Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.05.2007 року [PERSON] отримала в Банку кредит в сумі 7 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверненн, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 31 січня 2013 року за позичальником рахується кредитна заборгованість в сумі 23 192 грн. 90 коп., що складається із: 6 990 грн. 17 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 11 257 грн. 25 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 3 364 грн. 87 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредиту; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 080 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова). А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 23 192 грн. 90 коп. кредитної заборгованості та судові витрати по справі. У задоволені зустрічного позову слід відмовити, оскільки [PERSON] особисто заповнила заяву на отримання кредиту, подала копію паспорта та ідентифікаційного коду і довідку про заробітну плату з місцем праці. В подальшому вона здійснювала проплати по вказаному кредиту. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, підтримала поданий нею зустрічний позов, та пояснила, що будь-якої погодженої дії та волевиявлення щодо укладення даного кредитного договору вона не вчиняла та не проявляла. Про існування даного договору їй стало відомо лише у вересні 2010 року коли отримала лист від ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. [PERSON] пояснила, що кредитного договору 07.05.2007 року вона не підписувала, що підтверджується відмінністю підписів зроблених від її імені у заяві на отримання кредиту від 07.05.2007 року та її паспорті. У зв'язку із цим вона зверталась в правоохоронні органи про проведення перевірки дій працівників ПАТ КБ «ПриватБанк». Проведена почеркознавча експертиза показала, що підписи у заяві на отримання кредитного договору виконані не нею, а іншою особою. Тому [PERSON] просить суд визнати недійсним та нікчемним кредитний договір № б/н від 07.05.2007 року, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним та нікчемним кредитного договору слід відмовити. Згідно договору № б /н від 07.05.2007 року [PERSON] отримала в Банку кредит в сумі 7 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості, виданої ПАТ КБ "Приват Банк", станом на 31.01.2013 року сума кредитної заборгованості [PERSON] складає 23 192 грн. 90 коп., що складається із: 6990 грн. 17 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 11 257 грн. 25 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 3 364 грн. 87 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредиту; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1080 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 2576/13-22 від 29.11.2013 року рукописний текст у п.1,2 та 4 заяви (кредитного договору) від 07.05.2007 року виконано [PERSON], обидва підписи від імені [PERSON] у заяві (кредитному договорі) від 07.05.2007 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Судом встановлений, а відповідачем не заперечувався той факт, що заява від імені [PERSON] на отримання кредиту подана і написана самою [PERSON], без підпису; довідка про доходи подана [PERSON] і інформація у ній відповідає дійсності, копії паспорта та ідентифікаційного належать [PERSON]. Окрім того відповідач не змогла пояснити проплати по даному кредиту, існування яких не заперечувала. Судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору та допустила заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. В даному випадку судом встановлено, що оспорюваний кредитний договір позивачем не підписувався, відтак не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. П.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.2009 року зазначає, що вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених Законом. У цьому разі можуть бути заявлені лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України. Відтак позивач не позбавлений звернутись у визначений законом спосіб захисту своїх прав.

Outcome: approved