Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 25 лютого 1989 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували в Будинку урочистих подій м.Дрогобича Львівської області. За час перебування в шлюбі, в них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Постійної батьківської уваги чоловік дітям не приділяє. Коштів на їх утримання не надає, незважаючи на її постійні прохання щодо цього і тим самим ставить сім»ю у важке матеріальне становище. Враховуючи ту обставину, що згідно довідки № 452045 від 30.10.2009 року Дрогобицької районної МСЕК вона є інвалідом 1-ої групи довічно, діти проживають разом з нею. Оскільки [PERSON] свідомо ухиляється від свого обов»язку по матеріальному утриманню дітей і сума її пенсії в розмірі 1411,76 грн. є для цього недостатньою, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснюючи це тим, що він являється інвалідом 3-ої групи в нього мінімальна пенсія 949 грн., з якої він щомісячно витрачає 260 грн. на ліки, інших доходів в нього не має. Вислухавши пояснення відповідача, беручи до уваги клопотання позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що сторони по справі з 25 лютого 1989 року по даний час перебувають у шлюбі. (а.с. 3) За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що не оспорюється учасниками процесу. (а.с. 2, 4) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дітей, але враховуючи матеріальний стан відповідача та зокрема те, що він являється інвалідом 3-ої групи, то позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved