Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього в її користь заборгованість згідно договору позики в розмірі 52126 грн. 26 коп., судові витрати в розмірі 521 грн. 26 коп. та 900 грн. за надання юридичної допомоги. Позивач в судовому засіданні посилається на ті обставини, що між позивачем та відповідачем 10 лютого 2014 року був укладений договір позики на суму 2000 євро. Підтвердженням укладення даного договору позики є написана власноруч відповідачем розписки про отримання ним в борг коштів, якою останній взяв на себе зобовязання повернути до 28 лютого 2014 року. У визначений строк кошти повернуті не були і в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути позичені гроші. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа-незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вважає, що позовні вимоги про стягнення запозичених коштів в їх гривневому еквіваленті в розмірі 52126 грн. 26 коп. підлягають до задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. В звязку з цим, справа розглядається в заочному судовому засіданні відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення Судом встановлено, що 10 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики на суму 2000 євро, що підтверджується розпискою. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути позивачу кошти в строк до 28 лютого 2014 року. У визначений строк кошти повернуті не були і в добровільному порядку останній відмовляється повернути позичені гроші. Згідно ст. ст. 526, ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача повинно бути стягнуто в користь позивача судові витрати в розмірі 521 грн. 26 коп. Згідно ст. 84 ЦПК України, ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", витрати понесені стороною на користь якої ухвалено судове рішення, покладаються на іншу сторону, тобто в даному випадку на відповідача, [PERSON] На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved