Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON], третя про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 08.03.2015р. на автомобільному шосе Запоріжжя -Донець з вини водія [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER], який належав [PERSON] на праві власності. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Вільнянського районого суду Запорізької області від 31.03.2015 р. та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належав на праві власності СФГ «Скорпіон». Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Висновку товарознавчої експертизи від 16.03.2015р. №11/03-ТЗ становить 69396,40грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілим особам. Власники пошкоджених автомобілей з метою отримання відшкодування звернулися до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 21.05.2015р. №2596 в розмірі 50000,00грн. Таким чином, позивач згідно Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] відшкодування витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 50000 гривні 00 копійки та понесені судові витрати за оплату судового збору в розмірі 1 600 гривень 00 копійок. Вказана позовна заява надійшла у провадження судді 27.12.2017. Після отримання 29.01.2018 відповіді адресно-довідкового бюро про зареєстроване місце проживання відповідача ухвалою Вільнянського районного суду від від 30 січня 2018 року позовну заяву було залишено без руху через невідповідність її вимогам ст..175 ЦПК України. 05.02.2018 представником позивача на адресу суду направлено уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 08.02.2018 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 01.03.2018. У зв'язку з тим, що на день розгляду справи у суду були відсутні відомості про належене повідомлення відповідача про дату розгляду справи, її розгляд було відкладено на 30.03.2018. У судове засідання представник позивача, відповідач та третя особа не з'явилися, надіслали до суду заяви по розгляд справи за їхньої відсутності. Також, відповідач вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.03.2015р. на автомобільному шосе Запоріжжя -Донець з вини водія [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER], який належав [PERSON] на праві власності. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 31.03.2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст.130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб (арк.с. 36-37). Відповідно до ч.ч. 5 - 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Висновку товарознавчої експертизи від 16.03.2015р. №11/03-ТЗ становить 69396,40грн. (арк.с. 39-44). Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Однак, відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобов'язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За даними довідки № 1 від 12.05.2015 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, 11.03.2015 року була зареєстрована справа № 25986 за наслідками ДТП, яка мала місце 08.03.2015 року. Вказано особу, яка має право на відшкодування шкоди - водія автомобіля «TOYOTA», державний номер [NUMBER],СФГ «Скорпіон», страхова компанія ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», винуватця [PERSON], автомобіль «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], незастрахований (арк.с.46). Згідно зі ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved