Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON] 16.11.2016 року о 16.50 год. госпіталізована у відділення №15 ВОПНЛ ім.акад. [PERSON] за направленням на госпіталізацію завідувача приймальним відділенням ВОПНЛ [PERSON], яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих і суттєву шкоду її здоров»ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». 17.11.2016 року о 08:15 год. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. акад.О.І. [PERSON], яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просила заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надала. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.11.2016 року о 08:15 год. [PERSON] була оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка зробила висновок, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг.F20.00, потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. З матеріалів справи вбачається, що вперше психічні розлади виникли у [PERSON] в 1999 році, коли після нервового перевантаження на роботі порушився сон, відмовлялася від їжі, стала дратівливою, багатослівною, вважала, що «від неї залежить добробут дітей, людей», почала надмірно цікавитися релігією, ходити в церкву (чого раніше не робила), «говорила з померлим котом», чула «голос померлої матері», вважала, що «покійна матір приходить до неї». Вперше була госпіталізована в психіатричний стаціонар з діагнозом: Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. З того часу неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ з діагнозом: Шизофренія, шизоафективний тип, епізодична з наростаючим дефектом, пізніше з діагнозом: Шизоафективний розлад. Змішаний тип, Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Представлена на МСЕК, визнана інвалідом 2 групи по психічному захворюванню. Остання госпіталізація в ВОПНЛ - з 15.03.2016 року по 15.04.2016 року. Вдома підтримуюче лікування приймала нерегулярно. Теперішня госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану протягом останнього тижня: не спить вночі, відмовляється від прийому ліків та їжі, стала тривожною, дратівливою, конфліктує із сестрою, у звязку з чим в супроводі сестри-опікуна доставлена в ВОПНЛ та примусово госпіталізована у 15-те відділення ВОПНЛ. Враховуючи дані медичної документації (акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, огляд лікарем-психіатром в приймальному відділенні, направлення на госпіталізацію) [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг.F20.00, неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved