Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Веприцької сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - « А-1», сараю - «Б», сараю -«В», сараю з погребом «Г,г», сараю- «Д», воріт огорожі №1,огорожі №2, колодязя питного №3, розташованих по вул. Південній,12 , в с. Веприк, Гадяцького району, Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її батька [PERSON], померлого 01.09.2005 року. В своїй позовній заяві позивачка вказує, що її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в будинковолодінні, розташованому по вул. Південній,12 , в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області. Вказане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 15.06.2005 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з ? частини вказаного будинковолодіння, яке фактично прийняв її чоловік [PERSON], так як на день її смерті, проживав та був зареєстрований разом з нею. 13.07.2005 року батько склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів належний йому будинок з господарськими приміщеннями, що знаходиться в с. Веприк по вул. Південній,12, Гадяцького району позивачці. 01.09.2005 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з вищевказаного будинковолодіння. Позивачка своєчасно звернулась із заявою до Гадяцької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане будинковолодіння. За життя її батьки інвентаризацію будинку не проводили і свідоцтва про право власності не отримували. З цієї причини вона не має можливості оформити право власності на будинковолодіння, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка [PERSON] до суду не зявилась, але надала заяву в якій просила її позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник відповідача територіальної громади Веприцької сільської ради до суду не з"явився, надали заяву, в якій вказують, що позовні вимоги [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з"явився, надали заяву в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 1261 ч. 1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти спадкодавця та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09.02. 1955 року перебували у зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VII-УР №555689 виданого повторно 23.03.1966 року райбюро ЗАГС м. Гадяч, Полтавської області. [PERSON] була дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VI-УР № 1682391, виданого 02.06.1966 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. 25.05.1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], в звязку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-КЕ № 443476 виданого 25.05.1985 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Будинковолодіння по вул. Південній,12 , в с. Веприк, Гадяцького району Полтавської області згідно погосподарської книги № 2/2, особовий рахунок № 584 станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, що підтверджується довідкою виконкому Веприцької сільської ради Гадяцького району № 1380 від 19.10.2017 року . На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] та [PERSON] своє право власності в БТІ не оформили. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] та [PERSON] набули право власності по ? частині кожен на будинковолодіння № 12 по вул. Південній, в с. Веприк, Гадяцького району Полтавської області. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. 15.06.2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 15.06.2005 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини будинковолодіння, розташованого по вул. Південній,12, в с. Веприк, Гадяцького району Полтавської області, яке фактично прийняв її чоловік - [PERSON], так як на момент смерті дружини був зареєстрований та проживав разом з нею, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 1567 від 21.11.2017 року і йому стало належати в цілому вказане будинковолодіння, але спадщину він не оформив. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. 13.07.2005 року [PERSON] склав заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району та зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій за № 226, яким на випадок свої смерті заповів належний йому будинок з господарськими приміщеннями, що знаходяться в с. Веприк по вул. Південній,12, Гадяцького району [PERSON]. 01.09.2005 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 022641, виданого 03.09.2005 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з вищевказаного будинковолодіння. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 411 від 29.12.2017 року після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] і їй видавалось свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Також, згідно постанови державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори [PERSON] від 29.11.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане будинковолодіння, в звязку з відсутністю на нього правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved