Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/8731/14-ц від 15.10.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишено їй на виховання, стягнуто з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Незважаючи на мізерність призначених аліментів, відповідач сплачує аліменти з запізненням. Станом на сьогодні відповідач має заборгованість по аліментам в розмірі 37\~113 грн. 77 коп. З моменту призначення аліментів в Україні неодноразово мала місце інфляція, зростання цін на всі групи дитячих товарів, а тому у неї суттєво збільшились фактичні витрати пов»язані з забезпеченням дітям нормального повноцінного харчування, придбання одягу, засобів дитячої гігієни, їхнього лікування, культурного та духовного розвитку, оздоровлення, оплати гуртків та інші витрати. Відповідач за всі роки жодного разу добровільно не виявив бажання погасити наявну заборгованість чи надавати більший розмір аліментів, ніж визначено судом. З 2012 року по 2018 рік має місце підвищення прожиткового мінімуму встановленого відповідно до віку дитини згідно Закону України «Про державний бюджет України». Відповідач не цікавиться чи вистачає їй грошових коштів на утримання спільних дітей, а тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів на кожну дитину, адже станом на сьогодні визначені раніше судом 400 грн. аліментів на кожну дитину складають меншу суму, ніж мінімальний поріг 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що грубо порушує права дітей і є несправедливим з розрахунку реальних витрат, які нею несуться. На забезпечення всіх необхідних потреб на кожну дитину вона витрачає в місяць приблизно 2-3 прожиткових мінімуми. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2014 року в розмірі по 1 500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явилися, повідомлялися про час та дату розгляду справи належним чином. Представником позивачки адвокатом [PERSON] 22.10.2018 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подано заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. 21.08.2018 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подав відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги задоволити частково та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі, що не перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22.10.2018 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подав заяву про розгляд справи у його відсутність, раніше поданий відзив на позовну заяву підтримує. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 102573 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції батьками [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 191730 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції батьками [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/8731/14-ц від 15.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано, дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишено на виховання позивачці, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Домовленості між сторонами щодо утримання доньки не досягнуто, а за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини першої статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~184\~СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось з них. Судом встановлено, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дітей, що тягне погіршення її матеріального стану. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти, природньо потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Матеріальне становище позивача також погіршилося у зв»язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтв про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 11) та [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Крім того, судом встановлено, що відповідач має на утриманні дитину [PERSON], [INFO] від іншого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 220081 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції (а.с. 29) та перебуває на диспансерному обліку в Рівненському обласному протитуберкульозному диспансері, що підтверджується довідкою № 608 від 15.08.2018 року (а.с. 30). В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, спроможний сплачувати аліменти на дітей щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду та погоджується на таку зміну, оскільки належне утримання дітей являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дітей, а не для матері. Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню, а саме по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, і до досягнення дітьми повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дітей. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дітей (ч. 1 ст. 41 СК України) стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці. Разом з тим, в позовній заяві позивачка [PERSON] зазначила, що просить стягувати розмір аліментів починаючи з дня подання позовної заяви. Однак п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" вказує на те, що визначені в порядку ст.\~192\~СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином позивачу слід відмовити у стягненні змінених аліментів від дня пред»явлення позову до суду. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо збільшення розміру аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави в розмірі 704,80 грн., а витрати в розмірі 500,00 грн. за надання правової допомоги слід стягнути з відповідача на користь позивача

Outcome: approved