Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який згодом розірвано. За час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка після припинення спільного проживання сторін проживає з позивачкою. Як і під час спільного проживання, так і після того, відповідач не піклувався про належний моральний і духовний розвиток вказаної дитини та не надавав їй належної матеріальної допомоги. Тому рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06.03.2008 року з відповідача на користь позивачки присуджено аліменти на утримання вказаної дочки. Позивачка зазначає, що відповідач і надалі не виявляє до дитини будь-якої турботи, не цікавиться її вихованням, станом здоров'я та розвитком, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток останньої, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її належного самоусвідомлення. Зазначені факти свідчать про ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню своєї дочки та є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо неї. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та дала згоду на заочний розгляд справи. При цьому вона вказала, що вони з відповідачем не підтримують жодних стосунків, він не спілкується ні з нею, ні з їх дочкою [PERSON] з 2005 року. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Про час та місце розгляду справи він був щоразу повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] про що свідчать поштові конверти з відмітками про те, що відповідач за вказаною адресою не проживає (а.с.18, 39), та дані довідки Коломийського РВ УДМС в Івано-Франківській області від 12.06.2015 року, якою підтверджується реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою (а.с.28). За таких обставин відповідно до правил ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені відповідачу належним чином. Тому згідно з положеннями ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Садівник Н.Л. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачкою. Крім того, службою у справах дітей Коломийської РДА надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дочки [PERSON], оскільки останній ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню. Прокурор вважає, що позов слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено підстави для цього. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, з'ясувавши обставини справи, підтверджені тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.4). Сторони розірвали шлюб 08.02.2008 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], виданим повторно 28.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №39 (а.с.5). Факт проживання вказаної дитини з позивачкою стверджується даними довідки №242, виданої Пилипівською сільською радою Коломийського району 02.06.2015 року, згідно з якою до складу сім'ї позивачки входить вказана дитина (а.с.6). Згідно з даними довідки №50, виданої дирекцією загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів - дошкільного навчального закладу «Пилипівський навчально-виховний комплекс» Коломийського району 02.06.2015 року, [PERSON] відвідує даний заклад , а її батько [PERSON] участі у вихованні дочки не бере. За час перебування цієї дитини у вказаному закладі батько жодного разу не відвідував батьківських зборів (а.с.7). Згідно з правилами частин 1-2 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] ствердила, що вона свого батька взагалі не пам'ятає, ніколи його не бачила, оскільки він її жодного разу не відвідував. Також батько ніколи не спілкувався з нею по телефону. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дочки [PERSON], не цікавиться її духовним та фізичним розвитком, ні усно, ні письмово не спілкується з дитиною, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи. В матеріалах даної справи міститься висновок служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, згідно з яким даний орган вважає доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.34, 35). Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. Судом встановлено, що позивачкою за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., що стверджується квитанцією від 03.06.2015 року (а.с.11). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки в зв'язку із задоволенням позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст. 150, 164 СК України та,

Outcome: approved