Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 07 травня 2005 року проживає в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та фактично знаходиться на її утриманні. Згідно виконавчого листа від 28 лютого 2011 року, виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області, [PERSON] зобов`язаний виплачувати в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Вона власного житла не має, проживає в будинку батьків, підсобного господарства не веде, працює, однак зароблених коштів їй не вистачає на належне утримання неповнолітньої дитини, який потребує значних матеріальних коштів для повноцінного фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Батько дитини в добровільному порядку не має бажання сплачувати аліменти в більшому розмірі, а також не приймає участі в інших додаткових витратах на дитину. Відповідач є фізично здоровою і працездатною людиною, працює по тимчасових заробітках, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, в зв`язку з чим вона просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність у зв`язку із зайнятістю по роботі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. В разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений завчасно і належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду від 24.05.2019 р., заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав. Відзив на позов також не подавав. За згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, в тому числі з новим визначенням розміру аліментів в іншій частці від доходу або в твердій грошовій сумі (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13). Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що сторони по справі 07 травня 2005 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №5 ( а.с.6). В шлюбі у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , батьками якого записані сторони по справі, що стверджується свідоцтвом про його народження ( а.с.7). Згідно виконавчого листа від 28 лютого 2011 року, виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області, відповідач по справі [PERSON] зобов`язаний виплачувати аліменти в користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття ( а.с.8). Встановлено, що неповнолітня дитина проживає зі своєю матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Зеленською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області № 1398 від 03 грудня 2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.9,10). У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 184 СК України, а також роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також в п. 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно з вимогами діючої частини 2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що на час винесення попереднього рішення від 28 лютого 2011 року, частина друга ст. 182 СК України в редакції Закону № 2901-ІV від 22.09.2005 року, визначала мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08 липня 2017 року законодавець збільшив мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Крім того, зазначений розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини відповідно до рішення суду від 28 лютого 2011 року є явно недостатнім для задоволення потреб неповнолітньої дитини, оскільки з 2011 року значно зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги. Отже, враховуючи зміни законодавства стосовно мінімального розміру аліментів та зміни в матеріальному стані позивача, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 28 лютого 2011 року. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений [PERSON] . позов про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з урахуванням матеріального положення обох сторін та неповнолітньої дитини, підлягає частковому задоволенню. Тому, з врахуванням всіх обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, а також матеріального становища дитини, її стану здоров`я, що дохід матері, є недостатнім для належного матеріального забезпечення необхідних першочергових потреб дитини (харчування, лікування, навчання, придбання одягу, тощо), а також матеріального стану платника аліментів, будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, суду не надав, суд вважає, що він в змозі утримувати дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а тому прийшов до висновку про визначення розміру аліментів в розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved