overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач просить шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Устянською сільською радою Корецького району Рівненської області - розірвати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 23 червня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що з відповідачем подружнє життя не склалось, на протязі спільного проживання виникали постійні сварки та скандали з різних побутових умов. Зазначила, що більше чотирьох місяців сторони проживають окремо і давно втратили почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить суд розірвати зазначений шлюб з відповідачем, неповнолітню дочку залишити проживати з нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлявся. Перевіривши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та можливість ухвалення заочного рішення по справі. Судом встановлено, що 23 червня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Устянською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 3 (свідоцтво про шлюб видано повторно [NUMBER] від 01.10.2014 року). Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 25.11.2014 року). Суд вважає, що причини, які спонукали сторони до розірвання шлюбу є обгрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та сім'ї є неможливим. Відповідно до ч.3 ст 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно принципу 6 "Декларації прав дитини " від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що малолітню дочку сторін слід залишити проживати з матір'ю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування з дочкою та прийняття участі у її вихованні. Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний це робити та має таку можливість. Просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася. В заяві поданій суду справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач на даний час працює підсобним працівником на ГПОХ "Мелітопольське", має постійний заробіток, інших осіб на утриманні немає, відрахування за виконавчими документами не проводяться. Суд вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути позивачка на утримання неповнолітньої дитини є завищеним. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, враховує обставини визначені ст.182 СК України, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний це робити. Крім того, оскільки вона на даний час ніде не працює, то також має право на утримання від позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку. Просить стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частки доходів відповідача щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася. В заяві поданій суду справу просить розглянути без її участі, вимоги позову підтримує повністю. Відповідач позов в частині стягнення аліментів на утримання дочки визнав повністю та згідний сплачувати аліменти на її утриманн в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу). Позов в частині стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку не визнав та пояснив, що не має змоги сплачувати кошти на її утримання. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню часткво. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати її до досягнення повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Неповнолітня дочка [PERSON] на даний час не досягла трьохрічного віку. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач на даний час працює на ПАТ "Волинь-Цемент", має постійний заробіток, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Інших осіб на утриманні за виконавчими документами відповідач не має. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини визначені ст.182 СК України, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття та 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини до досягнення дочкою трьохрічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний це робити, оскільки має постійне міце роботи та стабільний заробіток. Позивачка на даний час не працює, їй важко самостійно утримувати дітей. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні представник позивачки вимоги зпозову підтримала в повному обсязі, настоює на їх задоволенні. Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку є завищеним. Згідний на сплату аліментів розмір яких не перевищуватиме 500 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний факт відповідач визнав в судовому засіданні. Суд вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути позивачка на утримання неповнолітніх дітей є завищеним. Позивачка на даний час не парацює. Відповідач працює електромонтером в ПАТ "Рівнебленерго" та отримує постійний дохід. Інших осіб на утриманні у відповідача не має. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини визначені ст.182 СК України, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають трьох дітей один з яких на даний час досяг повноліття та навчається в Здолбунівському професійному ліцеї залізничного транспорту. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання як повнолітнього сина на навчання, так і неповнолітніх дітей не надає, хоча зобовязаний це робити. Просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина на навчання в розмірі 500 грн. щомісячно, а також на неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала повністю та просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітніх дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка на даний час ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною інвалідом та отримує щомісячну соціальну допомогу в розмірі 1307грн. Інших доходів не має, а тому не взмозі забезпечити належний розвиток та виховання дітей. Ст.199 СК України встановлено, що якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги батьки зобов"язані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що син [PERSON], [INFO] на даний час навчається в Здолбунівському професійному ліцеї залізничного транспорту на бюджетній основі та отримує стипендію в сумі 130 грн. Дохід позивачки та стипендія, яку отримує син не дозволяють належним чином забезпечити навчання, а тому вони потребують допомоги. Суд вважає, що відповідач по справі має можливість надавати допомогу на навчання сина [PERSON]. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини визначені ст.182 СК України, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 400грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття та на навчання сина [PERSON] в розмірі 350грн. щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що згідно рішення Здолбунівського районного суду від 17 лютого 2015 року відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 700 грн. щомісячно. На даний час значно зросли витрати на утримання та розвиток дитини, збільшився прожитковий мінімум. Коштів, які вона отримує недостатньо для забезпечення належного розвитку дитини. Просить суд збільшити розмір аліментів до 1/3 частини від доходів відповідача щомісячно та змінити спосіб їх стягнення. Позивач у поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, настоює на їх задоволенні, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у поданій до суду заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 СК України обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей покладено на обох батьків. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17.02.2015 р. з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 700 грн. щомісячно. Частиною 1 ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що обґрунтовуючи свій позов, позивачка покликалася на те, що дитина надалі проживає з нею, а відповідач працює офіційно у філії "Діккергоф Цемент України", має високий дохід. На даний час значно зріс розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Відповідач, сплачуючи щомісячні аліменти у розмірі 700 грн. на дитину, всупереч правилам ст.ст.141, 150, 180 СК України бере недостатню участь в утриманні та забезпеченні розвитку дитини, внаслідок чого основний тягар з цього питання лягає на позивачку, що погіршує її матеріальне становище. За таких обставин суд вважає, що коштів, які відповідач сплачує як аліменти у розмірі 700 грн. у місяць на дитину, є недостатньо для належного її утримання та розвитку. У зв`язку з цим позивачка змушена витрачати на дитину значно більше своїх доходів, аніж раніше, щоб забезпечити належне проживання, виховання та навчання дитини в зв`язку з чим є всі підстави вважати, що її матеріальний стан погіршився. Врахувавши обставини справи суд вважає за можливе збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] до 1/3 частини від доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

В поданій заяві [PERSON] ставиться питання про встановлення факту належності заповіту серії [NUMBER] від 09 грудня 2010 року батька заявника [PERSON] , який помер [INFO] , посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Зеленським В.В. на ім"я [PERSON] , [INFO] . Заява обгрунтована тим, що батько склав заповіт на ім`я заявника та [PERSON] , через невірне зазначення місяця народження заявника, а саме « [INFO] » - « [INFO] », заявник позбавлена можливості оформлення прийнятої спадщини. Просить заяву задовольнити. Відповідно до заяв від 29 липня 2020 року заявник [PERSON] та її представник адвокат Квацба Р.Д. підтримують заявлені вимоги, просять розглянути справу за їх відсутності. Заінтересовані особи приватні нотаріуси Ніжинського міського нотаріального округу Турчин А.М., Зеленський В.В. належним чином повідомлені про розгляд заяви, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 11 червня 2020 року та 15 червня 2020 року, останні не з"явились в судове засідання без повідомлення причин, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Заявником по справі є [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 21 серпня 2010 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 січня 1978 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області, згідно заповіту останнього від 09 грудня 2010 року спадкоємцями є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Турчин А.М. від 18 травня 2020 року заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] у зв`язку розбіжностями у даті народження спадкоємця [PERSON] .. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , народилась [INFO] , у заповіті [PERSON] від 09 грудня 2010 року зазначені відомості про [PERSON] , [INFO] , що не відповідає даним згідно свідоцтва про народження та паспорту громадянина України заявника [PERSON] в частині місяця її народження, що є підставою для задоволення заяви відповідно до заявлених вимог. Докази про наявність спору та інших осіб, які порушили або не визнають право заявника щодо предмету заяви,-відсутні, тобто встановлення факту не пов`язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявнику для реалізації своїх прав в порядку спадкування після батька [PERSON] .. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~В поданій заяві ставиться питання про встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки колгоспника №832, виданої 10 січня 1980 року, колгосп «ім.Кропив"янського» Краснопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Заява обгрунтована тим, що у вказаній трудовій книжці зазначені відомості про ...[PERSON]..., його прізвище [PERSON], у зв»язку з чим заявник позбавлений можливості реалізації своїх прав на отримання пенсії. Просить заяву задовольнити. Відповідно до заяви від 01 березня 2019 року [PERSON] підтримує заяву, просить розглянути справу за відсутності. Згідно клопотання від 30 січня 2019 року начальник Ніжинського обєднаного управління пенсійного фонду України [PERSON] проти встановлення факту не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявником по справі є [PERSON], [INFO], паспорт громадянина України НК 550239, місце проживання в [INFO]. Згідно копії трудової книжки колгоспника №832, виданої колгоспом ім.Кропив"янського Краснопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 10 січня 1980 року наявні відомості про її видачу ...[PERSON], [INFO].., дані відомості зазначені на російській мові. Відповідно до копій сторінок паспорта громадянина України, архівної довідки КУ «Районний трудовий архів» Носівської районної ради №31 від 20 лютого 2015, протоколу №4 засідання правління колгоспу ім.Кропивянського від 14 червня 1976 року наявні відомості щодо [PERSON], [INFO], про що заперечення учасників по справі відсутні. Із врахуванням викладеного наявні підстави для задоволення заяви. Докази про наявність спору та інших осіб, які порушили або не визнають право заявника щодо предмету заяви,-відсутні, тобто встановлення факту не пов'язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявнику для реалізації своїх прав щодо пенсійного зебезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

В поданій заяві ставиться питання про встановлення факту родинних відносин, згідно якого заявник [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON], який помер [INFO]. Заява обґрунтована тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на буд.[ADDRESS], у зв"язку з відсутністю свідоцтва про одруження батьків заявника [PERSON] та [PERSON], заявник позбавлена можливості належним чином оформити спадщину після [PERSON]. Згідно заяви від 02 січня 2018 року представник заявника адвокат Семенок В.І. підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Представник Ніжинської міської ради Ільющенко С.В. в судове засідання не з"явився, відповідно до клопотання від 04 грудня 2017 року просить розглянути справу за відсутності. Із врахуванням заявлення клопотання про розгляд справи за відсутності всіма учасниками справи, судовий розгляд справи в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Заява підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Заявником по справі є [PERSON], [INFO], батьками якої згідно копії свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON], згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON], згідно копії свідоцтва про народження останньої та [PERSON] вони є рідними сестрами, згідно посвідки про народження [PERSON] є сином [PERSON]. [PERSON] померла [NUMBER] в м.Ніжині Чернігівської області. [PERSON] помер [NUMBER] в м.Ніжині Чернігівської області. [PERSON] померла [NUMBER]. [PERSON] померла [NUMBER] в м.Ніжині Чернігівської області. [PERSON] помер [INFO] в с.Червоне Коропського району Чернігівської області. Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 25 вересня 2017 року, 26 вересня 2017 року інформація щодо спадкових справ після [PERSON] та [PERSON] відсутні. Докази на підтвердження осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON], станом на час розгляду справи відсутні. Із врахуванням викладеного в судовому засіданні встановлені підстави для встановлення факту, згідно якого заявник є двоюрідною племінницею [PERSON], який помер [INFO], заявник позбавлена можливості встановити даний факт в позасудовому порядку. Відомості про наявність спору про спадщину спадкодавця [PERSON] відсутні, встановлення факту не пов'язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для реалізації спадкових прав після [PERSON].

Outcome: approved