overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, між нею та відповідачем 01 жовтня 2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 447. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом в позивачем. На теперішній час сторони сумісно не проживають. Позивач не працює, находиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює, але у добровільному порядку матеріальної допомоги сім'ї не надає, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання її утримання у розмірі 14 частини зі всіх видів заробітку(доходу). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про день, місце і час розгляду цивільної справи, повідомлений належним чином, про що свідчить підпис відповідача в повідомленні про виклик ( а.с.20), причину неявки судові не повідомив. У відповідності зі ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 01 жовтня 2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 447, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.2) Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження.( а.с.3) Відповідно до ст..75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружини має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки від 13.06.2014 наданої ПАТ " Євраз Суха Балка" [PERSON] на підприємстві не працює. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень, оскільки позивача на користь якої ухвалено рішення, звільнено від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що [PERSON] засуджений за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2014 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. В результаті злочину [PERSON] їй було завдано матеріальну шкоду, оскільки він вкрав її майно - газову плиту «Електа», а також моральну шкоду, оскільки вона дуже переживала, загострилися її хронічні хвороби. Всього злочинними діями відповідача [PERSON] їй спричинено шкоду на суму 2000 грн., які просила з нього стягнути. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача [PERSON] суми в розмірі 2000,00 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яку він завдав їй скоївши крадіжку її майна, вважає, що розмір шкоди визначений позивачем справедливо. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 його постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вислухавши позивача, відповідача, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить нормам діючого законодавства та не порушує її права, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки встановлено, що між позивачем та відповідачем дійсно існують правовідносини з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок злочину, факт скоєння якого доведено вироком суду, які регулюються ст.ст. 1166, 1167, 1177 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зменшила розмір аліментів до 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача і пояснила, що 28 лютого 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільно з відповідачем не проживають, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач працює на ПрАТ "Рокитнівський скляний завод" та отримує пенсію по 3 групі інвалідності, добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився по невідомій причині, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, не повідомив про причину неявки та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 лютого 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №6, дружина змінила прізвище на [PERSON] ( а.с. 2 ). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON], сторони у справі ( а.с. 3 ). Згідно довідки Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області № 5407 від 21.08.2015 року [PERSON], 2014 року народження, проживає разом з матір`ю [PERSON] і знаходяться на її утриманні ( а.с. 4 ). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач працює, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу), щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітні діти, які проживають спільно із позивачкою та знаходяться на її утримані. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на їх утримання. Згодом позивачем було уточнено позовіні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 26.06.2009 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно довідки про склад сім'ї № 1348 від 14.07.2016р. - діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. В даний час позивачка, не має можливості належним чином їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітні діти, які проживають спільно із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на їх утримання. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що в матеріалах справи є належні докази ( рекомендоване повідомлення). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України,\~ у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2000 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 23.11.2015 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. В даний час позивачка, не має можливості належним чином їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~ \~ \~ \~ Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на будинок [ADDRESS]. Позивачка у позові посилається на те, що придбала у відповідачів вищевказаний будинок на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений 22 травня 2001 року на Українській універсальній біржі. Даний договір було зареєстровано на біржі, право власності на будинок 25.01.2001 року було зареєстроване Дочірнім комунальним підприємством «Миргородтехінвентарізація» в Реєстровій книзі 24 за № 3. Нотаріально договір не посвідчувався. На даний час вона не може здійснити будь які юридично значимі дії відносно придбаного будинку, так як її право власності не визнається а нотаріуси відмовляються вчиняти нотаріальні дії. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала в повному обсязі, просила визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS], який придбала у відповідачів [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений 22 травня 2001 року на Українській універсальній біржі між нею та відповідачами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача - [PERSON], вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] придбала у відповідачів вищезазначений будинок на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений 22 травня 2001 року та зареєстрований на Українській універсальній біржі, реєстраційний номер НМ № 0325 (а.с. 4-5). Нотаріально договір не посвідчувався. Відповідно до відмітки на договорі право власності на будинок зареєстровано ДКП «Миргородтехінвентаризація» 25 травня 2001 року., за [PERSON] (а.с.4). Відповідно до договору купівлі-продажу відповідачі, [PERSON] та [PERSON], передали у власність [PERSON] будинок за адресою [ADDRESS], а [PERSON] сплатила їм обумовлену грошову суму вартості будинку - 2000,00 грн., що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] передала відповідачам обумовлену грошову суму вартості будинку, а останні звільнили для неї будинок за адресою [ADDRESS], тому договір купівлі-продажу будинку відповідно до ст.ст.47, 224, 227 ЦК України (1963 р.) є таким, що відбувся. Правовідносини між сторонами виникли до набрання Цивільним Кодексом України 2004 року чинності і не мають продовжуваного характеру, та відповідно до ст.12 Закону України "Про власність", діючого на момент укладення договору купівлі-продажу, позивач, [PERSON], є власником будинку за адресою - [ADDRESS], за таких підстав заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи-Ізюмського районного сектору Головного управління ДМС у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 14.11.2003 року їй належить квартира [ADDRESS]. Відповідач значиться зареєстрованим в квартирі, але в ній не проживає. На даний час у квартирі зареєстровані: позивач, донька [PERSON] та колишній чоловік-Карпенко [PERSON]. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 15 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. З початку листопада 2012 року і до теперішнього часу відповідач не проживає в данній квартирі речей, які б йому належали в ній не має. Крім того [PERSON] не оплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Згідно довідки Ізюмського КЖРЕП-1 від 10.06.2013 року у данній квартирі мешкає: позивач [PERSON]О з донькою [PERSON] Відповідно до акту складеного комісією у складі майстра технічної дільниці та сусідів, де підверджується, що колишній чоловік- Карпенко [PERSON] зареєстрований за адресою: м.Ізюм провул.Толстого 8 кв. 14, але не мешкає за данною адресою з 2012 року. Відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації,представник позивача просить визнати [PERSON] ,[INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою:м.Ізюм провул.Толстого буд. 8 кв.14 в м.Ізюмі. Представник позивача у судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності,просить позовні вимоги задовільнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи- надав заяву про розгляд справи без участі його представника, при винесені рішення покладається на розсуд суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14.11.2003 року позивачці належить квартира № 14 в будинку № 8 по провул.Толстого в м.Ізюмі Харківської області.(а.с.5-6). Відповідач зареєстрований у квартирі №14 в будинку № 8 по провул.Толстого в м.Ізюмі, але в ній не проживає, що підтверджується довідкою КЖРЕП-1 та актом від 21.01.2013 року комісії у складі майстра технічної дільниці та сусідів, що відповідач [PERSON] з 2012 року у данній квартирі не мешкає. (а.с10-11). Відповідно до рішення Ізюмського міськрайонного суду від 15.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.9). Згідно ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Керуюч ись ст.ст. 10,11,209,212,213,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 зі всіх видів доходів мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем має двох синів: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їхнім життям не цікавиться, проживає окремо, шлюб розірвано, тому вона просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 зі всіх видів доходів. Позивачка надала заяву в якій позов підтримує і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час і дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час і дату розгляду справи була повідомлена. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює і може надавати допомогу позивачу на утримання дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа УДМС України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона являється єдиним власником квартири [ADDRESS]. В даний час в квартирі зареєстрована вона як власник, та відповідач [PERSON] 01 травня 2013 року відповідач добровільно забрав свої речі з квартири та вибув на постійне місце проживання за адресою [ADDRESS]. В даному помешканні відповідачу належить 13/16 частин житлового будинку . На неодноразові звернення до відповідача [PERSON] добровільно знятися з реєстрації позитивних результатів не дали. Прохає суд постановити рішення яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , з дня вибуття тобто з 01.05.2013 року, стягнути на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON]. позовні вимоги підтримали повністю, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, що дає суду підстави розглянути справу у його відсутність, з винесенням заочного рішення. Головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд заслухав позивачку, [PERSON] ,представника [PERSON], перевірив та дослідив матеріали справи , вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно ст.. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS]. В даний час в квартирі зареєстрована вона як власник, та відповідач [PERSON] 01 травня 2013 року відповідач добровільно забрав свої речі з квартири та вибув на постійне місце проживання за адресою [ADDRESS]. В даному помешканні відповідачу належить 13/16 частин житлового будинку . На неодноразові звернення позивачки до відповідача [PERSON] добровільно знятися з реєстрації позитивних результатів не дали. Факт належності відповідачу [PERSON] 13/16 частин житлового будинку [ADDRESS] підтверджується листом КП "Лубенське МБТІ № 2514 від 12.11.2013 року. (а.с.7). Суд вважає ,що позовні вимоги [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved