Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 24.06.2016 року померла його мати [PERSON] яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 0,1500 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,0685 га призначену для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Меджибізької селищної ради. Оскільки [PERSON], яка померла 24.06.2016 року, заповіту не склала він є спадкоємцем за законом першої черги, його брат та син померлої 24.06.2016 року [PERSON], [PERSON] відмовляється від спадщину на його користь. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Летичівського районного нотаріального округу для оформлення спадщини після смерті [PERSON], яка померла 24.06.2016 року, однак йому було рекомендовано звернутися в суд для визнання права власності на спадкове майно, у звязку із відсутністю документів які б посвідчували право власності на земельні ділянки, тому [PERSON] звернувся в суд із позовом при визнання за ним права власності на земельну ділянку розміром 0,1500 га призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), кадастровий номер 6823055400:00:001:0295, що розташована в смт. Меджибіж вул. Кринична, 23, Летичівського району Хмельницької області та земельну ділянку площею 0,0685 га призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6823055400:00:001:0294, яка розташована на території смт. Меджибіж вул. Кринична, 23, Летичівського району Хмельницької області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник Меджибізьської селищної ради в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного ст.ст. 328, 392, 1216, 1225, 1268 ЦК України ст.ст. 81 ч.І, 125 ЗК України,

Outcome: approved