Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить суд щомісячно стягувати із [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн., починаючи стягнення з [INFO] і досягнення сином 23 років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1995 року по 2007 рік позивач і відповідач перебували у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. У 2007 році шлюб між нею та відповідачем розірвано; з 2002 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання сина, оскільки син проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач, після досягнення сином [PERSON] [INFO] повноліття, припинить сплачувати на утримання сина аліменти, раніше стягувані на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області, однак вже повнолітня дитина у подальшому потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денному відділенні Національного університету водного господарства та природокористування. Вказує, що її (позивачки) власних доходів не вистачає на утримання й навчання сина [PERSON] у вищому навчальному закладі. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, зазначивши, що її з відповідачем син [PERSON] буде навчатися до 23 років стаціонарно, а по закінченню вузу, вступатиме до стаціонарної аспірантури і навчатиметься далі, тому просить суд, з врахуванням цієї обставини, задоволити її позовну заяву та винести рішення, яким зобов»язати відповідача [PERSON] сплачувати щомісячно на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн., починаючи стягнення з [INFO] і досягнення сином 23 років. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини від його доходу (заробітку) щомісяця, до досягнення сином 23 років, і зазначив, що без затримок сплачує аліменти на утримання спільного з позивачем сина, які визначені рішенням суду, у розмірі 500 грн. Просить суд врахувати, що він має сім»ю та неповнолітню дитину, яку також повинен утримувати. Крім того, хворіє на гіпертонічну хворобу І ступеня і потребує постійного медикаментозного лікування, що підтверджується заключенням ЛКК № 353 від 07 липня 2014 року. Позивач підтвердив, що працевлаштований у ТОВ «Річ-Ойл» та отримує дохід у вигляді заробітної плати, а за таких умов аліменти можуть бути визначені у частці від його заробітку (доходу). Заслухавши доводи позивача та відповідача, з'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задоволити частково з таких підстав. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З пояснень сторін, наданих ними у судовому засіданні, а також з поданих позивачкою та досліджених письмових доказів (копій документів) судом безспірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них 22 липня 1996 року народився син [PERSON]. Шлюб між сторонами було розірвано у 2007 році, з 2002 року відповідач [PERSON] сплачує на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день син сторін по справі [PERSON] досяг повноліття і є студентом стаціонарного відділення Національного університету водного господарства і природокористування. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст. 6 СК України, Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Статтею 185 СК України передбачено, що особливими обставинами, зокрема можуть бути: розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво, тощо. Позивачем в ході судового розгляду не заявлено позовну вимогу щодо визначення розміру участі батька у додаткових витратах на сина [PERSON], що викликані особливими обставинами, крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач несе додаткові витрати на сина - [PERSON], що викликані особливими обставинами, як тими, які зазначені в ст. 185 СК України так і будь-якими іншими обставинами, які судом можуть бути визнані особливими. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з [INFO] та до досягнення сином [PERSON] 23 років. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved