Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В травні 2017 року позивач звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №49 по вул. Гвардійська в місті Жовті Води Дніпропетровської області. В позовній заяві посилалась на те, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності належить житловий будинок під №49 по вул. Гвардійській в м. Жовті Води, який вона успадкували від своєї сестри [PERSON] 22 листопада 2001 року, за життя сестри, з її згоди у спірному будинку був зареєстрований відповідач [PERSON] Однак останній в ньому ніколи не проживав і його реєстрація в будинку була суто формальною. Наразі у неї виникла необхідність продати будинок, однак факт реєстрації відповідача в ньому перешкоджає укладенню договору купівлі-продажу. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В минулому судовому засіданні пояснила, що у вказаному будинку проживали її батьки, доглядом за батьками займалась її сестра, яка померла 26.12.2014 року, а відповідач був зареєстрований у вказаній квартирі з 2001 року з її дозволу, проте там ніколи не проживав. Відповідач в судове в судові засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштові конверти направлені на його адресу повертаються з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, судовий виклик вважається їм врученим належним чином. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення без участі відповідача на підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 листопада 2015 року [PERSON] успадкувала житловий будинок № 49 по вул. Гвардійська в місті Жовті Води Дніпропетровської області, після смерті [PERSON], померлої 26 грудня 2014 року (а.с.5). Факт приналежності [PERSON] будинку № 49 по вул. Гвардійська в місті Жовті Води Дніпропетровської області, також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.4). Реєстрація відповідача [PERSON] у вказаному домоволодінні підтверджується копією домової книги, довідкою квартального комітету №9 від 22.05.2017 року та інформацією, отриманою судом в порядку ст. 122 ЦПК України (а.с.6-8, 10, 11). Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 49 по вул. Гвардійська в місті Жовті Води Дніпропетровської області посилається на те, що відповідач в спірному будинку не мешкає, а вона позбавлена можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами зазначеного вище домоволодіння підтвердили у судовому засіданні, що відповідач [PERSON] не проживав у вказаному домоволодінні, його речі там ніколи не перебували. Аналіз наведених у рішенні доказів дає суду змогу прийти до висновку, що відповідач дійсно, на протязі більш ніж шести місяців,\~\~без будь-яких поважних причин не мешкає у спірному приміщенні, а тому повинен бути визнаний таким, що втратив право\~користування ним. При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивача до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року. \~ Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір»,ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (а.с.2). З урахуванням наведеного,

Outcome: approved