Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

В березні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 12 березня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Базарській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. За останні два роки їх відносини з відповідачем погіршилися, стали неприязними, часто виникали сварки і непорозуміння. На даний час вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому шлюб носить формальний характер. Позивачка просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON], стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 12 березня 2009 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано в Базарській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років відносини між сторонами стали неприязними, між ними часто виникали сварки, непорозуміння. На даний час вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки та малолітньої дитини, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved