Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

В березні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до[PERSON], [PERSON], [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вона зазначила, що 11 червня 1993 року в с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області померла мати її чоловіка [PERSON]. 05 серпня 2017 року в с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, спадщину прийняв її син, чоловік позивачки [PERSON], але не оформив спадкових прав, що змусило звернутися до суду. [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Колиндяни по вул. Підлісна, 28 Чортківського району Тернопільської області, який належав [PERSON], померлій 11 червня 1993 року, спадщину після якої прийняв, але не оформив правовстановлюючих документів її син [PERSON], який помер 05 серпня 2017 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в суд від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, про слухання справи за їх відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вислухавши позивачку, відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) [PERSON] народилася 10 січня 1964 року в с. Шманьківчики Чортківського району Тернопільської області. 18 листопада 1982 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. Чоловік позивачки [PERSON] помер 05 серпня 2017 року в с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області, про що 14 серпня 2017 року Колиндянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №63 та видане свідоцтво про смерть. Чоловік позивачки [PERSON] народився 23 липня 1961 року в с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області, його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Мати чоловіка позивачки [PERSON] померла 11 червня 1993 року в с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області, про що 12 червня 1993 року Колиндянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №15 та видане свідоцтво про смерть. 24 лютого 2018 року приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] на усне звернення розглянуто документи, подані [PERSON] для одержання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №28 (двадцять вісім) по вул. Підлісна с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області, після смерті матері чоловіка [PERSON], яка померла 11 червня 1993 року. Відповідно до даних Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої „11" червня 1993 року [PERSON] станом на 24 лютого 2018 року не заводилась. Відповідно до п. 1 ст.549 Цивільного кодексу України (1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, не заявив про відмову від неї. Згідно довідки, виданої 19.09.2017 року за вихідним №3880 Колиндянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, разом із спадкодавцем проживали: її невістка [PERSON], її син [PERSON], який помер 05 серпня 2017 року, її внуки: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишав, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №49480336 від 17.10.2017р. Спадкова справа №178/2017 до майна померлого „05" серпня 2017 року [PERSON] заведена 17 жовтня 2017 року [PERSON], приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області, за заявою дружини спадкодавця про прийняття спадщини, а також за заявами дочок спадкодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Інші заяви не надходили, а також свідоцтва про право на спадщину не видавались. Необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання спадкоємцем документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Документи, що посвідчують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №28 (двадцять вісім) по вул. Підлісна в с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області (свідоцтво про право власності на нерухоме майно) на імя [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця за законом, та задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на вказане майно.

Outcome: approved