overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 22 вересня 1999 року. При продажі квартири відповідачка запевнила позивача, що знялась з реєстрації місця проживання. Однак, йому стало відомо, що по даний час у квартирі зареєстрована відповідачка. Реєстрація є формальною, оскільки вона не проживає у квартирі та не сплачує витрат на її утримання. Позивач належним чином не може користуватись власним майном, а тому звернувся до суду. Позивач звернувся із заявою у якій позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить позивачу на праві приватної власності згідно договору купівлі - продажу від 22.09.1999 року за р.№ 1689. Згідно довідки про склад сім'ї від 22.06.2017 року № 6032, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Згідно акта депутата Старокостянтинівської міської ради від 21.06.2017 року, відповідачка зареєстрована у вказаній квартирі, однак з 22.09.1999 року у ній не проживає. Згідно ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.ст. 3, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

\~ \~ В листопаді 2017 року [PERSON], звернулась до суду з даною позовною заявою , в якій просить розірвати зареєстрований 23 листопада 1996 року між нею та відповідачем шлюб , стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2300 грн., а саме по 1150 грн., на кожну дитину, на утримання синів : [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO], починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до їх повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що спільні відносини з відповідачем з липня 2017 року вони припинили, що відбувалося не вперше, вони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім"ю та ведення спільного господарства. На даний час вони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, тому просить його розірвати, оскільки підстав для його збереження немає. Відповідач, як батько дітей , повинен надавати кошти ( аліменти) на їх утримання , однак в добровільному порядку таку допомогу надає не регулярно, тому просить також стягнути аліменти в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові. Відповідач пред"явлені до нього позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони з 23 листопада 1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 8-10). Суд, згідно ч.2 ст. 112 СК України , постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивачки та дітей, що має істотне значення. Сторони примирення не бажають, тому суд вважає, що сім»я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка зазначила, що відповідач , як батько дітей, добровільної допомоги на їх утримання надає не регулярно, чим грубо порушує права останніх, а тому, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Просить встановити факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON], який помер 23 жовтня 2012 року, є її чоловіком. Під час оформлення спадщини після смерті чоловіка виявилося, що заявнику необхідно втснановити факт родинних відносин між померлим чоловіком [PERSON] та його матір`ю [PERSON], яка померла 13 квітня 1998 року. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 26 лютого 1959 року.(а.с.5) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серія ЯФ №192482, його матір`ю є [PERSON].(а.с.5) Свідоцтво про право власності на житло від 22 січня 1997 року посвідчує що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.6) Згідно до свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ №374972 від 25 жовтня 2012 року [PERSON] помер 23 жовтня 2012 року.(а.с.13) Завідувачем Ізюмської держнотконтори від 26 жовтня 2017 року повідомлено [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки з померлими,(а.с.14), а також повідомлено про відсутність спадкової справи після смерті гр. [PERSON].(а.с.28) Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, в тому разі свідоцтва про право на спадщину. П. 7Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 рокузазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб оформити спадок після смерті чоловіка. Оскільки встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує, тому суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем в 2014 році, в період якого мають дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог вказала, що між нею та відповідачем під час шлюбу постійно виникали конфлікти та суперечки, відповідач не поважав її як дружину, внаслідок чого спільне проживання припинили, а з травня 2016 року проживає з іншим чоловіком, від якого 23.04.2014 року народила сина [PERSON]. Вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "Нікіфорчук". Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності, проти позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що з 13 січня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, в період якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склались через різного роду непорозуміння, внаслідок чого сторони проживають окремо. Відновлювати сімейні стосунки сторони не мають бажання, строк для примирення не просили. Позивач проживає з іншим чоловіком, від якого мають спільну дитину. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя\~\~ подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 01.08.2005 року. Від даного шлюбу є троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно належним чином, до суду надійшли відомості, що за зареєстрованою адресою не проживає. Відзив не подала. Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 01.08.2005 року серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу є троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.02.2006 року; серії [NUMBER] від 02.08.2010 року та серії [NUMBER] від 06.05.2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 07.09.1991 року. Від спільного шлюбу у сторін народились [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, терміну на примирення просить не надавати, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, однак до суду надійшла заява в якій справу просить розглядати у його відсутності. Терміну на примирення просить не надавати, позов визнає повністю. Відповідно до\~ст.\~200\~ч.\~3\~ЦПК\~України «За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 26.10.2018 року серії І-БВ № 192879, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від спільного шлюбу у сторін народились [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 10.07.2008 року. Від даного шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься заява в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~ в\~судове\~засідання не\~зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином. Відзив не подав. Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 10.07.2008 року серії І-БВ № 052611 [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ № 102038 від 22.02.2010 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 12.05.2018 року. Від даного шлюбу дітей немає. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься клопотання в якому просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач\~ в\~судове\~засідання не\~зявився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнав повністю, просить його задовольнити, терміну на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 12.05.2018 року серії І-БВ № 183336 [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

В листопаді 2018 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» звернулось до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач\~ просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі\~ 15043,52 грн., яка утворилась станом на 28.10.2018 року внаслідок невиконання відповідачем кредитних договірних зобовязань. Разом з позовною заявою представником позивача подана заява про розгляд справи без участі позивача та\~ відсутність заперечень проти заочного рішення. Ухвалою судді від 21.11.2018 року позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА\~ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [INFO] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 520/17055/18. Розгляд справи визначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Встановлений строк вчинення процесуальних дій учасниками справи - з 21 листопада 2018 року по 21 грудня 2018 року. Відповідач відзив не надав. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Враховуючи положення статей 280,\~281 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Судом встановлено, що 28.12.2012 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» (далі [PERSON]) із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. За заявою відповідача [PERSON] надав позичальнику кредит на картковий рахунок у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON], як позичальник погодився, що підписана ним заява від 28.12.2012 року, за Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею та [PERSON] Договір про надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.5.7 договору передбачено, що власник рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається [PERSON] Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування, п. 1.1.1.52 Договору. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 08 липня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 114412,05 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 12 липня 2010 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.9-34, 40-41). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.5-7) станом на 08 липня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 114412,05 грн., з яких 9878,73 грн. заборгованість за кредитом, 104533,32 грн. заборгованість за відсотками за період з 12 липня 2010 року по 31 січня 2018 року. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved