Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

В вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на ? частку земельної ділянки розміром 991 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресом: [ADDRESS], із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. В обгрунтування позову посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] та вчасно після його смерті звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини. Спадщина складається із ? частки земельної ділянки розміром 991 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресом: [ADDRESS], із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. У зв'язку з тим, що у позивача оригінал державного акту на право приватної власності на землю відсутній, це було підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, представник відповідача надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглядати справу за їх відсутності. Представники третіх осіб - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Департаменту надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Миколаївської міської ради осіб у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до наступного . Як вбачається з матеріалів справи позивач є сином [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 червня 1971 року). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10 січня 2017 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] помер [INFO] року в м. Миколаєві Миколаївської області. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті батька в строки визначені законодавством (спадкова справа №99/2017 знаходиться у Першій Миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Миколаївським міським управлінням земельних ресурсів Деркомзему України 03 листопада 2005 року на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 21.02.2005 року №71, [PERSON] був власником земельної ділянки із кадастровим номером [NUMBER], площею 991 кв.м., із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої за адресом: [ADDRESS]. Постановою від 10 серпня 2017 року державний нотаріус Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. відмовив позивачу у видачі після [PERSON] свідоцтва на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки розміром 991 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована за адресом: [ADDRESS] по причині відсутності оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, суд керується приписами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", з прийняттям якого друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. В той же час, за загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб'єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку позитивних результатів не дали, а відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], в даному випадку позивач не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у неї виникло у зв'язку із смертю батька [PERSON], з врахуванням визнання позову відповідачем, позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та думку представника позивача судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved