Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Директор Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П. звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частин з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частин з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном над дітьми, вказуючи, що малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], взято на облік Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як таких, що опинились в складних життєвих обставинах, оскільки їх батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Діти фактично проживають за адресою разом з бабусею - [PERSON]. Мати, [PERSON], зловживає спиртними напоями, не працює, веде аморальний спосіб життя. Батько [PERSON] - [PERSON], також зловживає алкогольними напоями, в стані сп'яніння веде себе агресивно, ніде не працює. На профілактичні бесіди відповідачі не реагують. Мати дітей, [PERSON], своєчасно не звертається до лікарів з дітьми, рекомендації лікарів не виконує. Бабуся дітей, [PERSON], звернулась до Служби у справах дітей по Холодногірському району із заявою щодо взяття її на облік як потенційного опікуна двох дітей. На підставі викладеного, директор Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П. був змушений звернутись до суду з вищевказаним позовом для захисту прав та інтересів малолітніх [PERSON] та [PERSON] Ухвалою суду від 09.11.2018 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 21.01.2019 до участі у справі залучено [PERSON] в якості третьої особи, підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надада суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу у відсутність представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, надав до суду заяву, вказавши, що просить справу розглядати без його участі, заперечень до позову не має. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, вказавши, що просить судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить лишити відповідачів батьківських прав, стягнути з них аліменти і призначити її опікуном. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачами, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] в графі «батько» вказаний [PERSON], в графі «мати» - [PERSON] ([PERSON]). [INFO] народився [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] в графі «батько» вказаний [PERSON], в графі «мати» - [PERSON]. Відомості про батька дитини внесені до актового запису свідоцтва про народження відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України . Малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], взято на облік Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як таких, що опинились в складних життєвих обставинах, оскільки їх батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Згідно довідки дільничного офіцера поліції Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській обл. Ступак О.В. від 23.04.2018 [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони як така, що зловживає спиртними напоями, не працює та веде аморальний спосіб життя. Профілактичні бесіди не дають позитивного результату (а.с.17). Зі змісту довідки-характеристики голови Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області Задоренко В.В. від 15.08.2018, [PERSON] зарекомендував себе з негативного боку, як такий, що зловживає спиртними напоями, не має постійного місця роботи, веде себе агресивно (а.с.18). Згідно даних Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району від 13.02.2018, [PERSON] перебуває на обліку у вказаному Центрі, на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] Мати дітей ігнорує графік консультацій, на зв'язок не виходить, продовжує вести асоціальний спосіб життя, не працює та зловживає спиртними напоями. Вжиті Центром заходи не дають результату, тому Центр вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей (а.с.13). Крім того, [PERSON] за медичною допомогою з сином [PERSON] не звертається. Востаннє їй було рекомендовано забезпечити сину обстеження з приводу двосторонньої дисплазії тазостегнового суглоба, про що видано направлення в Інститут патології хребта та суглобів ім. засл. проф. М.І. Ситенко. Проте відповідач не виконує рекомендації лікарів. Діти за місцем реєстрації не проживають. Також в матеріалах справи містяться заяви відповідача [PERSON] від 10.08.2018 та від 04.09.2018, згідно яких останній повідомляє, що з моменту розлучення з [PERSON] він з дитиною не проживає, вихованням та утриманням сина займатись не бажає та відмовляється (а.с.22,23). Згідно пояснень [PERSON] в матеріалах справи від 28.07.2017, остання повідомила, що налагодила відносини з лікарями, що молодший син перебуває під наглядом лікарів, зобов'язалась звернутись у відповідні державні органи для отримання соціальних виплат по малозабезпеченістю, попереджена про відповідальність за виховання, лікування, навчання та утримання двох малолітніх дітей. Проте вказані пояснення спростовуються вищевказаними доказами в матеріалах справи, наданими відповідними державними органами. Питання про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON], встановлення опіки та призначення опікуна - [PERSON] розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР, результатом якого ухвалено рішення щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей, та доцільним встановити опіку над дітьми та призначити [PERSON] опікуном (а.с.26-27). Статтею 150 Сімейного кодексу України імперативно визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН «Про права дитини», держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини», держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками відносно малолітніх дітей підтверджується перевіреними судом зазначеними вище доказами по справі у їх сукупності. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що батьки дітей виконують свої обов'язки щодо синів, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов'язків щодо виховання та утримання дітей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовної вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо малолітніх дітей. Щодо вирішення питання про встановлення опіки та призначення опікуна над дітьми суд виходить з наступного. [PERSON], як бабуся малолітніх [PERSON] та [PERSON], звернулась до Служби у справах дітей по Холодногірському району м.Харкова із заявою та відповідними документами для взяття її на облік потенційного опікуна вказаних малолітніх дітей. Діти фактично проживають разом із бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка їх утримує та виховує. Відповідно до характеристики директора школи відносно [PERSON], учня 6-Б класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №57 ХМР, останній проявив себе як здібний, відповідальний та старанний учень, занять не пропускає без поважних причин, про що піклується бабуся - [PERSON], яка завжди також підтримує тісний зв'язок з класним керівником. [PERSON] працює у ФОП [PERSON] та має постійний дохід (а.с.29). З 07.02.2018 по 16.03.2018 вона працювала у Харківському приватному спеціальному загальноосвітньому навчально-виховному комплексі «Фенікс» для дітей з особливими потребами як вчитель фізкультури та отримувала дохід. Відповідно до довідки, виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с.31) За даними про стан здоров'я [PERSON] має задовільний стан здоров'я, не має хронічних захворювань, які б перешкоджали вихованню та утриманню дітей. [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS] мешкає тривалий час та характеризується з позитивного боку, заяв та скарг щодо неї до Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській обл. не надходило, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає (а.с.28). Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] встановлено, умови належні для проживання малолітніх дітей, квартира ізольована з усіма зручностями, косметичним ремонтом, вкладається з 2 кімнат, коридору, кухні та санвузлу, в наявності централізовані комунікації, меблі та побутова техніка (а.с.16). Згідно із ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними, як це встановлено ст. 58 ЦК України. Відповідно до статті 243 СК України опіка, піклування встановлюються над дітьми сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка призначається на дітьми які не досягли 14 років, а піклування над дітьми у віці від 14 до 18 років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.3 статті 60 ЦК України суд установлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо буде при розгляді справи встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках коли батьки: а) судом позбавлені батьківських прав. Відповідно до вимог статті 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначені дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї а також бажання самої дитини. Відповідно до статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична дієздатна повнолітня особа. Опікун або піклувальник може бути призначений тільки з його письмової згоди. Відповідно до ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. [PERSON], згідно висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР визнана такою, що підпадає під критерії опікуна і Служба вважає доцільним призначити її опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] з власної волі стала на облік як потенційний опікун, має постійний дохід, належні умови проживання, задовільний стан здоров'я, характеризується позитивно, а тому позовна вимога про встановлення опіки над малолітніми дітьми та призначення її опікуном [PERSON] та [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] та мати дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надають. Діти проживають разом із бабусею - [PERSON] У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України, приймає до уваги майновий стан відповідачів, які є працездатними особами, не мають жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх малолітніх синів, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частин з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частин з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Суд вважає необхідним роз'яснити [PERSON] та [PERSON], що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, вони мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимоги ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. з кожного в рівних частках.

Outcome: approved