Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] , третя особа Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб із відповідачем було розірвано 20 листопада 2013 року. Їхній син проживав і проживає з нею. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Вона самостійно займається його вихованням, піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. На даний час, вона разом з дитиною проживає за кордоном, а саме у Федеративній республіці Німеччина. Дозвіл на виїзд дитини за кордон відповідач надав, перешкод у виїзді дитини не чинив. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. Так, після розірвання шлюбу, відповідач не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує його, не турбується про його фізичний і духовний розвиток. Відповідач сплачує аліменти в примусовому порядку. Заборгованості зі сплати аліментів у відповідача немає. Факт невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо забезпечення здобуття дитиною освіти, щодо її виховання можуть підтвердити свідки, а саме: її батько [PERSON] , а також сусідка - [PERSON] . Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування її та дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки. Просила позбавити [PERSON] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки [PERSON] адвокат Нікольченко Б.Б. подав до суду заяву згідно якої просив справу розглядати у відсутність позивача та його, позов [PERSON] підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, із поданих ним 22.06.2020 р., 28.07.2020 р., 22.09.2020 р. заяв, вбачається, що він не заперечує проти розгляду справи за позовом [PERSON] про позбавлення його батьківських прав на дитину - [PERSON] , [INFO] за його відсутності. Також вказав , що позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] визнає повністю, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Рівненської міської ради Самолюк І.Р. не заперечила проти задоволення позову та просила розгляд справи провести у її відсутність. Висновок ООП від 25.08.2020 № 08-943 підтримує. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1093, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції батьками дитини є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Рівненського міського суду від 20.11.2013 року. Цим же рішенням з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно з 05.11.2013 року і до повноліття дитини. Неповнолітню дитину [PERSON] залишено на проживанні з матір`ю [PERSON] . Рівненський міськвиконком, як орган опіки та піклування, висновком № 08 - 943 від 25.08.2020 р., вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом, згідно заяви, [PERSON] позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] визнає повністю, проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Доказів того, що [PERSON] цікавиться здоров`ям, умовами проживання, та навчанням сина, займається вихованням дитини, судом не встановлено. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч. .2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Таким чином, в суді достовірно знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню сина [PERSON] , що встановлено з урахуванням сукупності зазначених вище фактів, тому позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК понесені позивачкою судові витрати по оплаті скдового збору підлягають до стягнення з відповідача на її користь позивачки в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного, ч.5 ст.164,166 СК України,

Outcome: approved