overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений нею із [PERSON], зареєстрований 02.09.2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та побут, сварки, розбіжності з приводу батьківських обов'язків та моральних цінностей, подружжя припинили шлюбні стосунки, внаслідок чого їхнє спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам подружжя, внаслідок чого вони з листопада 2014 року проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Зазначила, що їхня сім'я остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача та відповідача, кожен з яких представив заяви, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у їхню відсутність /заяви в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. При цьому відповідач в поданій заяві зазначив, що визнає позов, просить шлюб розірвати. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 02.09.2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2388 /а.с.8/, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений ним із [PERSON], зареєстрований 12.01.2012 року, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та побут, постійні сварки. Зазначила, що відповідач не цікавиться дитиною, матеріально не забезпечує сім'ю, подружжя припинили шлюбні стосунки та вже рік не проживають разом, не ведуть спільного господарства, внаслідок чого їхнє спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме їх інтересам. Зазначила, що їхня сім'я остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача та відповідача, кожен з яких представив заяви, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у їхню відсутність /заяви в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 12.01.2012 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 07 /а.с.6/. За час спільного життя в подружжя народився син [PERSON], [INFO] /а.с.5/. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 01.09.1996 року Іванівською селищною Радою, Антрацитівського району, Луганської області з відповідачем [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 26. Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO] Позивачка посилається на те, що через несумісність характерів збереження шлюбних відносин та сімї стало неможливим. Майновий спір відсутній. Досягнута згода про місце проживання дитини. В судове засідання позивачква, будучи належним чином повідомлена не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Бєлік". Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, просив справу слухати без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 01.09.1996 року у Іванівській селищній Раді, Антрацитівського району, Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 26. /а.с.4/ Від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/ Спільне життя у подружжя не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально, бажання зберегти сімю у подружжя немає. Вимог щодо розподілу спільного майна не заявлено. Таким чином, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище - «Бєлік». Судовий збір у розмірі 551,20 грн. за подання позовної заяви до суду сплачений позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 01.10.1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова з відповідачем [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 1608. Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO] Позивач посилається на те, що через несумісність характерів збереження шлюбних відносин та сімї стало неможливим. Майновий спір відсутній. Досягнута згода про утримання дитини. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище "Борщева". В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяву, в якій просили справу слухати за їх відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечували. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 01.10.1999 року року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис №1608. /а.с.5/ Від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя у подружжя не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально, бажання зберегти сімю у подружжя немає. Вимог щодо розподілу спільного майна не заявлено. Таким чином, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище - «Борщева».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 11.09.2010 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції з відповідачем [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 557. Від цього шлюбу у подружжя народилося двоє дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. [PERSON] вважає відновлення шлюбних відносин неможливим та не доцільним, оскільки у сім'ї постійно відбувалися сварки, спільне господарство не велося, а подружні відносини припинилися ще з січня 2012 року. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивачка зявилася, викладене у позовній заяві підтримала проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 11.09.2010 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що свідчить актовий запис № 557. /а.с.3/ Від шлюбу подружжя має двоє дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] / а.с.4-5/ Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, подружжя мешкає окремо з 2012 р., спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сімю у позивача немає. Вимог щодо розподілу спільного майна в судовому засіданні не заявлено. Таким чином, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вважає за необхідне позов задовольнити. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище "Мінченкова".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 16.03.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції з відповідачем - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 148. Від шлюбу дітей у подружжя немає. Позивач посилається на те, що фактичні шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, різних характерів, поглядів на шлюб та сімейні обов'язки. Позивач вважає відновлення шлюбних відносин неможливим та не доцільним, оскільки шлюб тривалий час носить формальний характер. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явилася, натомість подала до суду заяву, в якій викладене у позовній заяві підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 16.03.2012 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 148. /а.с.5/ Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, бажання зберегти сім'ю у позивача немає. Вимог щодо розподілу спільного майна не заявлено. Таким чином, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 29.03.2003 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції з відповідачем [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був проведений актовий запис № 138. Від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що сумісне проживання та фактичні шлюбні відносини припинені ще з 15 березня 2010 року. [PERSON] вважає відновлення шлюбних відносин неможливим та не доцільним, оскільки шлюб тривалий час носить формальний характер. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивачка зявилася, викладене у позовній заяві підтримала проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 29.03.2003 р. у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про що свідчить актовий запис № 138. /а.с.3/ Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO]. / а.с.5/ Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, подружжя мешкає окремо з 2010 р., спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сімю у позивача немає. Вимог щодо розподілу спільного майна в судовому засіданні не заявлено. Таким чином, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вважає за необхідне позов задовольнити. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище "Ніколаєнко".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісяця, до досягнення сином повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала заяву в якій, просила справу розглянути без її участі, на своїх вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу без особистої присутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі з 2009 р. по 2011 р.. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] ( а.с. 4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Із матеріалів справи, а саме з позовної заяви вбачається, що у відповідача є неповнолітня дитина від першого шлюбу. Даних, щодо стягнень за виконавчими документами в матеріалах справи не має. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] позивач є інвалідом першої групи загального захворювання по зору (а.с.13). Сторонами погоджений розмір аліментів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 8.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року, позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 8.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року відповідач від сплати судового збору звільнений, оскільки є інвалідом І групи. Згідно з ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві строни звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісяця, до досягнення сином повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала заяву в якій, просила справу розглянути без її участі, на своїх вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково в сумі 400 грн. та просив справу розглянути за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу без особистої присутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved