Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, себе батьком дитини не вважає, стверджуючи, що дитина біологічно не походить від нього, хоча не заперечує, що певний час співмешкав із позивачкою в м. Рені Одеської області та мав із нею фактичні сімейні стосунки, однак, згодом, задовго ще до народження дитини, припинив їх. Із дитиною [PERSON] не спілкується, не сприймає хлопчика, як свого сина, будь-яких відносин щодо матеріального забезпечення дитини - не має. Відповідач вважає, що позивачка народила хлопчика від іншого чоловіка, із яким вона співмешкала після того, як вони розійшлися. Висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи оцінює критично, незважаючи на нього, продовжує стверджувати, що він не є біологічним батьком дитини від позивачки. Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 19.08.2020р., 03.11.2020 р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Крім того, в матеріалах справи є клопотання відповідача про розгляд справи без його особистої участі та з проханням про повідомлення про результати розгляду справи. Позивачка, його представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили справу розглянути без їхньої участі. Третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області, який в даний час іменується, як Ренійський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо позову додаткових заяв та заперечень не мали, просили розглянути справу без їхньої участі також. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копії паспортів сторін; копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого записані (зі слів матері): мати - позивачка, батько - [PERSON] ; копія актового запису про народження №352 від 04.12.2012р. дитини - [PERSON] ; копія постанови Апеляційного суду Одеської області від 20.11.2018р.; висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 130 від 17.12.2019р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка звернулася із позовом до суду та просить визнати батьківство щодо своєї дитини - сина [PERSON] , [INFO] , зазначивши, що з 2011р. вона зустрічалася із [PERSON] , у них були близькі стосунки та вони вели сімейне життя без реєстрації щлюбу до 21.05.2013р. У травні 2012р. позивачка завагітніла, про що повідомила відповідача, який на той час не заперечував проти свого батьківства. [INFO] вона народила сина - [PERSON] . По-батькові син записаний за іменем її батька. До дня народження сина відповідач піклувався про неї, допомагав матеріально, а з грудня 2012р., після сварки, повністю припинив будь-які стосунки із нею. У зв`язку із наведеним, позивачка просила визнати, що [PERSON] є батьком [PERSON] . В ході розгляду справи судом представником [PERSON] - [PERSON] було заявлено клопотання про забезпечення доказів - призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] . Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 09.11.2017р. вищевказане клопотання було задоволено. Не погоджуючись з даною ухвалою суду, [PERSON] звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, якою просив скасувати ухвалу про забезпечення доказів. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 20.11.2018р. апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін. Під час розгляду справи судом, на виконання ухвали суду від 09.11.2017р. про забезпечення доказів, справа неодноразово направлялася до КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, однак неодноразово, у тому числі декілька разів у зв`язку із неявкою [PERSON] до установи для відібрання зразків біологічного матеріалу, вона поверталася до суду із неможливістю проведення експертизи. 18.11.2019р. була проведена судово-медична молекулярно-генетична експертиза, суду наданий висновок №130 від 17.12.2019р., згідно якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК було встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином, батьківство практично доведене. Вивчивши та проаналізувавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 2011 р. підтримувала фактичні шлюбні відносини із [PERSON] , мешкала разом із ним, вела спільне господарство та сімейний побут. У цей період у них і народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки шлюб між сторонами не був зареєстрований, а відповідач особисто не подав заяву про визнання його батьком, в свідоцтві про народження дитини - сина [PERSON] відомості про батька записані зі слів матері, на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. В грудні 2012р. сторони посварилися, відповідач пішов з сім`ї і з тих пір жодних стосунків ані з позивачкою, ані із дитиною не підтримує. Хлопчика [PERSON] своїм сином не вважає, стверджує, що позивачка мала стосунки із іншим чоловіком, від якого і народила цю дитину. Ознайомившись із висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, позивач свою правову позицію не змінив, у задоволенні позову просив відмовити, додаткових клопотань не мав, справу просив розглянути без його участі. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Виходячи з усього вищенаведеного, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved