Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] знаходився на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] , з 2011 року по день смерті [PERSON] . Вказана заява обґрунтована тим, що [PERSON] після повторного одруження його матері в 1984 році з [PERSON] , перебував на повному утриманні останнього, через хворобу матері до 1990 року, тобто до того часу як заявник вступив до Васильківського воєнного авіаційно-технічного училища. У 2005 році заявник захворів тяжкою формою сахарного діабету. В 2011 році переніс інфаркт міокарда. З травня 2011 року працювати не міг, а з 27.07.2011 року була встановлена 2-га група інвалідності, яка була продовжена до 26.09.2013 року. Як зазначає заявник, основним і постійним джерелом засобів його існування була допомога зі сторони [PERSON] на утриманні якого він перебував. Встановлення факту перебування на утриманні потрібно заявникові для отримання пенсії по втраті годувальника. Представник заявника з`явився у судове засідання та надала до суду заяву про проведення судового засідання відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Представник зацікавленої особи Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, але надав до суду відзив на заяву, згідно якого просив у задоволені відмовити, посилаючись, що [PERSON] не має права на отримання пенсії по втраті годувальника на підставі п. 2 ч. 2 ст. 36 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням народного суду Приморського району м. Одеси від 24 червня 1987 року був встановлений факт ухилення від сплати аліментів батьком заявника - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] помер [INFO] . 27.07.2011 року [PERSON] була встановлена 2-га група інвалідності, яка була продовжена до 26.09.2013 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2014 року було встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] 3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по [INFO] року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2017 року було встановлено, що [PERSON] , [INFO] - неповнолітній пасинок [PERSON] , [INFO] , з 1984 року по 1990 рік перебував на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] . Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6розділу IV ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення фактів не пов`язані з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для того, щоб вона мала можливість підтвердити факт свого етнічного походження як полячка. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до Постанови Верховний Суд України від 31.03.1995 № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пасинок і падчерка мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми, якщо вони не одержували аліментів від батьків. Відповідно до ч. 3 п.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів для існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням перейти на пенсію у звязку з втратою годувальника. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Оскільки встановлення даного факту для заявників має юридичні наслідки і саме цей факт має для заявників юридичне значення, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved