Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] (проживає в [ADDRESS] ) до [PERSON] (проживає в [ADDRESS] ), треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з посиланням на те, що 18.12.2019 Ставищенським районним судом рішенням суду розірвано шлюб між ними (сторонами). В період шлюбу 21.12.2012 року, як подружжя, надала згоду на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, 1958 року побудови, розташованого по [ADDRESS] та земельних ділянок за цією ж адресою за спільні кошти подружжя для подальшого використання його в інтересах сім`ї. Цього ж дня 21.12.2012 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали (передали у власність), а [PERSON] купив (прийняв у власність) вказаний житловий будинок, та дві земельні ділянки кадастрові номери 3224282401:01:012:0038, 3224282401:01:012:0039, за вказаною адресою. Вищевказаний житловий будинок належав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договору дарування жилого будинку, посвідченого 09.10.2001 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою, реєстр №3612, що зареєстрований в Білоцерківському МБТІ в книзі №1 за №110. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна їй стало відомо про те, що [PERSON] , на якого оформлено земельні ділянки та договір купівлі-продажу житлового будинку, до реєстратора КП КОР «Південне БТІ», яке до 01.01.2013 року здійснювало реєстрацію в реєстрі прав власності на нерухоме майно, або згодом до реєстраційної служби для вирішення питання реєстрації спірного нерухомого майна не звертався, останній ухиляється від вчинення дій, направлених на реєстрацію права власності, а вона позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу спірного майна. Позивач просить визнати вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки кадастровий номер 3224282401:01:012:0038 і кадастровий номер 3224282401:01:012:0039, розташовані по [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя (її -позивачки та відповідача), та визнати за нею (позивачкою) право власності в порядку визначення частки в майні подружжя на: Ѕ частину вказаного житлового будинку та по Ѕ частині вказаних земельних ділянок. Представник позивача - [PERSON] в підготовче судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, в зв`язку з визнанням відповідачем позову просить справу розглядати без нього та позивача. Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, подав заяву, якою проти задоволення позову не заперечує позовні вимоги визнає (а. с. 91). Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 89, 96, 97). Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи встановлено, що сторони з 14 вересня 2011 року по 18 грудня 2019 року перебували в шлюбі (а.с. 11). В період шлюбу 21.12.2012 року позивачка [PERSON] , як подружжя, надала згоду [PERSON] на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , та земельних ділянок за цією ж адресою за спільні кошти подружжя для подальшого використання його в інтересах сім`ї. (а. с. 16). Цього ж дня 21.12.2012 треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а відповідач [PERSON] купив вищевказаний житловий будинок по договору купівлі продажу (а. с. 64-65), крім того, третя особа [PERSON] продав, а відповідач [PERSON] купив дві земельні ділянки за вказаною адресою: кадастровий номер 3224282401:01:012:0038, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2485 га, та кадастровий номер 3224282401:01:012:0039, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,513 га (а.с. 54-55). У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. У відповідності ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п.п. 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вищевказані житловий будинок та земельні ділянки по [ADDRESS] , придбані сторонами в період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, їх частки є рівними, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню, і за кожною із сторін слід визнати право власності на Ѕ частину вказаного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved