Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

До суду з позовом звернулась [PERSON], просить визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 964231 та ЯГ №970489, ЯГ №970328, видані 27 лютого 2008 року на ім'я [PERSON], який помер [INFO]. Згідно зазначених актів, [PERSON] був власником земельних ділянок, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (0,0586га, 0,3698га, 0,5174га) на території Майдано - Олександрівської сільської Ради. Позивач просить визнати в порядку спадкоємства за нею як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на означені земельні длінки: [NUMBER] площею 0,0586га, [NUMBER] площею 0,03698га, [NUMBER] площею 0,5174 га. В обґрунтування своїх вимог вона зазначає, що після смерті [PERSON] спадщину нею прийнято відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується витягом про реєстрацію прав в спадковому реєстрі від 29.07.2013 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулась в нотаріальну контору, але нотаріус відмовив їй у видачі цього документа в зв'язку з тим, що зазначений вище державний акт на право власності на землю був виданий на ім'я спадкодавця після його смерті, а, отже, його законність і юридична сила, як і право власності, є оспорюваним. У зв'язку з цим позивач не може реалізувати спадкові права в позасудовому порядку. У судове засідання сторона позивачів, будучи повідомленою належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилась. Надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, справу слухати без їх участі. Відповідачем було надіслано заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Віньковецької РДА та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи, відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області, надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутності. Від представника третьої особи - реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції - повідомлень не надходило. Справа розглянута у відповідності до п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Арбузівського району Миколаївської області 05 лютого 2013 року, актовий запис № 4). Він був власником земельних ділянок: [NUMBER] площею 0,0586га, [NUMBER] площею 0,03698га, [NUMBER] площею 0,5174 га, розташованих на території Майдано - Олександрівської сільської Ради Віньковецького району, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Його права власника посвідчуються державними актами серії ЯГ № 964231, ЯГ №970489, ЯГ №970328, виданими 27 лютого 2008 року начальником Віньковецького районного відділу земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА від 06 березня 2007 року. Державні акти зареєстровані в Книзі записів державних актів на право власності на землю. [PERSON], як дочка померлого (свідоцтво про народження [NUMBER]), являється спадкоємцем першої черги за законом як після смерті батька, так і після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] (спадкова справа № 102-2013, відкрита 29.07.2013 року). Спадщина нею прийнята відповідно до вимог ст. 1268 ч.1 ЦК України згідно поданої заяви після смерті матері, яка прийняла спадщину після смерті батька на підставі ст. 1268 ч.3 та 1264 ЦК України, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 820. У зв'язку з цим нотаріусом відкрито спадкову справу, але відмовлено у видачі позивачці свідоцтва на право власності за законом через те, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки [PERSON] видані після його смерті. Згідно інформаційних довідок №1015, №1017, №1019 Держземагенства, всі земельні ділянки розташовані на території Майдано - Олександрівської сільської ради. Їх цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Їх вартість складає 8512,98 грн.; 3607,56 грн.; 508,88 грн.. Після відкриття спадкової справи нотаріус правомірно на підставі статті 25 ч.4 ЦК України відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спірні земельні ділянки за наявності нескасованих державних актів на померлого. Зазначені державні акти підлягають скасуванню як на підставі зазначеної вище правової норми, так і на підставі діючої на час звернення із заявою до нотаріуса статті 81 ч.1 п."г" Земельного Кодексу України. В ній зазначено, що громадяни мають право приватної власності на землю шляхом одержання її у спадщину. А позивачка являється спадкоємцем майна померлого за законом як дочка, що підтверджено свідоцтвом про її народження. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З аналізу наведених правових норм, державні акти на право приватної власності на землю серії ЯГ № 964231, ЯГ №970489, ЯГ №970328, видані 27 лютого 2008 року начальником Віньковецького районного відділу земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА від 06 березня 2007 року на ім'я [PERSON] [INFO] слід визнати недійсними у зв'язку з фактичним набуттям прав на земельну ділянку позивачкою як спадкоємцем першої черги за законом. За нею слід визнати право на спірні земельні ділянки на підставі ст. 1261 ЦК України як за спадкоємцем майна померлого за законом першої черги.

Outcome: approved