Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] через свого представника звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Вказані позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем та останній є батьком спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитини проживає з позивач та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у свою чергу повністю ухиляється від свого обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, у зв'язку з чим фактично стає чужою людиною для свого сина. Відповідач добровільно написав нотаріально посвідчену заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] На засіданні органу опіки та піклування Броварської міської ради від 20.02.2018 року відбувся розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітнього сина [PERSON] Встановлено, що батько дитини [PERSON] долею дитини, її фізичним розвитком не цікавиться, участі у його вихованні не бере, не забирає дитину зі школи, з сином не спілкується, не цікавиться його досягненнями. Враховуючи інтереси дитини, комісія зробила Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав викладених в ньому та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду судом повідомлявся завчасно та належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило, як і відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи: Служби у справах дітей та сімї Броварської міської ради в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву, відповідно до якої вбачається, що Служба у справах дітей та сімї Броварської міської ради, підтримує позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], про позбавлення батьківських прав відносно його малолітнього сина, [PERSON], [INFO], з урахуванням висновку органу опіки та піклування від 20.02.2018 року №1-18/130 та просить суд розглянути дану справу без участі представника третьої особи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2013 року було розірвано. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Від вказаного шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO], матірю якого є [PERSON] та батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.06.2008 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] нотаріально завірив заяву, про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] та дає згоду на відповідні зміни: прізвище сина [PERSON] - змінити на [PERSON], прізвище його матері. Просить справу розглядати без його участі. Відповідно до положень п. п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради від 20.02.2018 року №1-18/130 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Броварської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до матеріалів справи убачається, що малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі та фактично знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інших заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на батька обов'язків не виконує, він не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться долею дитини, не відвідує її, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, тобто останній у цілому ігнорує факт споріднення з дитиною. Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відмови позивача від отримання аліментів не надходило, отже суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів суд враховує вимоги ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних праві; інші обставини, що мають істотне значення та вважає необхідним визначити розмір аліментів на дитину в частці від заробітку відповідача - в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2018 року до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. та 704,80 грн. судового збору на користь держави. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 19, 141, 150, 157, 164, 165, 180 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та,

Outcome: approved