Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, в якій просить визначити для неї додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що [INFO] помер її рідний дядько - [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. Єдиними спадкоємцем після смерті [PERSON] є його племінниця - [PERSON] , оскільки інші спадкоємці померли. У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не звернулась оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна, так як сертифікат на земельну ділянку (пай) було втрачено спадкодавцем, що, відповідно і вплинуло на пропущення позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В травні 2021 року позивач подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Білана Є.Г., однак нотаріус виніс постанову про відмову у заведенні спадкової справи, мотивуючи це тим, що позивач пропустила шестимісячний строк для її прийняття. Позивач вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, тому просить суд продовжити їй строк для прийняття спадщини. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в позовних вимогах просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області, звернулася до суду з листом про те, що заперечень проти позову не має, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. Ухвалою судді від 01.06.2021 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом. Інших будь-яких осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] не має. Позивач надала суду належні докази, зокрема, свідоцтва про своє народження, з якого слідує, що [PERSON] , являється батьком позивача; свідоцтво про укладення шлюбу, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] ., свідоцтво про народження батька позивача - [PERSON] , з якого вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , відповідно до якого батьком [PERSON] також є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , тобто [PERSON] є рідним дядьком позивача [PERSON] по лінії батька. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як слідує зі свідоцтва про смерть - [PERSON] помер [INFO] , а його рідний брат (батько позивача) [PERSON] помер [INFO] , однак, як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13.05.2021 року, спадкова справа на [PERSON] не заводилися. Отже, [PERSON] має право на спадкування після смерті свого дядька за правом представлення. Також, відповідно до виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну часку (пай) за № 27/131-21 від 19.02.2021 року, виданої Відділом в Іванківському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області, з якої слідує, що [PERSON] був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серія КВ №0257320 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,25 га в умовних кадастрових гектарах на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, який зареєстровано за №448 від 20.01.1998 року, однак, як слідує з оголошення в газеті «Трибуна Праці», вказаний сертифікат був втрачений. З роз`яснення приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Білана Є.Г. від 30.05.2021 року вбачається, що позивачу відмовлено в заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] померлого [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини. Так, за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Строк для прийняття спадщини позивачем пропущений через те, що помилково вважав, що спадщину прийняв фактично, а також незнання про наявність спадкового майна у вигляді земельної ділянки та земельної частки (паю), про яке він дізнався восени 2019 року, коли йому зателефонував представник фермерського господарства, у якого в користуванні знаходиться вищевказана земельна ділянка (з метою укладання договору оренди земельної ділянки) та повідомив, про існування вказаного спадкового майна. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Оскільки на даний час заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. В судовому засіданні достовірно встановлено, що померлий [PERSON] є рідним дядьком позивачки, остання є спадкоємцем за правом представлення, тривалий час [PERSON] не було відомо про наявність земельної ділянки у померлого, у зв`язку з чим нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому за таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки такий позов являється обґрунтованим та законним. Крім того, відповідач проти задоволення позову не заперечував. З урахуванням вищенаведених вимог закону, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у ст. 3 ЦК України. Суд вважає, що два місяці є достатнім строком для подання позивачем відповідної заяви, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню. Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивач у своєму позові просила судовий збір, який сплачений нею при подачі вказаного позову, залишити за нею, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідача на користь позивачів не стягується. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved