Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради Виноградівського району про визнання права власності на майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.1983 року помер її батько [PERSON], який заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з житлового будинку в смт.Вилок, вул.Зелена, 5, Виноградівського району. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем в спадковому будинку проживали троє спадкоємців першої черги за законом: дружина [PERSON] і дві його дочки позивачка [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року і стали власниками по 1/3 частині кожен, вищезазначеного жилого будинку. 30.10.1992 року померла мати позивачки [PERSON], яка заповіту не залишила. На момент її смерті, в житловому будинку по вул.Зелена 5 в смт.Вилок проживали двоє спадкоємців першої черги за законом, а саме: дві її дочки позивачка [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року і стали власниками по 1/2 частині кожен, вищезазначеного жилого будинку. 25.10.2014 року померла сестра позивачки [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], яка за життя заповіту не залишила. Вона проживала разом з позивачкою в смт.Вилок вул.Станційна 15, оскільки була одинока через тсе що її чоловік [PERSON] помер 03.03.1996 року, а дітей у них не було і через хворобу сестри позивачка доглядала за нею до смерті та здійснила її поховання. Спадкове майно, складалося з 1/2 частини жилого будинку в смт.Вилок. вул.Зелена 5. За відсутності спадкоємців першої черги, спадкоємцем другої черги є рідна сестра померлої позивачка [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], яка прийняла спадщину згідно ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті сестри постійно проживала з нею, здійснювала за нею догляд, а після її смерті організувала її поховання та здійснює догляд за жилим будинком в смт.Вилок, вул.Зелена 5, що стверджується довідкою Вилокської селищної ради від 24.07.2015 року №945. Позивачка звернулась в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у звязку з тим, що після смерті батька позивачки у 1983 році, жоден з спадкоємців не оформив свої права на будинок, відповідно правовстановлюючі документи на будинок відсутні, позивачка не може оформити спадщину через нотаріальну контору. За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадщину. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої до суду заяви, яка зареєстрована секретарем виконавчого комітету [PERSON] селищної ради за № 249, просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради,належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявилася, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідач повністю визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 17.02.1983 року помер батько позивачки [PERSON], який заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з житлового будинку в смт.Вилок, вул.Зелена, 5, Виноградівського району, який належав померлому згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.07.1981 року, виданого виконавчим комітетом Вилокської селищної ради, зареєстрованого Виноградівським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 571 від 30.07.1981 року. На час відкриття спадщини, згідно довідки [PERSON] селищної ради від 24.07.2015 року № 947, в спадковому будинку проживали троє спадкоємців першої черги за законом: дружина [PERSON] і дві дочки померлого позивачка [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року і стали власниками по 1/3 частині кожен, вищезазначеного жилого будинку. 30.10.1992 року померла мати позивачки [PERSON], яка заповіту не залишила. На момент її смерті, згідно довідки [PERSON] селищної ради від 24.07.2015 року № 946, в житловому будинку по вул.Зелена 5 в смт.Вилок проживали двоє спадкоємців першої черги за законом, а саме: дві її дочки позивачка [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року і стали власниками по 1/2 частині кожен, вищезазначеного жилого будинку. 25.10.2014 року померла сестра позивачки [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], яка за життя заповіту не залишила. Згідно довідок [PERSON] селищної ради від 07.08.2015 року №1012 та 1013 вона проживала разом з позивачкою в смт.Вилок вул.Станційна 15, оскільки була одинока через те що її чоловік [PERSON] помер 03.03.1996 року, дітей у них не було і через хворобу сестри позивачка доглядала за нею до смерті та здійснила її поховання. Спадкове майно, складалося з 1/2 частини жилого будинку в смт.Вилок. вул.Зелена 5. За відсутності спадкоємців першої черги, спадкоємцем другої черги є рідна сестра померлої позивачка [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], яка прийняла спадщину згідно ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті сестри постійно проживала з нею, здійснювала за нею догляд, а після її смерті організувала її поховання та здійснює догляд за жилим будинком в смт.Вилок, вул.Зелена 5, що стверджується довідкою [PERSON] селищної ради від 24.07.2015 року №945. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивачка не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері та сестри. Відповідно до п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та [PERSON] із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Разом з тим згідно ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України 2003 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Суд констатує, що позивачка [PERSON] після смерті своїх батьків та сестри, відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року та ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину прийняла. Згідно довідки Виноградівського БТІ від 07.08.2015 року №273 спадковий будинок будівництвом завершений і його вартість в цілому складає 104 851,00 грн. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved