Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області та [PERSON] в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частку житлового будинку (А1) загальною площею 50,3 кв.м., житлова з якої становить 18,7 кв.м.; сарай (Б), сарай (В), які розташовані за адресою: [ADDRESS] і належали до дня смерті [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті батька позивача - [PERSON], який помер [INFO] року, вона є спадкоємцем за законом на 1/2 частку спадкового майна, що залишилось після його смерті. До складу спадкового майна входить зазначене вище нерухоме майно, що складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] З матеріалів спадкової справи №98/2017 на майно [PERSON], який помер [INFO] року, крім позивачки спадщину прийняв син померлого - [PERSON] який є спадкоємцем за законом на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, інших спадкоємців, які мають право на спадкування відповідно до чинного законодавства, немає. Для належного оформлення своїх спадкових прав, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Лапочки Р.О. однак відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.12.2018 року, приватний нотаріус позбавлена можливості видати позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спірного нерухомого майна, в зв'язку з тим що позивачкою не подано оригінал документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. Відповідно до довідки від 20.03.2018 року №270 виданої виконавчим комітетом Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, домоволодіння в [ADDRESS] згідно погосподарської книги №2, особовий рахунок №03-0056-3 числиться за померлим [PERSON]. Відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" №3745 від 18.04.2018 року, реєстрація права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] не проводилась. Позивачка вважає, що відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, позбавляє її права як спадкоємця за законом отримати у спадщину частину спірного спадкового майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - Деревківська сільська рада Котелевського району Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідач - [PERSON] надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав повністю та просить справу розглянути без його участі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На момент володіння спадкодавцем житлового будинку, діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністром комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, якою виникнення право власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди, не залежало від державної реєстрації цього права. Записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, отже, спадкодавець [PERSON], отримав право власності на спірний житловий будинок з надвірними спорудами на передбачених законом підставах, відповідно діючого на той час законодавства. Відповідно до ст.380 ЦК України житловий будинок є об'єктом права власності. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved