Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

В березні 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, в якому просить зняти з усього майна, що належить [PERSON] за заповітом від 12.01.2010 року, арешт накладений 03.02.2005 року за № 1654048 реєстратором Двадцять першої київської державної нотаріальної контори на підставі постанови 152/4 від 31.01.2005 року районного відділу державної виконавчої служби Оболонського району м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка за час свого життя 12.01.2010 року склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно. 12.04.2019 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Фоя Л.А. була заведена спадкова справа № 64049001. Однак, 18.10.2019 року від приватного нотаріуса Фоя Л.А. позивачу стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 03.02.2005 року зроблений о 16:23:12 реєстратором Двадцять першої київської державної нотаріальної контори за № 1654048 щодо арешту всього майна, яке належить її покійній матері [PERSON] , яка на момент цього запису була суб`єктом підприємницької діяльності. Вказаний запис було зроблено на підставі постанови 152/4 від 31.01.2005 року районного відділу державної виконавчої служби Оболонського району м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України. На запит [PERSON] державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хижняк І.О. повідомив позивача, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження в межах якого виносилась постанова про накладення арешту на майно [PERSON] 152/4 від 03.02.2005 року на виконанні у відділі відсутнє. Також було повідомлено, що виконавчі провадженні з 2001 року по 2015 року знищені за закінченням терміну зберігання. На підставі цього, [PERSON] вважає, що підстави для арешту на майно її покійної матері на даний час відсутні, а тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку із завантаженістю працівників відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане 03.04.2019 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 101. За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона буде мати право заповіла позивачу - [PERSON] , що підтверджується заповітом від 12.01.2010 року, який посвідчено державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1-12. [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] . 12 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та на підставі якої була заведена спадкова справа до майна померлої [PERSON] за № 63/2019. Однак, [PERSON] не змогла оформити свої спадкові права у зв`язку із арештом, який накладений на належне її покійній матері [PERSON] майно, зокрема на квартиру [ADDRESS] . 13 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про вирішення питання про зняття арешту з майна належного її покійній матері [PERSON] , зокрема на квартиру [ADDRESS] . Листом від 25.10.2019 року старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хижняк І.О. повідомив про те, що перевіркою наявних журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям та згідно з відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження в межах якого виносилась постанова про накладення арешту на майно [PERSON] 152/4 від 03.02.2005 року на виконанні у відділі відсутнє. Також повідомлено, що виконавчі провадження з 2001 по 2015 роки знищені за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим підстави для зняття арешту відсутні. Рекомендовано [PERSON] звернутись до суду із заявою про зняття арешту. Судом встановлено, що накладений арешт на майно [PERSON] до цього часу не скасований та виконавче провадження знищено. В іншому порядку усунути перешкоди у вільному володінні та розпорядженні майном позивач не може. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, державним виконавцем, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, але накладений 03.02.2005 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Згідно із п.6 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги оформити свої спадкові права, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved