Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, яким рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/2706/20 від 18.03.2020 року було розірвано. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON] , яка досягла повноліття, та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. На сьогоднішній час рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі 523/2706/20 від 18.03.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Оскільки відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 02.02.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не заявилася. Однак, у попередніх судових засіданнях уточнила позовні вимоги, а саме просила суд ухвалити рішення, яким стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј всіх видів його заробітку (доходу), а також просила суд провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справ за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, яким рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/2706/20 від 18.03.2020 року було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON] , яка досягла повноліття (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , від 04.01.2001 року), [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 09.08.2007 року). Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає із позивачкою. Даний факт відповідачем спростований не був. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно приписів ч. 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2021 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2021 рік". Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.07.2021 року становить 2510 грн., а для дитини віком до 6 років з 01.01.2021 року становить 1921 грн Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд констатує, що в рамках розгляду даної справи ухвалою суду від 10.06.2021 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів, а саме витребувано з ГУ ДПС в Одеській області довідку про доходи [PERSON] за 2020 рік. Так, на виконання вимог вказаної узвали суду ГУ ДПС в Одеській області надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, з якої вбачається, що у відповідача [PERSON] за 1-й квартал 2020 року - відсутні відомості про доходи, за 2-й квартал 2020 року - 48555 грн, за 3-й квартал 2020 року - 60257 грн, за 4-й квартал 2020 року - 53708 грн. А тому, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до переконання підтримати позовні вимоги в повному обсязі. Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2021 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved