Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь коштів (аліментів) необхідних для утримання спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], від дня подання даної позовної заяви в розмірі 1/2 частини доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В позовній заяві зазначила, що 22 листопада 1997 року виконкомом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 5. 12 грудня 2012 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області шлюб між ними розірвано. Від спільного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З червня 2009 року вони живуть окремо, неповнолітні сини ([PERSON] та [PERSON]) живуть з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач фізично здоровий, їздить на сезонні роботи за кордон - в Польщу та отримує хороший заробіток, інших утриманців не має, тобто [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей без погіршення свого матеріального стану. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, але добровільно цього не робить, приймати участь в матеріальному забезпеченні дітей відповідач не бажає, через що позивач змушена звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву в якій уточнила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі по ? частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився. до суду подав заяву в якій вказав, що уточнені позовні вимоги визнає. Розгляд справи проводити без його участі. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії рішення Пустомитівського районного суду Львівської області шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрований у Серафинецькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області 22.11.1997 року актовий запис №5 - розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 358659, виданого 05.01.2005 року Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 123816, виданого 28.11.2007 року Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем. Відповідач, який проживає окремо від сімї, в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом 03.11.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved