Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у листопаді 2014 року вона почала проживати з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, а [INFO] в них народився син [PERSON] . 16 травня 2018 року вони зареєстрували шлюб. Поряд з тим, зазначила, що до кінця 2018 року відносини між ними були нормальними, однак надалі, відповідач почав піднімати на неї руку і не один раз бив її. У березні 2019 року відповідач виїхав за кордон на роботу, де перебував два місяці, а коли повернувся, то коштів на утримання сім`ї не привіз. Періодично, починаючи з травня 2019 року по жовтень 2019 року, вони через негативну поведінку відповідача, який застосовував до неї фізичну силу, жили то в господарстві її батьків, то відповідача. У жовтні 2019 року позивач разом із сином перейшла жити до своїх батьків. Крім того зазначила, що їй відомо, що відповідач має стосунки з її двоюрідною сестрою, у зв`язку з чим вони з 16 червня 2020 року припинили спільно проживати, відповідач залишив їх та пішов жити до своєї матері. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально і подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач [PERSON] 13 липня 2020 року отримав ухвалу суду, однак, станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву суду не надіслав. При цьому, судом враховано, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року N 540-IX, закінчилися через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX, і протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), не подали будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 травня 2018 року Панівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 16 травня 2018 року у Панівецькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 03. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Також встановлено, що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі з червня 2020 року проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved