Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 2,22 га цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в землях Кричанівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на землю. Заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті матері, інших спадкоємців немає, оскільки брат [PERSON] не прийняв спадщину і не претендує на неї, про що склав нотаріально завірену заяву. Вона фактично проживала із матір`ю на день відкриття спадщини тобто до її смерті, оскільки у зв`язку із похилим віком матері і частими хворобами забрала маму в своє помешкання, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час вирішила оформити спадкові права. Однак нотаріус відмовила їй, мотивуючи відмову неможливістю встановити факт її спільного проживання із спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини, що стало підставою для звернення до суду, оскільки іншого порядку встановлення цього факту від якого залежать майнові права заявника чинним законодавством не передбачено. Заявниця у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутності. Заяву підтримала та просила про її задоволення. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги заяви визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть сері [NUMBER] від 09.06.2005 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками заявниці є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [PERSON] зареєструвала шлюб 17.09.1983 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю від 21.05.1999 року, [PERSON] на підставі рішення 4 сесії 23 скликання Кричанівської сільської ради від 13.03.199 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,22 га, що розташована на території Кричанівської сільської ради цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). Згідно довідки Виконавчого комітету Кричанівської сільської ради № 323 від 23.10.2019 року спадкоємцями після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є син - [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с.11). 23.10.2019 року за № 322 Виконавчим комітетом Кричанівської сільської ради була видана довідка про те, що [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті [INFO] проживала в доньки [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається із заяви від 07.05.2019 року [PERSON] заявляє, що спадкового майна, яке залишилося після смерті матері [PERSON] не прийняв і на нього не претендує (а.с.13). Відповідно до довідки № 0821 від 14.05.2019 року, що видана КП «Дирекція замовника», у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.14). Зі змісту заяви № 01-20/1875 від 14.05.2019 року, що засвідчена КП «Дирекція замовника», [PERSON] та [PERSON] стверджують, що [PERSON] фактично проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлення факту про який просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має. Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. У рішенні від 14.11.2001 року по справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України). З зазначеного слідує, що реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв`язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Outcome: approved