Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що її дочка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . В 2014 році шлюб розірвано, після чого дитина залишилася проживати з матір`ю. [INFO] [PERSON] померла, її син проживає разом з бабусею (позивачем по справі). Зі змісту позовної заяви вбачається, що батько дитини проживає окремо, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться його станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, навчанням та підготовкою до самостійного життя, написав нотаріально завірену заяву про відмову від батьківських прав. Ухвалою судді від 15.02.2021 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. підготовче судове засідання призначено на 10.03.2021 року. Підготовче судове засідання 10.03.2021 року відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача для здійснення його виклику через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". У судове засідання 26.03.2021 року учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Вказала, що являється опікуном онука. Від відповідача є нотаріально завірена заява, в якій він просить розглядати справу без його присутності та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо свого сина [PERSON] в судовому порядку. Представник третьої особи Сокольвяк В.А. звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить позов задовольнити. Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності учасників справи та їх представників на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради № 30507 від 05.07.2018 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). За змістом заяви від 02.12.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б., [PERSON] , [INFO] дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Із наявної у матеріалах справи довідки Соболівської ЗОШ № 74 від 18.12.2020 року, за час навчання учня 9 класу [PERSON] батько дитини [PERSON] у навчальний заклад не з`являвся, результатами навчання та виховання сина не цікавився, не спілкувався з класним керівником (а.с. 14). Згідно акту-обстеження Побірської сільської ради від 24.12.2020 року № 27, вбачається, що після смерті матері [PERSON] , її син перебуває на утриманні бабусі, навчається у Соболівській ЗОШ (а.с. 15). Відповідно до характеристики, виданої Побірською сільською радою, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] , проживає на даний час з онуком [PERSON] ,. який перебуває на її утриманні, є пенсіонером по інвалідності, нарікань та скарг на її поведінку з боку сусідів та жителів села не надходило (а.с. 16). До складу сім`ї [PERSON] входить її онук [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Побірською сільською радою (а.с. 17). Опікунською радою при виконавчому комітеті Соболівської сільської ради надано висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Соболівської сільської ради № 2 від 22.12.2020 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Рішенням виконавчого комітету Соболівської сільської ради № 3 від 22.12.2020 року затверджено висновок про можливість виконувати обов`язки опікуна громадянкою [PERSON] щодо неповнолітнього онука [PERSON] , 2005 року народження (а.с. 20). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає доведеним факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 183 згаданого закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом враховується визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved