Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані вона, [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON] Але [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON] у вказаному будинку з липня 2014 року не проживають. Просила визнати [PERSON] та її малолітню дочку [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про підтримання позовних вимог, просила його задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, виходячи з наступного. . Відповідно фотокопії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15 липня 1999 року ? частина житлового будинку розташованого за адресою : [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 7-8). У будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON].( а.с.9). Факт не проживання відповідача в спірному будинку підтверджується інформаціями Шестаківської сільської ради Вовчанського району № 164, 165 від 24 листопада 2014 року ( а.с.10,11). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному будинку, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що відповідач [PERSON] та її дочка [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], так як на даний момент у спірному будинку вони не проживають, не проводять оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власник будинку - позивач не бажає, щоб [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у даному будинку. Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеного будинку і на даний час не бажає, щоб відповідач та її дочка були зареєстровані в ньому, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником будинку, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном спірним будинком. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач зареєстрований у будинку, який на праві власності належить позивачу, тому вона вважається квартиронаймачем будинку позивача. Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у його будинку відповідача. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником вказаного будинку, крім того не проживає в спірному будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням . На підставі викладеного,

Outcome: approved