Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії [NUMBER], дата заповнення 10 вересня 1980 року, на ім'я «[PERSON]» (російською мовою), [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що у зв'язку із досягненням пенсійного віку він має право на отримання пенсії за віком, а тому в березні 2018 року звернувся до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області для належного оформлення пенсії, але йому було відмовлено з посиланням на те, що в одній із його трьох трудових книжок, а саме, в трудовій книжці [NUMBER], дата заповнення 10 вересня 1980 року, при її заведенні допущено недолік - не була проставлена печатка на першій сторінці трудової книжки. Підприємство, що завело книжку, на сьогоднішній день вже не існує. Перші три записи, як і наступні, тобто про прийняття та звільнення оформлені належним чином та після звільнення стоїть печатка підприємства. Тому заявник змушений звернутися до суду з заявою для встановлення факту належності йому зазначеного правовстановлюючого документа - трудової книжки, оскільки виправити вищевказану помилку в позасудовому порядку зараз неможливо. Заявник та його представник до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд заяви без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що заявник згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 22 березня 2001 року Новопсковським РВ УМВУС України в Луганській області - [PERSON], [INFO], російською мовою - [PERSON]. Заявник має право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", але в зв'язку з тим, що в трудовій книжці [NUMBER], дата заповнення 10 вересня 1980 року, при її заведенні допущено недолік - не була проставлена печатка на першій сторінці трудової книжки, він позбавлений можливості реалізувати своє право на призначення пенсії за віком. Відповідно до п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція), першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Як вбачається з трудової книжки [NUMBER], заповненої 10 вересня 1980 року на ім'я «[PERSON]» (російською мовою), всі інші реквізити трудової книжки та записи зроблені в ній відповідають вимогам Інструкції. Той факт, що вищезазначений правовстановлюючий документ дійсно належить [PERSON], підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданим 22 березня 2001 року Новопсковським РВ УМВУС України в Луганській області, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, виданою 26.12.1996 року Старобільською ОДПІ Луганської області, військовим квитком серії [NUMBER] виданим 27 червня 1976 року, обліково-послужною карткою до військового квитка серії [NUMBER] посвідченням тракториста-машиніста другого класу [NUMBER] виданим 22 квітня 1986 року, свідоцтвом сільського механізатора [NUMBER] виданим 02 квітня 1988 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved