Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка вказала, що 28 квітня 2012 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис № 83 від 28.04.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач зазначила, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали обставини, при яких вони з відповідачем мають різні погляди на життя, не сходяться за характером, між сторонами фактично розірвані сімейні стосунки. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Також позивачка вказала, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, а формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. На підставі викладеного, позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, відновивши її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивачка не з`явилася, однак, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у\~судове засідання не\~з`явився,\~про час\~і місце\~слухання справи\~був повідомлений належним чином, шляхом\~надіслання судових\~повісток та\~розміщення оголошень на офіційному веб-порталі\~судової влади\~України,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечила, а тому відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд прийшов до наступних висновків. Згідно свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] та [PERSON] 28 квітня 2012 року уклали між собою шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 83 від 28.04.2012. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові\~- [PERSON] , дружині [PERSON] . У шлюбі у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося через діаметрально різні погляди на життя, різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння, сімейні стосунки сторони між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим, на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Також, відповідно до\~ст. 113 СК України,\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до висновку, що вимога позивачки про повернення їй дошлюбного прізвища " [PERSON] " підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved