Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.06.2014 року між нею та [PERSON] в письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: : земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] що розташована по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,0696 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, що розташований по [ADDRESS]. На виконання зазначеної угоди, в цей же день, позивачка передала відповідачеві в рахунок оплати зазначеної нерухомості 100000 гривень, тобто повну її вартість визначену договором, а відповідач передав позивачці ключі від будинку та господарських будівель. [PERSON] відразу розпочала поточний ремонт будинку та господарських будівель, також використовує земельну ділянку за призначенням. Відповідач також взяв на себе зобов'язання в строк до 12 липня 2014 року посвідчити в нотаріальній формі договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок. Протягом з 12 червня 2014 року по 12 липня 2014 року [PERSON] неодноразово зверталася особисто до відповідача з проханням посвідчити договір купівлі-продажу у нотаріуса, але він без будь яких пояснень відмовлявся прийти до нотаріуса для посвідчення договору. Позивачка вважає, що між нею та відповідачем було досягнуто домовленості з усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості. Договір повністю виконаний обома сторонами. [PERSON] повністю оплатила нерухоме майно, а відповідач передав його у розпорядження [PERSON], про що свідчать передані позивачці добровільно відповідачем правовстановлюючих документів на нерухомість та ключів від будинку. На даний час [PERSON] проживає у вказаному будинку, використовує земельні ділянки за призначенням. Однак від нотаріального посвідчення договору відповідач ухилявся, чим порушив її право на набуття нерухомого майна у власність. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяви про те, що позовні вимоги визнає. Просить розгляд справи проводити без його участі. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 12.06.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] що розташована по [ADDRESS] цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,0696 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] Відповідно до вказаного договору [PERSON] продає, а покупець [PERSON] купує вказані об'єкти нерухомого майна за ціною 100000 гривень. Право власності у покупця на нерухоме майно, що продається, виникає з моменту підписання договору та повної оплати вартості предмету договору та передачі його згідно до акту приймання-передачі. Земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] що розташована по [ADDRESS] цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.07.2013 року, індесний номер [NUMBER], орган державної реєстрації РС Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області(а.с.13). Земельна ділянка площею 0,0696 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.07.2013 року, індесний номер [NUMBER], орган державної реєстрації РС Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області(а.с.12). Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рівшення Хмільницького міськрайонного суду № 227/2117/12 від 11.07.2012 року, витягу з Державного с реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2013 року, індексний номер 214131, орган державної реєстрації РС Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с.16-24). Як вбачається з договору купівлі-продажу, між сторонами договору було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору передбачених ч.1 ст. 638, ст. ст. 655-657 ЦК України. Позивач [PERSON] повністю оплатила та прийняла у своє користування і володіння об'єкти нерухомого майна, які є предметом договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання його умов, що підтверджується договором купівлі-продажу, актом приймання-передачі нерухомого майна від 12.06.2014 року (а.с.9-10), розпискою про отримання [PERSON] від [PERSON] 100000 гривень за вищезазначене нерухоме майно від 12.06.2014 року (а.с.11). Відповідно до п. 5.3 договору, відповідач (продавець) [PERSON] взяв на себе зобов'язання до 12.07.2014 року нотаріально посвідчити договорі купівлі-продажу, проте до нотаріуса не з'явилися, а тому суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відомості за даними зазначених реєстрів щодо об'єктів нерухомого майна, які є предметом договору купівлі-продажу нерухомого майна відсутні. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі вчиняються правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Також частиною 2 статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частиною 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Так як сторони у справі [PERSON] та [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідач у справі [PERSON] ухиляється від його нотаріального посвідчення, а також враховуючи, що визнання відповідачем у справі [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу від 12.06.2014 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Так як відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджуються з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути 551,20 гривень судових витрат на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved