Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку № 10а за адресою: м. Васильків, Київської області, провулок Донбасівський. В даному будинку зареєстрований відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Проте, вони у вказаному будинку не проживають на даний час і місце їх перебування позивачці не відомо. Відповідачі не несуть будь-яких зобовязань по утриманню будинку , оплату за комунальні послуги не здійснює. Враховуючи те, що комунальні платежі нараховуються з урахуванням всіх зареєстрованих осіб, позивач змушена сплачувати комунальні послуги, які нараховуються і на відповідачів. У зв'язку з тим, що наявність реєстрації відповідачів в зазначеному вище будинку порушує права власника на користування належним позивачу нерухомим майном, виникла необхідність звернення позивача з цим позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву з проханням слухати справу без її участі , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини вказані в позові, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, відзивів на позов та письмових заперечень проти позову не надавали, причини неявки суду не повідомили. Суд дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], є власником будинку № 10а за адресою: м. Васильків, Київської області, провулок Донбасівський, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 25.12.2017р. приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.12.2017 р. за №24135729 (а.с.8-9). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №108936086 від 25.12.2017 р. домоволодіння за адресою: м. Васильків, Київської області, провулок Донбасівський,10а на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2017 р. належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.10 ). В даному будинку зареєстрований відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що стверджується довідкою депутата Васильківської міської ради (а.с.13). Відповідно до долученого позивачем оригіналу акту про не проживання прописаних в будинку осіб за адресою: м. Васильків, Київської області, провулок Донбасівський, 10а , який був складений сусідами 24.01.2018 р., відповідачі, не проживають у житловому будинку в м. Васильків, Київської області, провулок Донбасівський, 10а. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас, відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як убачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Отже, виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з цим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою та про оголошення фізичної особи померлою. Саме така позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 січня 2012 року при розгляді за винятковими обставинами цивільної справи № 6-57цс11. Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, судом достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не проживають в [INFO] більше року і мають бути визнаними такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Васильків, Київська область, провулок Донбасівський, 10а, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], таким, що втратили право користування житловим приміщенням та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved