Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Заявник 10.03.2015 року звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП площею 0,49 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку (0,25 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,24 га), розташована в с. Могилів вул. Щорса, 1, Царичанського району Дніпропетровської області, який виданий 31.07.1998 року головою Зорянської сільської ради народних депутатів на імя [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що він є власником вище вказаної земельної ділянки, яка йому належить на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, який виданий на підставі рішення Зорянської сільської ради народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області, від 15.07.1998 року № 44 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 229. Під час заповнення бланку вищевказаного Державного акту по-батькові заявника було зроблено помилку, а саме замість правильного по-батькові «Савелійович» було помилково зазначено «Саввович». При отриманні оригіналу вищевказаного Державного акту заявник не звернув уваги на дану помилку. Заявник звернувся до Управління Державного земельного агентства України в Царичанському районі Дніпропетровської області з заявою про виправлення помилки в державному акті на землю, оскільки вказана обставина перешкоджає йому реалізувати свої права на вказану земельну ділянку, але у виправленні помилки йому було відмовлено. Оскільки в зазначеному Державному акті на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні по-батькові заявника, що позбавляє його права вільно розпоряджатися власним майном, а в позасудовому порядку зробити це неможливо, заявник просив встановити факт належності цього акту саме йому. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримував (а.с. 34). Заінтересована особа - реєстраційна служба Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомили (а.с.31). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних законних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 25.05.1998 року N 15), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що 31.07.1998 року на підставі рішення Зорянської сільської ради народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області від 15.07.1998 року № 44 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ДП, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 229, а саме на земельну ділянку площею 0,49 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку (0,25 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,24 га), розташована в с. Могилів вул. Щорса, 1, який був виданий на імя «Прокопенко Олега Саввовича» (а.с. 6). Вказана земельна ділянка в Управлінні Державного земельного агентства України в Царичанському районі Дніпропетровської області зареєстрована на імя [PERSON] (а.с.32). Заявник звернувся до Управління Державного земельного агентства України в Царичанському районі Дніпропетровської області з заявою про виправлення помилки в державному акті на землю, оскільки вказана обставина перешкоджає йому реалізувати свої права на вказану земельну ділянку, але у виправленні помилки йому було відмовлено (а.с.16). Відповідно до ст.ст.5,6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року (із змінами та доповненнями) у Державному реєстрі прав, зокрема, органами державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Державна реєстрація на нерухоме майно, в порядку визначеному вказаним Законом здійснюється з 01.01.2013 року, а до вказаної дати державна реєстрація права власності земельної ділянки здійснювалась територіальними органами земельних ресурсів. Судом встановлено, що дійсно, у Державному акті серії ДП, на право приватної власності на землю, виданому на імя [PERSON] допущено помилку в написанні його по-батькові, оскільки з копії паспорту, копії ідентифікаційного номеру заявника, копії атестату вбачається, що його вірне по-батькові «Савелійович», а не «Саввович» як помилково зазначено у Державному акті (а.с. 6,7,35). В свідоцтві про його народження та в паспорті на сторінці викладеній російською мовою по батькові зазначено російською мовою «Савельевич», що певно при перекладі українською мовою було невірно зроблено переклад з російської мови при видачі Державного акта (35). Таким чином, викладені обставини призвели до виникнення перешкод в здійсненні права власності та подальшій реалізації [PERSON] свого права в силу закону, які можуть бути усунені лише в судовому порядку, адже внести виправлення чи застереження в правовстановлюючий документ у позасудовому порядку є неможливим, бо на жоден з органів, які здійснювали реєстрацію права власності на земельну ділянку та видачу документів на нього не покладено повноважень щодо виправлення описок в них. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 та п.5 ч,1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акта на право приватної власності на землю серії ДП, який був виданий 31.07.1998 року на підставі рішення Зорянської сільської ради народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області підтверджується самим фактом наявності вказаного Державного акту у заявника (а.с.6), відомостями з Управління Державного земельного агентства України в Царичанському районі Дніпропетровської області, де прізвище та імя власника земельної ділянки співпадають (а.с.32) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.04.2014 року, де зазначено вірне прізвище, імя та по батькові заявника (а.с.7-8). Оскільки судом встановлено, що встановлення факту належності вказаного документу необхідно заявнику з метою реалізації його прав на земельну ділянку, а організації, які здійснювали оформлення та видачу Державного акту не мають можливості внести в нього виправлення, тому суд з метою усунення порушень прав заявника, вважає за необхідне встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП, виданий 31.07.1998 року на підставі рішення Зорянської сільської ради народних депутатів від 15.07.1998 року № 44, на земельну ділянку площею 0,49 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку (0,25 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,24 га), розташована в с. Могилів вул. Щорса, 1 виданий на імя [PERSON] належить [PERSON].

Outcome: approved