Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтовує тим, що 06 липня 2017 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно: цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Оздів, вул. Трудова, 20; земельну ділянку, площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на території с. Оздів Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:02:001:3048; земельну ділянку, площею 0,1800 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території с. Оздів Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:02:001:3049; земельну ділянку, площею 2,0803 га для для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:04:000:3741; земельну ділянку, площею 2,1754 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:04:000:0304; право власності на майновий пай в колишньому КСП «Прогрес» с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області, що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ №0128978, виданого [PERSON] сільською радою від 02 квітня 2003 року за №240; право власності на майновий пай в колишньому КСП «Прогрес» с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області, що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ №0129358, виданого [PERSON] сільською радою від 11 липня 2005 року за №678. Договором про поділ спадкового майна від 19 січня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], проведено поділ спадкового майна між спадкоємцями. Згідно умов вищевказаного договору позивачу відійшло наступне майно: цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Оздів, вул. Трудова, 20; земельну ділянку, площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на території с. Оздів Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:02:001:3048; земельну ділянку, площею 0,1800 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території с. Оздів Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:02:001:3049. Вказує, що вона прийняла спадщину шляхом подання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Однак, не змогла належним чином оформити свої права на спадковий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього. З огляду на наведене, просить визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Оздів, вул. Трудова, 20. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2018 року первісного відповідача [PERSON] сільську раду Луцького району Волинської області замінено на належних відповідачів [PERSON] та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, через відділ документального забезпечення та звернень громадян суду, кожен з них зокрема, подали власноручні заяви про визнання позову та розгляд справи без їхньої участі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №202589 вбачається, що 06 липня 2017 року померла [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт. Відповідно до копії заповіту від 11 липня 2005 року, посвідченого секретарем Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за №137, спадкодавець [PERSON] здійснила розпорядження своїм майном та розподілила його між дітьми: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] заведено спадкову справу № 83/2017, з копії якої вбачається, що спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Крім того, спадкоємці, кожен з них зокрема, відмовилися від належної їм частки у спадщині за заповітом. А тому, в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив,та батьки. В частині 1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.9). Відповідно до ч. 3ст. 1267 спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Згідно копії договору про поділ спадкового майна від 19 січня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №52, проведено поділ спадщини між спадкоємцями (а.с.11-12). Згідно умов вищевказаного договору позивачу [PERSON] відійшло наступне майно: цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Оздів, вул. Трудова, 20; земельну ділянку, площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на території с. Оздів Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:02:001:3048; земельну ділянку, площею 0,1800 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території с. Оздів Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:02:001:3049. З матеріалів спадкової справи № 83/2017, заведеної приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON], встановлено, що позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на території с. Оздів Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:02:001:3048; та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1800 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території с. Оздів Луцького району Волинської області, кадастровий номер земельної ділянки: 0722881600:02:001:3049. Також встановлено, що позивач [PERSON] не може оформити право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Оздів, вул. Трудова, 20, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2018 року, виданою приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.16). Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З витягу з по господарської книги №15 за 2018 рік [PERSON] сільської ради Луцького району вбачається, що по особовому рахунку №0216671 будинок з надвірними будівлями та спорудами належить [PERSON] і знаходиться в с. Оздів, по вул. Трудовій, 20, Луцького району Волинської області. Рік побудови - 1964. З копії технічного паспорту на обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою: с. Оздів, вул. Трудова, 20, Луцького району Волинської області, встановлено, що домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку, прибудови, сходів, двох сараїв, погріба з шийкою, літньої кухні, вбиральні та огорожі. Житловий будинок має дві кімнати, кладову, кухню та два коридори. Загальна площа будинку становить 63,0 кв.м, житлова площа 33,7 кв.м. Також в розділі «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» технічного паспорту визначено, що житловий будинок та господарські будівлі побудовані 1964 року. З огляду на наведене, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Оздів, вул. Трудова, 20 Луцького району, належав [PERSON] на праві приватної власності. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Оздів, вул. Трудова, 20.

Outcome: approved