Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2002 року, який рішенням Рахівського районного суду від 30.04. 2013 року було розірвано. Від шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. На даний час, дитина перебуває на утриманні позивачки відповідач, не надає жодної допомоги на утримання сина і не бажає надавати таку допомогу. У зв'язку з наведеним, просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі по 600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи викликаний Ізяславським районним судом Хмельницької області в порядку виконання судового доручення, в судове засідання не жодного разу не з'явився. Про день та час судових засідань був повідомлений належним чином. У зв'язку з чим, судове доручення не виконане, тому розгляд справи судом здійснюється на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2002 року, який між ними було розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду від 30.04. 2013 року. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідач [PERSON], являється батьком малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.11. 2002 року. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка сама виховує та утримує дитину. Вказана обставина підтверджується довідками виконавчого комітету Рахівської міської ради № 733 від 14.02. 2014 року та № 739 від 14.02. 2014 року, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання та поясненнями позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що відповідач, не надав жодних доказів того, що він має постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу і матеріальне становище відповідача, який являється працездатною особою, має мінливий дохід, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, зобов'язавши відповідача, сплачувати, в користь позивачки аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі, по 600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 20 лютого 2014 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved