Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], для подальшого оформлення спадщини. В судове засідання заявник не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. 21 січня 1984 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "[PERSON]". Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (арк.с. 10). Згідно виписки з погосподарської книги за 1986-1990 року заявник разом з батьками проживала в с. Мостове Братського району Миколаївської області. [PERSON] помер [INFO] року. В своїй заяві заявник зазначає, що мати померла [INFO] року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян в державному реєстрі відсутні відомості щодо реєстрації смерті [PERSON] Відповідно до довідки Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області на території кладовища в с. Мостове знаходиться могила з написом, що там похована [PERSON] та дата смерті [INFO] року. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 зазначеної Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно зі ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. У відповідності з ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Встановлення факту смерті матері [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. За таких обставин враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено факт смерті [PERSON], проте, заявником в позасудовому порядку не можливо отримати свідоцтво про смерть померлого, дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved