Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав по відношенню до доньки - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначала, що з 14 грудня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення суду від 01.04.20111 року відповідач повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень. За період з 01.01.2015 року по 01.01.2017 року відповідач жодного разу не сплатив аліменти, заборгованість по аліментам склала 10800 гривень. За цей час відповідач жодного разу не поцікавився, за які кошти виховується дитина, всі питання щодо виховання дитини вирішує позивач самостійно, без участі і підтримки відповідача, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Протягом останніх чотирьох років, відповідач жодного разу не піклувався про духовний та фізичний розвиток дитини, її навчанням, взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у спосіб, передбачений ч. 10 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, рішення ухвалити на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2007 року, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.03.2011 року по цивільній справі № 2-1095/11. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 17.02.2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 квітня 2011 року, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 450 гривень, починаючи з 10 лютого 2011 року і до досягнення повноліття, даним рішенням встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Як вбачається з довідок №14.8-29/2469 від 16.03.2017 року, №14.8-29/2471 від 16.03.2017 року, наданих Фрунзенським відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за період з 01.01.2015 року по 01.01.2007 року заборгованість [PERSON] по аліментам, стягнутим відповідно зазначеного рішення суду склала 10800 гривень. У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач протягом останніх майже чотирьох років з донькою не спілкується, не підтримує з ним жодного зв'язку, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться станом здоров'я, розвитком, успіхами у навчанні. Зазначені обставини підтверджуються наступними дослідженими судом письмовими доказами. Як вбачається з інформації, наданої адміністрацією Харківської спеціалізованої школи №85, де навчається [PERSON] з 2015 року, мати [PERSON] цікавиться успіхами доньки у навчанні, допомагає дитині готувати домашні завдання, систематично відвідує батьківські збори та відкриті виховні заходи. До школи дівчинка приходить завжди акуратна, забезпечена необхідним шкільним приладдям. Про батька дитини заклад інформації не має. Згідно повідомлення адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №9» від 09.08.2017 року, малолітня [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців закладу, згідно записів у «Історії розвитку дитини», малолітня зверталась за медичною допомогою у супроводі матері [PERSON] та бабусі. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки, передбачені ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надало висновок № 597 від 24.10.2017 року, яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], оскільки батько систематично протягом тривалого часу без поважних причин не виконує батьківські обов'язки, позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved