Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 27 січня 2011 року відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 280 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18 січня 2011 року і до досягнення ними повноліття. Позивач стверджує, що після визначення рішенням суду такого розміру аліментів змінився її сімейний стан, а саме: 26 липня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON], після чого її матеріальний стан значно погіршився, оскільки вона змушена нести витрати також і на утримання чоловіка, який ніде не працює. Крім того, як зазначає позивач, матеріальний стан відповідача значно покращився, він працює, отримує дохід та має можливість належним чином утримувати своїх дітей. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що визначений судом розмір аліментів значно менший прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, та наявних коштів їй не вистачає для належного матеріального утримання дітей, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до 1/2 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності інші докази, які є в матеріалах справи, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 5-7) сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем, про що свідчить довідка від 02 вересня 2014 року №731. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 27 січня 2011 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 280 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18 січня 2011 року і до досягнення ними повноліття. Свідоцтвом про шлюб (а. с. 4) стверджується, що 26 липня 2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу наведеної вище норми закону слідує, що для збільшення або зменшення розміру вже стягуваних аліментів достатньо принаймні однієї з передбачених у ч.1 ст.192 СК України обставин. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Судом встановлено, що після визначення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 27 січня 2011 року, позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи згідно виписки з акта огляду МСЕК від 21 жовтня 2014 року, а тому в силу ч.ч.2,.3 ст. 75 СК України має право на утримання від позивача. Крім того, змінився і матеріальний стан позивача, оскільки з часу визначення розміру аліментів згідно рішення суду від 27 січня 2011 року діти зросли, збільшились затрати на їх утримання, а позивач звільнилась з роботи, про що свідчать відомості з її трудової книжки. Разом з тим, матеріальний стан відповідача покращився, оскільки на даний час останній працює в ПАТ «Гнідавський цукровий завод» і отримує заробітну плату, що стверджується довідкою про доходи (а. с. 24). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такого ж висновку дійшов ВСУ у постанові від 05 лютого 2014 року. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що сума стягуваних з відповідача аліментів є незначною і не задовольняє мінімальних потреб дітей, а з часу постановлення попереднього рішення про стягнення аліментів матеріальне становище відповідача значно покращилося, а саме - він працює і має регулярний стабільний заробіток, то розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання трьох неповнолітніх дітей слід змінити з 280 грн. до 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243.60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved