Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 03.11.1988 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділом ЗАГС Городенківського райвиконкому Івано-Франківської області, зроблено запис за № 88. Підставами звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначає те, що з відповідачем впродовж останніх років разом непроживають, оскілький останній проживає в Російській Федерації створивши іншу сім'ю. Від спільного проживання з відповідачем народилося троє дітей які вже повнолітні. В зв'язку з цим позивачка вважає, що шлюб існує формально та просить його розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву, про розгляд справи у її відсутності. позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Прізвище залишити набуте у шлюбі. Термін на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо розірвання шлюбу не заперечує. Статтею 197 ч. 2 ЦПК України передбачено, що у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст. 21 ч. 1 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ст. 55 ч. 1 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що слід постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки, як вже встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. У зв'язку з чим їх шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 ч. 1 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з чим позивачці, після розірвання шлюбу слід залишити прізвище "[PERSON]". Згідно ст. 114 ч. 2 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved