Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду , з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути на її користь пеню у розмірі 15 071,90 грн. . У судовому засіданні представник позивача позов з урахуванням уточнень підтримала, та пояснила, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.02.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] ,[INFO] , в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.10.2012 року і до його повноліття . Відповідач не сплачує присуджені йому судом аліменти на утримання сина , внаслідок чого з 10.10.2012 року по 01.10.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 3776,50 грн. Відповідно до розрахунку позивача , за період з 10.10.2012 року по 01.10.2013 року сума неустойки, складає 15071,90 грн. , яку вона і просила стягнути з відповідача. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував , посилаючись на те, що він вважає, що не має вини відповідача по несплаті аліментів. З жовтня 2012 по 28.02.2013 року судом розглядалася справа про стягнення аліментів , зараз відповідач знаходиться в стані пошуку роботи , неодноразово проходив стажування, але роботу так і не отримав, у зв*язку з чим його дохід є мінімальним. Крім того, відповідач здійснював поштові перекази аліментів на адресу позивачки в квітні - червні 2013 року в загальній сумі 939,06 грн., але поштові перекази поверталися без отримання. Представник третьої особи - Комінтернівського ВДВС ХМУЮ у судовому засіданні пояснила, що дійсно в Комінтернівському ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] Аліменти були стягнути з 10.10.2012 року За період з 10.10.2012 року по 01.10.2013 року утворилася заборгованість по аліментам в розмірі 8489,82 грн. Відповідачу була направлена постанова про відкриття виконавчого провадження , неодноразово направлялися розрахунки заборгованості, але він до виконавчої служби не з*являвся, аліменти не сплачував В процесі виконання були направлені запити до пенсійного фонду, державної податкової служби України, центру зайнятості, з відповіді яких стало відомо, що боржник [PERSON] не працює. У зв*язку з цим аліменти розраховувалися виходячи з ? частини середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Майна , на яке можливо звернути стягнення, у відповідача немає. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р.1 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ ч батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність плат аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини і особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою зароби плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі,який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Комінтернівським ВРАЦС ХМУЮ 10 грудня 2008 року , розірвано ( а.с. 4) Від шлюбу сторони мають сина- [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини доходів [PERSON] починаючи з 10.10.2012 року по досягнення дитиною повноліття.( а.с. 6-7) На підставі вищезазначеного рішення 28.02.2013 року був виданий виконавчий лист ( а.с. 76-77 ) З копії виконавчого провадження № 37172517 ( а.с. 53-77 ) вбачається, що 22.03.2013 року ВДВС Комінтернівського району ХМУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ( а.с. 56-57), яка була направлена відповідачу [PERSON].( а.с. 58) Суд не може погодитися з доводами представника відповідача стосовно того, що відповідачем не була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження, так як право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст.196 СК України, не пов*язується з дотриманням держвиконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» стосовно повідомлення належним чином держвиконавцем відповідача про суму заборгованості та про строк її погашення з урахуванням того, що відповідач знав про необхідність сплати аліментів. Згідно з відповіді Харківського міського центру зайнятості та Державної податкової служби України ( а.с. 68-69, 71) [PERSON] не працює. Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу) який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору -судом. Згідно з розрахунками Комінтернівського ВДВС ХМУЮ за період з 10.10.2012 року по 01.10.2013 року заборгованість по аліментам складає 8489,82 грн. ( а.с. 8, 24, .) Згідно квитанцій ( а.с. 42) та довідки Харківської дирекції поштамт-центру поштового зв*язку № 1 ( а.с. 86) відповідач здійснював поштові перекази позивачці в квітні - червні 2012 року в загальній сумі 939,06 грн. , яки поверталися йому без одержання. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що повідомлень про отримання на ім*я позивачки поштових переказів від відповідача вона не отримувала. Суд не може вважати надані представником відповідача квитанції про переказ коштів доказами відсутності вини відповідача по несплаті аліментів, тому що з наданих квитанцій та довідки Харківської дирекції поштамт-центру поштового зв*язку № 1 не вбачається на яку саме адресу пересилалися ці кошти, та крім того кошти так і не надійшли до позивачки, а були повернути відповідачу. Відповідач знав про стягнення з нього аліментів, та у разі бажання виконувати рішення суду про стягнення з нього аліментів мав можливість та повинен був звернутися до Комінтернівського ВДВС, та погасити заборгованість по сплаті аліментів, або звернутися особисто до позивачки. Але доказів стосовно звернення до ВДВС, або до позивачки відповідачем надано не було. Крім того, представник Комінтернівської ВДВС у судовому засіданні пояснив, що на неодноразові виклики до ВДВС боржник не з*являвся. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що відповідач належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що несплата присуджених за судовим рішенням аліментів на утримання малолітньої дитини мала місце не з його вини, до суду не представив. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов*язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір аліментів може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, стягнення неустойки у разі прострочення сплати аліментів за своєю права природою є не тільки дієвим способом захисту, перш за все, права дитини на утримання, а одночасно й мірою сімейно-правової відповідальності батьків. За розрахунками представника позивача , на підставі розрахунку про заборгованість по аліментам Комінтернівського ВДВС ХМУЮ неустойка за період з 10.10.12 по 01.10.2013 року складає 15071,90 грн. Суд не може погодитися з розрахунком, наданим представником позивача,виходячи з наступного. 3а загальновстановленими правилами та виходячи з положень СК України стосовно того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця місяцем, у якому виникла заборгованість, неустойка за прострочення сплати аліментів нараховується не на всю суму заборгованості в арифметичній прогресії, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за кожен день прострочення без її накопичення в прогресії, до заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості платником аліментів у добровільному порядку або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Отже, для обчислення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів сума несвоєчасно виконаного аліментного зобов'язання визначається відповідно на 1 число місяця, яке слідує за місяцем, коли необхідно було сплатити аліменти. Така сума заборгованості помножується на один відсоток (розмір пені) та на кількість днів,що пройшли до погашення заборгованості платником аліментів або до пред*явлення позову одержувачем аліментів, що в принципі укладається у відповідну формулу: N * 0,01 * X, де- N - накопичена заборгованість за попередній місяць; 0,01 - (1 % від простроченої суми); Х - загальна кількість днів прострочення сплати аліментів. Згідно довідок Комінтернівського ВДВС ( а.с.8,24, 59,75) відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів з 10.10.2012 року по 31.10.2012 року в сумі 504,68 грн., за листопад 2012 року - 708,80 грн., за грудень 2012 року - 767,09 грн., січень 2013 року - 679,25 грн., за лютий,березень,квітень 2013 року в розмірі по 684,50 грн. щомісячно, за травень 2013 року - 734,50 грн., за червень 2013 року - 765,25 грн., за липень 2013 року - 780, 50 грн, за серпень 2013 року - 748,75 грн., за вересень 2013 року - 747,50 грн. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені загальні правила щодо розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а також дані розрахунків заборгованості відповідача зі сплати аліментів , що здійснені державним виконавцем, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів їх платником [PERSON] становитиме, з урахуванням кількості прострочених днів - з 10.10.2012 року по 30.09.2013 року - 356 днів : - за жовтень 2012 року: починаючи з 10 жовтня 2012 року по 31.10. 2012 року (504,68 грн. х 0,01 х 356 = 1796,66 грн.); - за листопад 2012 року: (708,80 грн. х 0,01 х 334 = 2367,39 грн.); - за грудень 2012 року: (767,09 грн. х 0,01 х 303 = 2324,28 грн.); - за січень 2013 року: (679,25 грн. х 0,01 х 272 = 1847,56 грн.); - за лютий 2013 року: (684,50 грн. х 0,01 х 244 = 1670,18 грн.); - за березень 2013 року: (684,50 грн. х 0,01 х 213 = 1457,98 грн.); - за квітень2013 року: (684,50 грн. х 0,01 х 183 = 1252,63 грн.); - за травень 2013 року: (734,5 грн. х 0,01 х 152 = 1116,44 грн.); - за червень 2013 року: (765,25 грн. х 0,01 х 122 = 933,60 грн.); - за липень 2012 року: (780,50 грн. х 0,01 х 91 = 710,25 грн.) - за серпень 2013 року: (748,75 грн. х 0,01 х 60 = 449,25 грн.); - за вересень 2013 року: (7478,50 грн. х 0,01 х 30 = 224,25 грн.); А всього загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем [PERSON], присуджених за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2013 року аліментів на утримання його малолітнього сина за період з 10 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року згідно наведених розрахунків становить - 16150,47 грн. Суд вважає, що при вирішенні даного спору необхідне застосувати положення ч.2 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки можу бути зменшений з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи на ту обставину, що відповідач не працює , суд вважає, що розмір неустойки, яку необхідно стягнути з відповідача , повинен бути зменшений до 10 000,00 грн., визнавши, що така сума неустойки в даному випадку буде достатньою мірою відповідальності останнього за неналежне виконання своїх аліментних зобов'язань та відповідним стимулом і пересторогою для нього на майбутнє щодо своєчасного виконання судового рішення, направленого на захист права його малолітньої дитини - сина [PERSON] на утримання від батька. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved