Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернулась [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Литвиненко В.І., з позовом до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу. В обґрунтування позову зазначила, що 27 вересня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті з правом поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення № GB_KM/1097/UAH. Відповідно до п.1.1 Договору депозиту вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти у сумі 7500 грн. Відсоткова ставка за вкладом 17,5% річних, строк зберігання вкладу з 27.09.2018 року до 01.04.2020 року. На виконання умов Договору 27.09.2018 року [PERSON] був зроблений вклад в сумі 7500 грн., про що свідчить квитанція №CASH_33649. 30.09.2019 року [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору та вимогу повернути суму депозитного вкладу, на що отримала відмову. Відповідач своїм листом від 30.10.2019 року за №1399 повідомив, що між [PERSON] та відповідачем спірний договір не укладався так як договір був підписаний неуповноваженою особою. Та відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами підлягають розгляду в судовому порядку. Договір був підписаний батьком позивача [PERSON] на її користь, позивач схвалила укладений договір шляхом внесення на депозит коштів. Зі своєї сторони відповідачем також був схвалений укладений договір, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача та його печатка на договорі. Позивач просила суд стягнути з відповідача суму банківського вкладу у розмірі 36450 грн. (а.с.1-4). 02.07.2020 року представник позивача адвокат Литвиненко В.І. подав суду уточнену позовну заяву та просив суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму банківського вкладу у розмірі 7500 грн. (а.с.71-74). Представником відповідача надано відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачка спірний договір №GB_KM/0614/UAH від 27.09.2018 року на суму 7500 грн. не підписувала, в день укладання договору в банку була відсутня, а договір містить вочевидь підроблений підпис позивача. Відповідно за квитанцією №CASH-33649 від 27.09.2018 позивачка [PERSON] гроші в касу банку не вносила. Гроші в касу АТ «Місто банк» за договором № GB_KM/0614/UAH та квитанцією№CASH-33649 від 27.09.2018 в сумі 7500 грн. не надходили. Довіреність на розпорядження грошовими коштами №1 від 27.09.2018 року також містить сфальшований підпис позивачки. Заява, яка направлялася відповідачу за підписом [PERSON] про дострокове повернення депозиту містить підпис, який не відповідає підпису на договорі банківського вкладу. Фактичні обставини свідчать про те, що договір №GB_KM/0614/UAH від 29.07.2018 р. та довіреність [PERSON] не підписувала, вони містять підроблені підписи особи, яку не було ідентифіковано банком в установленому законом порядку, а надані в обґрунтування позову докази містять підроблені підписи та є неналежними та недостовірними. Отже, договір №GB_KM/0614/UAH є нікчемним. Законодавство України не дозволяє підробку підписів осіб, яка мала місце в даному випадку, і наступне схвалення таких правочинів: замість [PERSON] договір був підписаний шляхом фальшування її підпису іншою особою, про що зазначено в Позовній заяві та це є діянням, яке грубо порушує вимоги закону та нормативно-правових актів НБУ та діянням, яке містить ознаки шахрайства, що передбачено кримінальним законом України. Таке шахрайство у вигляді підробки підписів могло відбуватися за попередньою змовою групою осіб, в тому числі із залученням колишнього начальника Краматорського відділення АТ «Місто Банк», про що АТ «Місто банк» подано заяву до правоохоронних органів про вчинення злочину. Представник відповідача просив призначити почеркознавчу експертизу з питанням, чи належить [PERSON] підпис на Договорі банківського вкладу (депозиту) фізичної особи №GB_KM/0614/UAH від 29.07.2018 р. та Довіреності на розпорядження грошовими коштами №1 від 27.09.2018 р. до цього ж договору. Встановити факт відсутності укладення Договору банківського вкладу (депозиту) фізичної в національній валюті з правом поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення №GB_KM/0614/UAH від 27.09.2018 р. на суму 7500 грн. Прийняти рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.93-98). Ухвалою суду від 20.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 22.09.2020 року визнано обов`язковою явку у судове засідання позивача [PERSON] та представника відповідача. Ухвалою суду від 02.11.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи відмовлено, витребувано у позивача [PERSON] оригінали договору банківського вкладу №GB_KM/0614/UAH від 27.09.2018 р. на суму 7500 грн., довіреність на розпорядження грошовими коштами №1 від 27.09.2018 року та квитанції № CASH_3349 від 27.09.2018 року. У судовому засіданні представник позивача та третьої особи адвокат Литвиненко В.І. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Суду пояснив, що позивачка не заперечує, що від її імені договір банківського вкладу підписано її батьком, [PERSON] , який також не заперечує факт підписання ним договору банківського вкладу від імені [PERSON] на її користь. Після того, як був укладений договір банківського вкладу, [PERSON] також підписав довіреність на розпорядження грошовими коштами від імені [PERSON] . Коли вони звернулися до банку з метою укладення договору банківського вкладу, керівник Краматорського відділення пояснила [PERSON] , що він може підписати договір та це не буде порушенням. Оскільки [PERSON] є особою, яка юридично необізнана, він і підписав договір та довіреність, вважаючи, що робить це на користь [PERSON] . Представник відповідача адвокат Даншин С.О. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухав пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з договору банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті з правом поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення № GB_KM/1097/UAH від 27.09.2018 року, між вкладником [PERSON] та ПАТ «Місто Банк» в особі начальника Краматорського відділення AT «Місто Банк» Красніковою Ю.С. укладено Договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення, за умовами якого [PERSON] передала Банку 7500 грн. на зберігання строком з 27 вересня 2018 року по 1 квітня 2020 року під 17,5 % річних. Договір містить паспортні дані [PERSON] , скріплений підписами [PERSON] , яка діяла від імені Банку на підставі Довіреності № 22 від 01 лютого 2018 року і вкладника [PERSON] , а також скріплений відтиском печатки Краматорського відділення Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» (оригінал договору а.с. 122-123). Як вбачається зі змісту довіреності на розпорядження грошовими коштами №1 від 27.09.2018 року за договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті «Вклад з правом поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без дострокового повернення» № GB_KM/1097/UAH від 27.09.2018 року, [PERSON] цією довіреністю надає [PERSON] всі повноваження на розпорядження коштами, які розміщені нею в Краматорському відділенні АТ «Місто банк», МФО 328760, на депозитному рахунку № [NUMBER] за Договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті № GB_KM/1097/UAH від 27.09.2018 року у тому числі із правом внесення додаткових коштів, одержання нарахованих відсотків та зняття коштів з депозитного вкладу. В довіреності зазначені паспортні дані [PERSON] та [PERSON] , які співпадають з відомостями, зазначеними у паспортах позивачки та третьої особи, а також начальником Краматорського відділення АТ «Місто Банк» Красниковою Ю.С. на довіреності засвідчено підпис [PERSON] з проставленням штампу банку із зазначенням реквізитів останнього (оригінал довіреності а.с.124). У судовому засіданні встановлено, що зазначені договір та довіреність від імені вкладника [PERSON] підписано [PERSON] (батьком позивачки). У квитанції №CASH_33649 від 27.09.2018 року відображена інформація про здійснення касової операції 27.09.2018 року по внесенню [PERSON] готівки у сумі 7500 грн. на депозитний рахунок № [NUMBER] згідно договору № GB_KM/1097/UAH від 27.09.2018 року ( [PERSON] ), квитанція скріплена підписом касира та бухгалтера Банку, а також містить відтиск штампу Банку із зазначенням реквізитів останнього (оригінал квитанції а.с. 125). 30.09.2020 року позивачка звернулась до Краматорського відділення АТ «Місто банк» з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та повернення суму вкладу (а.с.13). Листом від 30.10.2020 року №1399 банк повідомив позивачку про те, що відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами, підлягають розгляду в судовому порядку (а.с.14). Довідка Банку\~від 28.01.2020\~року №\~51\~містить інформацію\~про те,\~що на\~рахунок № [NUMBER] клієнтки [PERSON] , вказаний в договорі банківського вкладу (депозиту) №КМ/1097/UAH від 27.09.2018 року грошові кошти в розмірі 7500 грн. не вносились. 7500 грн. на рахунку № [NUMBER] за договором банківського вкладу (депозиту) №КМ/1097/UAH від 27.09.2018 в обліку АТ «Місто банк» відсутні (а.с.43). У відзиві на позов представником банку також повідомлено про те, що Банк звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення діянь, що містить ознаки кримінальних правопорушень, колишнім начальником Краматорського відділення ПАТ «Місто Банк» [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до\~статті 1059\~ЦК України\~договір банківського\~вкладу укладається\~у письмовій\~формі.\~Письмова форма\~договору банківського\~вкладу вважається\~додержаною,\~якщо внесення\~грошової суми\~підтверджено договором\~банківського вкладу\~з видачею\~ощадної книжки\~або сертифіката\~та іншого\~документа,\~що відповідає\~вимогам,\~встановленим законом,\~іншими нормативно-правовими\~актами у\~сфері банківської\~діяльності (банківськими\~правилами)\~та звичаями\~ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Як передбачено пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, яка діяла на час укладення Договору, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Пункт 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Згідно до\~пункту 2.1\~та пункту\~2.3\~ глави\~2\~ Інструкції\~про порядок\~відкриття і\~закриття рахунків\~клієнтів банків\~та кореспондентських\~рахунків банків\~ резидентів\~і нерезидентів,\~затвердженої постановою\~Правління НБУ\~від 12.11.2003\~№492\~(в\~редакції,\~яка діяла\~на час\~виникнення спірних\~правовідносин)\~банкам забороняється\~відкривати та\~вести анонімні\~(номерні)\~рахунки.\~Банки зобов`язані\~на підставі\~офіційних документів\~або засвідчених\~в установленому\~законодавством України\~порядку їх\~копій ідентифікувати\~та верифікувати\~клієнтів -\~власників рахунків/представників\~власників рахунків/осіб,\~які відкривають\~рахунки на\~користь третіх\~осіб у\~порядку,\~установленому законодавством\~України з\~питань запобігання\~та протидії\~легалізації (відмиванню)\~доходів,\~одержаних злочинним\~шляхом,\~фінансуванню тероризму\~та фінансуванню\~розповсюдження зброї\~масового знищення\~та нормативно-правовим\~актом Національного\~банку з\~питань фінансового\~моніторингу.\~Рахунок клієнту\~відкривається лише\~після його\~ідентифікації та\~верифікації банком. Банк під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані про цього клієнта, передбачені\~статтею 9\~Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Відповідно до частини 2 статті 1060 ЦК України та п. 3.3. Постанови НБУ № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У даній справі Банк не заперечував обставин з приводу підписання Договору депозиту працівником банку відповідно до її повноважень наданих довіреністю, також не ставив під сумнів обставин щодо скріплення Договору та Додаткової угоди № 1 до Договору відповідною печаткою відділення Банку. Однак стверджував про те, що договір є нікчемним, оскільки не підписаний позивачкою, а також про те, що за квитанцією №СASH-33649 від 27.09.2018 року позивачка [PERSON] гроші в касу банку не вносила, гроші в касу АТ «МістоБанк» за договором №GB_KM/1097/UAH та квитанцією №СASH-33649 від 27.09.2018 не надходили. Як роз`яснив Верховний Суд у пункті 40 своєї постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц, суди мають у порядку, передбаченому процесуальним законом, перевіряти доводи сторін і досліджувати докази стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, враховуючи, що недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору». Споживач не повинен нести втрати та зазнавати якісь незручності через вади та недоліки в оформленні документів, допущені працівниками банку, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, ідентифікувати та\~верифікувати клієнтів\~-\~власників рахунків, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій в силу пункту 174 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року № 174. На підтвердження укладення договорів банківського вкладу та внесення грошових коштів на депозитні рахунки суди зобов`язані приймати навіть ті квитанції, які не відповідають певним вимогам законодавства і умовам договору банківського вкладу через недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства. У судовому засіданні встановлено, що договір банківського вкладу №GB_KM/1097/UAH від імені [PERSON] підписав її батько [PERSON] , однак, уповноважений працівник банку, який зобов`язаний дотримуватися вимог закону при укладанні договорів, не перевірив повноваження [PERSON] на укладення даного договору, підписав даний договір та прийняв від [PERSON] грошові кошти у сумі 7500 грн. на виконання договору банківського вкладу. Таким чином, вираження волі повноважного представника Банку відбулось вчиненням певних дій, складанням та підписанням письмового Договору, та суд вважає, що мало місце втілення волі у письмовому вираженні. Уповноважений представник банку, підписав договір банківського вкладу та прийняв грошові кошти у [PERSON] на виконання договору банківського вкладу (депозиту). Та стосовно обставин справи спростування презумпції правомірності не було, оскільки недійсність правочину /договору банківського вкладу/ прямо законом не встановлена, та Банк не довів тих обставин на які він посилався, щодо відсутності волевиявлення сторін на укладення Договору. Зміст зобов`язання в наведеному Договорі викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз Договору дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до розміщення вкладником коштів на депозитному рахунку банку на визначений в договору строк із сплатою процентів за їх використання. Факт прийняття від [PERSON] грошових коштів за договором банківського вкладу підтверджено квитанцією №CASH_33649 від 27.09.2019 року. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх заперечень є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Вирішення спору у даній справі не може бути покладено в залежність від недоліків в оформленні документів, допущені працівниками банку. Та обставини справи слід оцінювати в сукупності із всіма доказами, які спромоглася надати позивач за обставин, що склалися. Вирішальним для результатів розгляду даної справи суд вважає те, що вкладник при всій обачності була позбавлена можливості гарантувати захист свого права за обставин вчинення працівником Банку дій пов`язаних з порушенням порядку укладення депозитних договорів, підробленням документів, привласненням коштів та перевищенням повноважень по операціях банківських вкладів. З огляду на що, за встановлених обставин спір що виник не може бути врегульованим та вирішеним без врахування того, що саме на Банк покладено обов`язок з приводу дотримання законодавства при здійсненні фінансових операцій із клієнтами, та саме останній повинен відповідати за негативні наслідки від таких дій своїх працівників. Вкладник за обставин що склалися не має практичної доступної для неї можливості для виправлення встановленого в її справі порушення інакше, як шляхом судового тлумачення та захист прав залежить від прийнятності доказів та способу, в який вони повинні оцінюватись. Встановлені факти вказують на те, що Банк, в особі повноважного працівника отримав кошти банківського вкладу від [PERSON] в розмірі визначеному Договором депозиту та повинен їх повернути в строк та в розмірі згідно положень чинного законодавства та умов Договору депозиту. За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України). Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума вкладу за договором банківського вкладу №GB_KM/1097/UAH від 27.09.2018 року у сумі 7500 грн. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved