнені від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням однієї позовної вимоги відповідно, з відповідачів за первісним та зустрічним позовами мають бути стягнуті 840 грн. 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved