Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

В січні 2021 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] , в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 26519,67 грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним було підписано Заяву № б\\н від 06.03.2012 року, згідно якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 15900,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов`язання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за тілом кредита 26519,67 грн. (яка складається з заборгованості за поточним кредитом в розмірі 20 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 26499,67 грн.), а також заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 5538,10 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, у прохальній частині позовної заяви просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до укладеного договору № б\\н від 06.03.2012 року, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 15900,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Однак, в порушення умов договору відповідач несвоєчасно сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитом. У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд дослідивши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № б\\н від 06.03.2012 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , встановив, що станом на 30.11.2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 32057,77 грн., з них: заборгованість за тілом кредита 26519,67 грн. (яка складається з заборгованості за поточним кредитом в розмірі 20 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 26499,67 грн.), а також заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 5538,10 грн. Разом з цим в позовній заяві позивач просить про стягнення з відповідача лише заборгованості за тілом кредита в розмірі 26519,67 грн. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] . Окрім того, суд також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи наявні квитанції про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн., 168,00 грн., раніше, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми судового розмірі 2270,00 грн. (2102,00+168,00).

Outcome: approved