Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що її мати - [PERSON] перебувала в шлюбі з батьком - [PERSON] , зареєстрованому 27.09.1997 року Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 29. У 2005 році шлюб було розірвано. На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 05.12.2002 року був виданий виконавчий лист № 2-2202, згідно якого відповідач зобов`язаний був виплачувати на користь матері позивачки аліменти на її утримання в розмірі ј частки з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 08 листопада 2002 року та до досягнення [PERSON] повноліття. 02 грудня 2005 року її мати змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 25 лютого 2019 року позивачці виповнилось 18 років. Вона є єдиною рідною донькою [PERSON] , інших дітей відповідач не має. Батько [PERSON] має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки працює на ПрАТ «ЗЗРК» і має постійний заробіток, зареєстрований і проживає сам. З 01 вересня 2018 року [PERSON] навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. На даний час позивачка є студенткою першого курсу на денному відділенні за бюджетною формою навчання за спеціальністю 223 «Медсестринство» спеціалізації «Лікувальна справа». Строк навчання 3,5 роки, тобто до 30.06.2021 року. В зв`язку з цим, [PERSON] необхідні кошти на літературу, друк курсових і рефератів, зошити, послуги Інтернету, проїзд, харчування, одяг ліки та інше. Допомоги матері та бабусі не вистачає на покриття всіх місячних затрат. Тому, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу, почавши стягнення з дня подання позову до суду до 30.06.2021 року включно. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Не заперечує проти винесення заочного рішення. 02.05.2019 р. до суду надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що позивачка не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Оскільки, вона навчається на денній формі навчання, то позбавлена можливості у вільний від навчання час працевлаштовуватись для отримання доходу. Тих коштів, які надають їй мати та бабуся, не вистачає для повного матеріального забезпечення, у результаті чого вона опинилася у скрутному матеріальному становищі. Вважає, що пояснення батька у відзиві про його постійне лікування значно перебільшені. Відповідачем не надано жодного чеку на придбання ліків, жодного документу про підтвердження його санаторно-оздоровчого лікування. Колективним договором ПрАТ «ЗЗРК» передбачено, що працівники мають право відвідувати Дніпрорудненський профілакторій і санаторно-курортні лікувальні заклади України, сплативши лише 10 % від вартості путівки до лікувально-оздоровчого комплексу. Жодної квитанції про сплату комунальних послуг відповідачем не надано. Сплата мобільного зв`язку, телефонної лінії та Інтернету не відноситься до комунальних послуг. Відповідачем не надано доказів того, що він звертався за призначенням йому субсидії на сплату житлово-комунальних послуг, в результаті того, що він не може самостійно сплачувати дані послуги. Згідно наданих відповідачем копій розрахункових відомостей, після сплати всіх податків, аліментів, інших відрахувань, сума яку він отримує на руки (т.з. «чистими») складає у залежності від кількості відпрацьованих змін від 6832 грн. до 13 788 грн., що значно перевищує прожитковий мінімум. Регулярне використання кредитної картки та своєчасне погашення заборгованості свідчить про платоспроможність клієнта. Посилання відповідача на те, що він сплачує кошти на проїзд є надуманими, оскільки згідно розрахункових відомостей, наданих самим відповідачем до відзиву на позовну заяву, плата за проїзд (автобус) зазначена у сумі в залежності від кількості відпрацьованих змін від 34,93 грн. до 104,79 грн. Інших дітей у відповідача немає, вона є єдиною дитиною [PERSON] , крім цього з нього ніколи не стягувалося більше ніж 25 % від його заробітку. Її мати працює прибиральницею службових приміщень у КЗ «Дніпрорудненський Палац культури «Гірник» ВРР ЗО та отримує заробітну плату близько чотирьох тисяч гривень, а заробітна плата її батька без відрахування податків за березень 2019 року склала 17627,11 грн. Вважає, що її батько має фінансову можливість сплачувати аліменти на її утримання на період навчання, але добровільної допомоги не надає. Доводи відповідача у частині того, що в нього на утриманні знаходиться цивільна дружина та батьки, не є істотними та достатніми для зменшення розміру аліментів. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що він надає матеріальну допомогу своїм батькам і це не може слугувати самостійною підставою для зменшення розміру аліментів до 1/10 частини всіх видів заробітку. Тому, просить задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення під особистий підпис, яке міститься у матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив. 23.04.2019 р. до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з розміром позовних вимог, тому що не має можливості надавати утримання донці у розмірі ј частки від своїх доходів. Такий розмір ставить його у скрутне матеріальне становище. Так, з жовтня 2013 року в нього почало розвиватися виразкове захворіння 12-персної кишки, у зв`язку з чим він постійно перебуває на диспансерному обліку в лікаря терапевта, періодично проходить лікування, йому рекомендовано дієтичне харчування та оздоровлення - періодичне санітарно-оздоровче лікування; змушений сплачувати комунальні послуги; для того, щоб він міг задовольняти свої елементарні потреби, постійно звертається до кредитних установ за кредитами, у даний час має фінансові зобов`язання перед АТ «Перший українській міжнародний банк» на загальну суму 19157,19 грн., з мінімальним обов`язковим платежем 1258, 67 гривень на місяць. Після відрахування з його заробітної плати всіх податків і аліментів, до лютого 2019 року на руки він отримував гроші у середньому від трьох то п`яти тисяч гривень (аванс від 1000 до 2000 гривень і зарплата до 4000 гривень), у довідці про доходи не відображені утримання з його заробітної плати на проїзд до місця роботи, внески на страхування. Раніше ним питання про зменшення розміру аліментів не ставилося, тому що він вважав за необхідне надавати належне утримання доньці, не рахуючись з власними потребами та часто аліменти у місяць були на рівні заробітної платні дорослого чоловіка, більше 3000 гривень. Крім того, він працює підземним гірським робітником ПрАТ «ЗЗРК» і ця робота вимагає повноцінного харчування, відновлення та санітарного лікування. Він не може собі цього дозволити, тому що необхідність сплачувати аліменти у розмірі ј частини від свого доходу на утримання доньки, разом із вищевикладеними обставинами буде ставити його у скрутне матеріальне становище. Якщо він не буде належним чином лікуватися та харчуватися, то може втратити роботу та залишитись без засобів до існування. Вважає, що його повнолітня донька потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, він зможе сплачувати їй аліменти у розмірі 1/10 частки від свого доходу щомісяця, чого вистачить у повній мірі, при умові, що всі кошти, які буде сплачувати, витрачатимуться на потреби доньки, а не на потреби її матері. Розмір таких аліментів буде більшим за мінімальний гарантований розмір аліментів і не буде ставити його у скрутне матеріальне становище. Тому, просить суд позовну заяву задовольнити частково, стягнути з нього аліменти у розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23-х років. У іншій частині позову відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але до суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки, вона не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки, у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27.09.1997 р. одружились [PERSON] і [PERSON] . Прізвища після одруження - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 1997 р. М.Білозерською сільською Радою Василівського району Запорізької області (а/с 8). У відповідності до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого М.Білозерською сільською радою Василівського району Запорізької області 21 березня 2001 року, [PERSON] та [PERSON] є її батьками (а.с. 7) 15 вересня 2005 року було розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області (а/с 9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 грудня 2005 р. Днепрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Прізвище після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а/с 10). Як вбачається з довідки № 183 від 18.02.2019 р., виданої Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] , 2001 року народження , дійсно є жителькою [ADDRESS]). Згідно довідки № 61 від 25.02.2019 р., виданої Комунальним вищим навчальним закладом «Запорізький медичний коледж», [PERSON] є студенткою даного закладу І курсу групи «Б» спеціальності 223 «Медсестринство» спеціалізації «Лікувальна справа» денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня, молодший спеціаліст, яка навчається на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2021 р. (а/с 12). Відповідно до копії Виконавчого листа № 2-2202, 2002 р., виданого Василівським місцевим судом Запорізької області, від 05 грудня 2002 р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, почавши стягнення з 8 листопада 2002 року та до повноліття дитини (а/с 16). 29.01.2003 р. за № 327 головному бухгалтеру ЗАТ «ЗЗРК» було направлено Розпорядження (надіслано виконавчий лист № 2-2202) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів з 01.01.2003 р. у розмірі 50 % заробітку до повного погашення боргу - 2 міс. Після погашення боргу по 50 % - до досягнення дитиною 3-річного віку, потім по ј заробітку. Одноразово стягнути держ.мито 51 грн. Стягнуті кошти надсилати [PERSON] , що підтверджується копією даного Розпорядження (а/с 15). У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що повнолітня донька відповідача навчається у КВНЗ «Запорізький медичний коледж» і, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати допомогу на її утримання до закінчення навчання. Таким чином, відповідач зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Розмір аліментів повинен складати 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки відповідач здоровий, працездатний і не надав суду доказів того, що є безробітним, інвалідом або має інших утриманців. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved