Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0621 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110600000:01:022:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , та земельної ділянки, на якій він розташований за тією ж адресою. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] стала позивачка, яка є донькою померлої. Приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що документ, який підтверджує право власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області «01».10.2010 року на вищевказаний будинок, а право власності за померлою зареєстроване на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №27938064, виданим комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» «09».11.2010 року, отже неможливо ідентифікувати спадкову масу. В судове засідання позивачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, розгляд справи залишає на розсуд суду (а.с.34). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом запису актів цивільного стану м.Новий Уренгой служби запису актів цивільного стану Ямало-Ненецького автономного округу 14.03.2017 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Як вбачається з довідок КП «Ізмаїльське МБТІ» від 28.10.2019 року №1411 та від 14.02.2020 року №189 відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на об`єкт нерухомості по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року власником зареєстрована [PERSON] (1/1 частка) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №964 від 01.10.2010 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №51/4-50 від 09.11.2010 року (а.с.21). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №196313269 від 15.01.2020 року земельна ділянка площею 0,0621 га, кадастровий номер: 5110600000:01:022:0192, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.39). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,0621 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110600000:01:022:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №47182654 від 23.03.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня (а.с.8 спадкової справи). Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів в Одеській області 25.03.1997 року (а.с.9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20.09.1993 року Ізмаїльським міськвиконкомом Відділом РАГС, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 20.09.1993 року. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України, немає. Інших спадкоємців немає. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 23.03.2017 року, спадкова справа №16/2017, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України (а.с.2 спадкової справи). Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. від 06.09.2019 року №681/02-14 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , у зв`язку із тим, що документ, який підтверджує право власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області 01.10.2010 року на вищевказаний будинок, а право власності за померлою зареєстроване на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №27938064, виданим комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 09.11.2010 року, отже неможливо ідентифікувати спадкову масу (а.с.8). Відповідно до ст.316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, на думку суду правомірними є вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0621 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110600000:01:022:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved