overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, який обґрунтовувала тим, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] , в якому [INFO] народилась дочка [PERSON] 09.06.2003 шлюб розірваний. Згідно виконавчого листа від 31.03.2003 з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) з 19.03.2003 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухилявся від сплати аліментів, а тому станом на 21.01.2016 р. виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 14\~311 грн. 43 коп. Просила стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості по аліментам та неустойку (пеню) за кожен день прострочення по сплаті аліментів, яка становить 2\~495 грн. 06 коп. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій позов підтримав і просив його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позов визнав повністю і просив справу розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи, що при подачі позову позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", вважає необхідним стягнути з відповідача 50 % судового збору, який би підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Будичанської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності [PERSON], який помер [INFO] і після смерті якого відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як єдиним спадкоємцем покійного права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних довідки Будичанської сільської ради від 04.03.2014 року № 148 документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо власника будинку [ADDRESS] не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обов"язкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON], [PERSON] та заявниця були членами колгоспного двору згідно даних довідки Будичанської сільської ради від 04.03.2014 року № 147, виданої на підставі погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки, і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набули право власності на все майно колгоспного двору (кожен на 1/3 частину), до складу якого входив і будинок [ADDRESS]. Даний будинок розташований на земельній ділянці, на яку [PERSON] був наданий дозвіл на приватизацію згідно рішення сесії Будичанської сільської ради від 29.03.1994 року № 2, що є в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст.1268 ч. 3 ЦК України, в т.ч. на належну померлій 1/3 частину житла, проживаючи з померлою на момент її смерті, що підтверджується довідкою Будичанської сільської ради від 07.04.2014 року № 239. Після смерті [PERSON] [INFO] позивачка прийняла спадщину в згідно закону відповідно до ст.1269 ЦК України, в т.ч. на належне померлому житло, подавши заяву в нотаріальну контору, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 07.04.2014 року № 228/01-16. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2014 року позов задоволено. Судом з» ясовано, що при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з»явились , про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає що необхідно ухвалити додаткове рішення, де вирішити питання про судові витрати. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення , може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При подачі позову позивачем було заявлено вимоги немайнового характеру, але судові витрати по справі сплачені не були. Дана обставина залишилась поза увагою суду. Згідно ч.2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір за ставкою - 0.2 розміру мінімальної заробітної плати, що станом на день ухвалення рішення складає 243 грн 60 коп. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача були задоволені повністю , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Дриглівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] року і після смерті якого відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як її чоловік, за яким рішенням Чуднівського райсуду від 29.11.2011 року було визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS], не встиг із-за незадовільного стану здоров"я зареєструвати вказане нерухоме майно у Бердичівському БТІ. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно рішення Чуднівського райсуду від 29.11.2011 року за [PERSON] в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS]. З огляду на незадовільний стан здоров"я [PERSON] за життя не встиг зареєструвати в установленому порядку нерухоме майно і помер [INFO] року, що на даний час позбавляє можливості спадкоємця його майна провести реєстрацію, так як померла особа втрачає свою правоздатність з дня настання смерті. Після смерті свого чоловіка [INFO] року позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлому житло, подавши заяву в нотаріальну контору, що підтверджується довідкою Першої Житомирської ДНК від 20.11.2013 року № 1813/02-14, згідно якої позивачка є єдиною спадкоємницею майна свого чоловіка. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Стетковецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності її тітці [PERSON], яка померла [INFO] і після смерті якої відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, так як позивачка прийняла спадщину згідно закону в порядку представлення в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за нею як єдиним спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних виписок із погосподарських книг Стетковецької сільської ради № 6 за 1991-1995 роки та № 3 за 1996-2000 роки власником будинку [ADDRESS], являлася [PERSON] до дня її смерті [INFO], після чого даний будинок належав її доньці [PERSON] згідно виписок із погосподарської книги Стетковецької сільської ради № 4 за 2006-2010 роки та погосподарської книги № 7 за 2011-2015 роки до дня смерті спадкодавиці [INFO]. Дані про власника вказані у погосподарських книгах відповідно до діючого до 2004 року законодавства, яке визнавало право власності на будівлі у сільській місцевості на підставі записів у погосподарських книгах, а згідно діючих до 2004 року правових норм обов"язкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. [PERSON] за життя не оформляла в установленому порядку правовстановлюючі документи на будинок. Даний будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,53 га, яка перебувала у користуванні [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, подавши у шестимісячний строк заяву у нотаріальну контору. Згідно ст.ст. 1262, 1266 ч. 3 ЦК України позивачка є спадкоємцем майна своєї тітки [PERSON] за правом представлення, так як її мати [PERSON] померла [INFO] до дня смерті своєї сестри [PERSON] Після смерті [INFO] [PERSON] позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст. 1269 ЦК України, подавши заяву у нотаріальну контору, що підтверджується змістом постанови приватного нотаріуса Чуднівського РНО від 24.03.2015 року № 02-31/254, але відсутність правоустановлюючих документів позбавила її можливості оформити спадщину в ноитаріальному порядку. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, не має. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], щомісячно, по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду доказів та заперечень не надав. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Шлюб між сторонами зареєстровано 29.09.2000 року, Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.05.2003 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних стосунків відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.2014 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, жодних доказів та заперечень суду не надав. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних стосунків відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 099293 від 09.09.2008 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів\~\~на\~\~одну\~\~дитину\~\~не може бути меншим,\~\~ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів,\~\~які стягуються\~\~з\~\~боржника,\~\~то відповідно до\~\~ч.\~\~3\~\~ст.\~70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження"\~\~він\~\~не\~\~повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, жодних доказів та заперечень суду не надав. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних стосунків відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 235364 від 20.08.2013 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів\~\~на\~\~одну\~\~дитину\~\~не може бути меншим,\~\~ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів,\~\~які стягуються\~\~з\~\~боржника,\~\~то відповідно до\~\~ч.\~\~3\~\~ст.\~70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження"\~\~він\~\~не\~\~повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved