Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів звернулась [PERSON], мотивуючи заяву тим, що з 02 серпня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними зареєстровано Острозьким відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області , актовий запис № 59. Від спільного подружнього життя в них є двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дітей вона записана мтір'ю, а відповідач батьком. На протязі останніх двох років вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, тому діти проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Зазначає, що відповідач достатньої допомоги на утримання дітей не надає, так як самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а позивачка не має достатніх коштів, щоб забезпечити належні умови для проживання та навчання дітей. Їхня спільна донька [PERSON] навчається на 2-му курсі Кременецького педагогічного коледжу ім. Т.Г. Шевченка, на платній формі навчання, у зв 'язку з чим потребує значних додаткових витрат, а саме: харчування, одягу, коштів пов'язаних з навчанням, оплату квартири, та інше. Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований в КЗ "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради, має стабільний та регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. У судовому засіданні позивачка позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, вона пояснила, що відповідач частково допомагав у навчанні старшої доньки, а саме сплачував за її навчання при цьому не враховував, що вона навчаючись, має ще і належним чином бути одягнена та відповідно харчуватись. На молодшу дитину матеріальної допомоги не надавав. Все це змусило її звернутись в суд з позовом про стягнення аліментів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив. ( а.с.16-17) Суд вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити із слідуючих підстав. Відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] року, а [PERSON] народився [INFO] року. Їх батьками зазначені : [PERSON] та [PERSON]. ( а.с. 5-6) Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач на протязі останнього часу не в повній мірі надає матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей, хоча зобов'язаний це робити, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України. Визначаючи розмір аліментів суд виходив із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданнні встановлено, що відповідач є працездатною особою та має постійне місце роботи, тобто має стабільний регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятков випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 16 липня 2015 року, а тому за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved