Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від подружнього життя у сторін народилися двоє дітей . З липня 2016 року сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, справу просила слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. Згідно повідомлення Сарненського районного відділу УДМС України в Рівненській області [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO]. Надіслана на адресу відповідача, зазначену в позові та повідомленні судова повістка повернулася до суду з позначкою на конверті «за зазначеною адресою не проживає». У відповідності до абзацу 3 ч.5ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши надані докази вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 16.11.2008 року було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб 1-ГЮ №043171. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ГЮ №149130 виданого 30.08.2011 року батьками [PERSON], 23.08.2011 року є сторони у справі. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №113633 виданого 25.12.2009 року батьками [PERSON], [INFO] є також сторони по справі. Відповідно до довідки виданої Немовицькою сільською радою від 20.02.2017 року неповнолітні діти проживають разом зі сторонами по справі . Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя. Статтею 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Статтею183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі встановлених і наведених судом фактів, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 182, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову , а саме про доцільність стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст. 180- 183 , 184 СК України ,

Outcome: approved