Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини звернулась [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги позивача повністю підтримала, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] згідно рішення Рівненського міського суду від 28 листопада 2013 року; стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с.Мала Мощаниця Здолбунівського району на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с.Мала Мощаниця Здолбунівського району на користь [PERSON] ? частину фактично понесених витрат пов'язаних з хворобою сина [PERSON], [INFO] в розмірі 7 390,00 грн. разово. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги позивача не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на ті обставини, що на його думку, кошти які він надає позивачці вона витрачає на старшого сина, а не на утримання їх сина [PERSON]. Крім того, на даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 20 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився 13 жовтня 2009 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2009 року жовтня місяця 20 числа зроблено відповідний актовий запис за №2691. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Рівненського міського суду від 28 листопада 2013 року по цивільній справі №569/17633/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину позовні вимоги позивача задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця с.Мала Мощаниця Здолбунівського району Рівненської області аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 486 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця с.Мала Мощаниця Здолбунівського району Рівненської області аліменти на користь [PERSON] частину понесених витрат, пов'язаних із хворобою сина в розмірі 861,55 грн.; в задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрати, що викликані хворобою сина в розмірі по 300 грн. щомісячно - відмовити за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1531 гривня. Враховуючи вищезазначену норму СК України, суд вважає, що в у позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх збільшення, оскільки розмір аліментів в сумі 486 гривень щомісячно було визначено в 2013 році, а з даного часу минуло вже понад два роки і з урахуванням інфляції та зміни рівня життя, суд вважає, що у позивача є право на збільшення розміру аліментів до 800 гривень, який також заявлений з врахуванням вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів поданих позивачем та її представником, вбачається, що малолітній син сторін [PERSON] є хворобливою дитиною, періодично проходить курси необхідного лікування у лікувальних закладах України, а з долучених до матеріалів справи квитанцій та касових чеків вбачається, що позивачем було витрачено на лікування та реабілітацію малолітнього сина 14 779,79 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні відповідач не спростував поданих позивачем та її представником письмових належних та допустимих доказів, з врахуванням принципу рівності прав та обов'язків жінки та чоловіка, суд вважає за необхідне стягнути половину сплаченої позивачем суми в розмірі 7 390,00 грн. з відповідача на її користь разово. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, яка була звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved