Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

В грудні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який було уточнено в ході підготовки справи до розгляду, до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В прозові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно в вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка знаходиться на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області розміром 4,05 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Однак, на протязі шестимісячного строку зі дня відкриття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, не подавала заяву про відмову від спадщини, але прийняла спадщину фактично, тому що мала в володінні правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЗП №039784, виданий на ім`я спадкодавця. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.01.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивачка та її представник не з1явились, від представника адвоката Заярної М.А. надійшла заява, в якій вона підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов в повному обсязі, розглянути справу в відсутність позивачки та її представника. Відповідач територіальна громада в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явилися, надали заяву, що заперечень щодо уточнених позовних вимог не має. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки правовідносини по спадкуванню виникли в 2003 році, тому при розгляді спору до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України новий ЦК України\~застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Статтею 524 ЦК УРСР\~було передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або кожен з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 529 ЦК України\~в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до\~ст. 548 ЦК УРСР 1963 року\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями.\~Прийнята спадщина\~визнається належною\~спадкоємцеві з\~моменту відкриття\~спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі\~ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Ст. 549 ЦК України\~в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму ВСУ УРСР №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений\~ст. 549 ЦК шестимісячний\~строк для прийняття \~спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Відповідно до п. 2 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається : «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Згідно ч.2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)»\~передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена\~наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: … наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (пункт 113). Дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 12.03.2003 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Факт родинних відносин позивачки з померлою матір`ю підтверджується наданими суду свідоцтвами про народження позивачки серії [NUMBER] , де в графі «мати» зазначена [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , що підтверджує факт зміни прізвища позивачкою в зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до довідки, виданої на запит суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не відкривалась. Право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка знаходиться на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області розміром 4,05 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі підтверджується наданим суду сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЗП №039784. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері з огляду на наявність у позивачки оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове мано, а саме, земельної частки (паю), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved