Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 23.02.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, оскільки спільне життя у них не склалося, через різні погляди на життя, несумісність характерів, що сприяло постійним непорозумінням, сваркам, що негативно вплинуло на розвиток їхньої сім"ї. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2019 року. Відносно місця проживання їхніх спільних дітей [PERSON] та [PERSON] між ними досягнуто згоди про те, що діти проживатимуть та в подальшому будуть проживати із позивачкою. За таких обставин позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім"ї, тому вимушена звернутись до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 29.11.2019 року у даній справі позивача звільнено від сплати судового збору, відкрито загальне позовне провадження, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04.12.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач позов визнав повність та просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 23 лютого 2008 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13,14). Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] позов визнає. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути до державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що становить 384,20 гривень, оскільки позивач по справі [PERSON] відповідно до ухвали суду від сплати судового збору звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved