Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася із указаним позовом, у який зменшила в судовому засіданні та просить стягнути на її користь з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою 23-х річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позов мотивований тим, що сторони перебували у шлюбі, у якому народилась дочка [PERSON] , яка на даний час навчається на денній формі навчання в Державному навчальному закладі "Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту» з 01.09.2016 по 28,06.2020 р. Дочка проживає із позивачем, позивач не працює, має скрутний матеріальний стан, а відповідач працює у Маківському лісництві та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. У судовому засіданні позивач зменшені позовні вимоги підтримала. Третя особа на стороні позивача зменшені позовні вимоги матері підтримала. Відповідач зменшені позовні вимоги визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд визнав за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч.1,2,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд роз`яснив сторони наслідки визнання позову, сторони погодились на задоволення позову унаслідок визнання позову відповідачем. Доказами встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою сторін (а.с.7), сторони у шлюбі не перебувають від 12.08.2013 року, що підтверджено рішенням суду (а.с.8). [PERSON] навчається на денній формі навчання в Державному навчальному закладі "Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту» з 01.09.20016 по 28,06.2020 р (а.с.9). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно до\~ст..200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку, що заявлення позову здійснене позивачем у межах правоздатності і відповідно до законодавства, а саме ст.ст.182, 199,200 СК України, третя особа позов матері підтримує, а визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті цього визнання не знайдено, тому відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання судових витрат, а тому вважає за необхідне стягнути із відповідача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved