Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Камянської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що станом на 15 квітня 1991 року, господарство яке розташоване по вул. Шевченка № 26 в с. Камянка Глибоцького району Чернівецької області відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Членами двору були [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], однак, останній, вибув з даного господарства та претензій до майна колгоспного двору немає, виходячи з вище наведеного кожному з членів належало по 1/3 частки майна колгоспного двору. 14 жовтня 2014 року в с. Камянка Глибоцького району Чернівецької області помер батько [PERSON] [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/3 частку вказаного господарства. Спадкоємцями першої черги за законом є вона, її мати [PERSON] та брати [PERSON], [PERSON], однак, останні відмовилася від прийняття спадщини. Проте, на даний час оформити свої права на нерухоме майно вона не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів. Зважаючи на викладене, просять суд позов задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки вищевказаного майна, а за [PERSON] на 1/3 частку цього ж майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надіслала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надіслала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Представник Камянської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, проте, від сільської ради до суду надійшла заява про те, що позовні вимоги вона визнає повністю та просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року, господарство яке розташоване по вул. Шевченка № 26 в с. Камянка Глибоцького району Чернівецької області відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Членами якого були [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] [PERSON], вибув з даного господарства, отримав компенсацію за належну йому частку та претензій до майна колгоспного двору немає, а тому після його вибуття кожному з членів колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON]В належало по 1/3 частки майна такого двору. 14 жовтня 2014 року в с. Камянка Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/3 частку вказаного господарства. Спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину є позивачка [PERSON] Інші спадкоємці, першої черги, які мали право на спадщину [PERSON], [PERSON], [PERSON], відмовилися від прийняття спадщини, звернувшись в межах строку передбаченого ст. 1270 ЦК України до нотаріуса із відповідною заявою, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи зазначені вимоги закону, дослідивши доказ по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, ЦК України,

Outcome: approved