Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] , звернулась до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області та Новгород-Сіверської районної державної адміністрації провизнання недійсним державного акту та визнання права на земельну частку (пай). Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла його дружина (бабуся позивача) [PERSON] , але своїх спадкових прав нотаріально не оформила. [INFO] [PERSON] - померла. Після смерті її відкрилася спадщина яку прийняла позивач. При оформленні спадщини виявилося, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 627807 від 08 лютого 2006 року був виданий після смерті [PERSON] . Даний факт унеможливлює оформлення позивачем спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, але подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області Петренко І.М. в судове засіданні не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі. Представник відповідача Новгород-Сіверської РДА Чернігівської області Кулібова О.І. в судове засідання не засіданні не з`явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обов`язків ( спадщина ) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців ) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України ), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть ( виданому повторно ) серії [NUMBER] від 05 лютого 2019 року [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 9) Згідно свідоцтва про смерть (виданому повторно) серії [NUMBER] від 07 лютого 2020 року [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 6) Згідно повідомлення відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №000102, (а.с.13). Згідно з вимогами ст. 22 ЗК України (в редакції чинної на день смерті [PERSON] ) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Після смерті [PERSON] , в порушення вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України, на його ім`я був виданий державний акт серії ЯБ № 627807 від 08.02.2006 року. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, позивач подавши заяву до нотаріальної контори прийняв спадщину (а. с. 8). Положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач фактично позбавлений можливості оформити нотаріально свої права щодо вказаної у державному акті серії ЯБ № 627807 від 08.02.2006 року,земельної ділянки, внаслідок видачі вказаного державного акту після смерті [PERSON] . Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України та те, що представники відповідачів повністю визнали вимоги позивача і не заперечують проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. На підставі викладеного, враховуючи роз`яснення ПП ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", приймаючи до уваги вимоги затвердженого 02.07.2003 року наказом № 174 Державного комітету України по земельних ресурсах Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, згідно ст..ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 25, 1268, 1269 ЦК України та

Outcome: approved