Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 03 вересня 2011 року, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 358. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб виявився невдалим, мають різні погляди на життя, відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, разом не проживають більше шести місяців, вважає, що шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливо. За час шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Пивовар». Також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Беручи до уваги заяву позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.223 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 № 2147-VIII). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 03 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №358, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії І-ФМ № 128973. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини "Пивовар". (а.с.7). У відповідності з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ст.24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Стаття 113. Право на вибір прізвища після розірвання шлюбу СК України, регламентує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач виявила бажання залишити прізвище «Пивовар». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved