Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0.7124 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район, [PERSON] с/рада, кадастровий номер 0725084800:02:000:0032. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 лютого 2018 року помер її чоловік [PERSON]. За життя він заповіту не складав, позивач є спадкоємцем І черги за законом. Вказує, що в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку належну її чоловікові [PERSON], через відсутність інформації про власника, користувача земельної ділянки та відомостей про право власності в Державному земельному кадастрі. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав, просила вимоги задовольнити повністю. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з викладених у ньому підстав, просила вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старовижівського району Волинської області у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] міська рада у судове засідання не зявилась. Будь-яких заяв, клопотань до суду не надійшло. Представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши надані суду докази, дійшов до такого висновку. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з частиною 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частиною 1 статті 131 ЗК України встановлено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з частиною 1 статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Судом, з матеріалів справи та наданих в судове засідання нотаріусом копій документів спадкової справи № 04/2018, заведеної після смерті [PERSON], встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] помер 14 лютого 2018 року (аркуш справи 6). За життя останній заповіту не складав, позивач є спадкоємцем І черги за законом (аркуш справи 7, 45). Інших спадкоємців, а також тих, що мають право на обовязкову частку після смерті спадкодавця немає. Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом, спадкоємець за законом набула право власності на частину спадкового майна (аркуш справи 12, 14, 66 зворот, 68, 69 зворот, 71, 72 зворот, 74, 75 зворот, 77, 78 зворот). Однак, постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (аркуш справи 15) на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район, с/рада [PERSON], кадастровий номер якої: 0725084800:02:000:0032, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 14 лютого 2018 року, оскільки при встановленні наявності відомостей про власника, користувача такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, що встановлювалися з наданого витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 14 серпня 2018 року за № 0001916262018 Колодяженською с/р, неможливо було встановити відомостей про власника, користувача та відомостей про право власності. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу частину спадкового майна, зокрема земельну ділянку, площею 0.7124 га, що знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район, с/рада [PERSON], кадастровий номер якої: 0725084800:02:000:0032, через відсутність інформації про власника, користувача земельної ділянки та відомостей про право власності в Державному земельному кадастрі. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 червня 2018 року № 127651065 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.7124 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський р., с/рада. [PERSON], кадастровий номер: 0725084800:02:000:0032 (аркуш справи 96). З довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Старовижівського району Волинської області від 02 січня 2019 року № 3 встановлено, що [PERSON] надавалася вказана ділянка (аркуш справи 116). Однак з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (аркуш справи 97) встановлено, що відомості про [PERSON] як власника вказаної ділянки відсутні, в звязку з чим позивач не може реалізувати своє законне право на спадщину. Враховуючи зі змісту вказаних документів, що площа земельної ділянки, її кадастровий номер, її місце розташування є ідентичними, суд приходить до висновку, що в них вказана одна і та ж земельна ділянка, і саме вона є тою ділянкою, яка належала на праві власності [PERSON] Відповідачем [PERSON]\~сільською радою\~Старовижівського району\~Волинської області позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 115). Відповідач [PERSON] міська рада заперечень проти позову не подала. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначена ділянка, в силу вимог статті 1218 ЦК України входять до складу спадщини на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON], а тому у неї є всі законні підстави для визнання за нею права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0.7124 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район, [PERSON] с/рада, кадастровий номер 0725084800:02:000:0032, що залишилася після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 14 лютого 2018 року.

Outcome: approved