Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

До Острозького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частина всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи позов тим, що з 07.05.2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, та від спільного подружнього життя вони мають п`ятеро неповнолітніх дітей, у свідоцтві про народження яких вона записана матір`ю, а відповідач - батьком. Вказує, що вона та відповідач проживають разом, однак утриманням, вихованням, доглядом за дітьми займається лише вона, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Вона самотужки не може належно утримувати дітей, повноцінно задоволити усі їхні першочергові матеріальні потреби, так як\~перебуває у\~відпустці по\~догляду за\~донькою [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~має єдиний\~дохід,\~який складається\~з соціальних\~виплат на\~дітей,\~який становить\~близько 860\~гри.\~в місяць. Водночас відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків як батька, в добровільному порядку участі в утриманні дітей не приймає. Покликається на те, що відповідач офіційно працює в ФОП [PERSON] в магазині « [INFO] » м.Острога, де отримує щомісячно регулярний дохід, є працездатною особою, має добрий стан здоров`я, інших утриманців не має, має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу їхнім дітям, проте ухиляється від належного виконання своїх обов`язків як батька, в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. \~ \~ \~ \~Вказує, що діти власних доходів не отримують, рухомого чи нерухомого майна не мають, вклади на банківських рахунках у дітей відсутні. Водночас вказує, що її стан здоров`я є добрим, рухомого майна не має, вкладів на банківських рахунках та додаткових джерел доходу не має. Зазначає, що вона самостійно не спроможна забезпечити для дітей належний рівень життя, необхідний для їх всебічного розвитку, в той час як відповідач належної участі в утриманні дітей не приймає, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 30.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідно до ст.274-279 ЦПК Україн,\~визначено учасникам\~справи строки\~для подання\~відповідних заяв\~по суті\~спору,\~роз`яснено\~відповідачу право\~подати заяву\~із запереченнями\~проти розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~та відзив\~на позов\~протягом п`ятнадцяти\~днів з\~дня вручення\~ухвали про\~відкриття провадження\~у справі. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не подавали. Представник позивачки - адвокат Божко Т.Ю. подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Вказала, що позивачкою зазначено всі обставини щодо обґрунтування позовних вимог та надано усі наявні у неї докази, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в поданій до суду заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилося 5 дітей : син - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , відповідно до яких їх батьками є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с.9-13). Згідно довідки управління соціального\~захисту населення\~Острозької РДА\~№ 1196\~від 03.12.2020\~року,\~ [PERSON] \~отримала щомісячну\~одноразову допомогу\~при народженні\~дитини,\~загальний розмір\~якої з\~липня 2020\~року по\~грудень 2020\~року становив\~5091,19\~грн.\~(а.с.16). \~ \~ \~ \~ Отже, з досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що на даний час позивачка та відповідач проживають разом, та їхні спільні діти знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання", внесені зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.141\~СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З доводів [PERSON] та досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що участь в утриманні дітей позивачка здійснює самостійно, та відповідач регулярної участі в утриманні малолітніх дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає та між батьками не досягнуто домовленості про способи та обсяг участі відповідача, як батька в утриманні дітей, а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи\~батьком\~ малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , участі у їх матеріальному забезпеченні не приймав. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своїх дітей, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ\~(78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму для дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частина всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2020р. та до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку їхніх малолітніх дітей, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка. В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач інших дітей\~та непрацездатних\~осіб на\~утриманні не\~має,\~є фізично\~здоровим та\~працездатним,\~отримує стабільний\~дохід,\~а тому\~суд приходить\~до переконання\~про те,\~що відповідач\~може сплачувати\~аліменти у\~даному розмірі. Окрім того, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, а також відсутність у сторін інших утриманців. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав. Позов про стягнення аліментів був поданий 10.12.2020р., а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved