Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Нетечинецької сільської ради, просить визнати її добросовісним набувачем домоволодіння [ADDRESS] та визнати за нею право приватної власності на це ж домоволодіння за набувальною давністю. Домоволодіння складається із житлового будинку "А-1" загальною площею 99,0 кв. м, сараю - літньої кухні площею - 54,3 м.кв., гаража площею - 24,0 м.кв. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що [INFO] померла [PERSON], яка згідно свідоцтва [NUMBER], виданого 18.10.1990 року Нетечинецькою сільською радою, являлась власником вказаного домоволодіння №9. Починаючи з 1990 року, вона більше 10 років добросовісно, відкрито, безперервно користується домоволодінням та земельною ділянкою, здійснює ремонт будинку та оплачує витрати на його утримання. Після смерті [PERSON], яку вона похоронила, спадщину ніхто не приймав. В будинку вони проживали сім'єю ще до 1990 року, працювали в колгоспі. В останнє судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи. Справа в силу статей 169, 197 ЦПК України розглядалась за відсутності сторін без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Позивач у поданій на ім'я суду заяві просить позовні вимоги задовольнити повністю. Нетечинецька сільська рада надала до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги визнає і не заперечує проти визнання права власності на домоволодіння за [PERSON], просить справу розглядати без участі її представника. Враховуючи те, що відповідач скористався своїм правом, врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, наявних у справі. Допитавши свідка, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що позивач, починаючи з 1990 року, відкрито, безперервно користується житловим будинком з погосподарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]. Вона до часу смерті [PERSON] проживала в цьому будинку, а після її смерті вступила в управління та розпорядження ним, утримує його, підтримує в належному стані, сплачує комунальні послуги, що підтверджується довідками Нетечинецької сільської ради №195, 196, 197, 198 від 25.03.2015 року та показаннями свідка. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 12.11.1990 року виконавчим комітетом Нетечинецької сільської ради, зазначене домоволодіння належить [PERSON]. Воно складається з одного жилого будинку та літньої кухні - сараю, гаража. Оцінене воно згідно оцінювального акту, виданого техніком з інвентаризації нерухомого майна, в 34726 грн. Відповідно до ч.1 ст.335 ЦК України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Сторонами надані письмові докази того, що домоволодіння [ADDRESS] не має власника, тобто воно є безхазяйним майном. Стаття 325 ЦК України стверджує, що фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Земельна ділянка біля будинку померлою не приватизована, про що зазначає відповідач. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачкою у судовому засіданні доведено та стверджено матеріалами справи, що вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користуються домоволодінням № 9, розташованим по вулиці Дружби в с. Нетечинці Віньковецького району протягом останніх 24 років, живе і обслуговує цей будинок. Постановою від 24.03.2015 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також він повідомив, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не відкривалась. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що представник відповідача визнав позовну вимогу і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на житлову будівлю за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved