Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

До суду з названим позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. На момент вселення її із сім'єю (2004 рік) вищевказане приміщення на праві власності належало СФГ «Ільм». Відповідачі 2 роки не проживали у даному приміщенні на дату вселення її сім'ї у вищевказаний житловий будинок. Між нею, як власником будинку та відповідачами будь-якої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було, витрати по утриманню будинку вони не несуть та не приймають участі в спільному побуті і не є членами моєї сім'ї, а тому відпали правові підстави для збереження їхньої реєстрації в будинку. Позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй вищевказаним житловим будинком. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не прибули, із заявою про розгляд справи в їх відсутність до суду не зверталися. Відповідно до ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що вони з позивачем проживають по сусідству і їм відомо, що позивач з 2004 року проживає із сім'єю в квартирі в житловому будинку [ADDRESS] в с. Розумниця. Відповідачі у вказаному будинку не проживають з 2002 року, переїхали проживати в інше місце. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, покази свідків [PERSON] та [PERSON] та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого на підставі рішення від 05.12.2011 року виконавчого комітету Розумницької сільської ради Ставищенського району та зареєстрованого 24.12.2011 року в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації (а.с. 6). На момент вселення позивачки (2004 рік) вищевказане приміщення на праві власності належало СФГ «Ільм», що підтверджується ордером на вселення № 1 від 02.08.2004 року, накладною № 1 від 24.10.2011 року на продаж будинку (а.с. 8). Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 4 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям відносмлись до громадського житлового фонду. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 12.03.2015 року в житловому будинку проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі в даному житловому будинку зареєстровані, проте не проживають (а.с. 12.). З довідки Розумницької сільської ради № 94 від 12.03.2015 року (а.с. 11), показів свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідачі у вищевказаному будинку не проживають з 2002 року. З показів свідків [PERSON] та [PERSON], довідки Розумницької сільської ради від 12 березня 2015 року № 94 (а. с. 11) судом встановлено, що з 2002 року відповідачі у вищевказаному будинку не проживають. Згідно положень частини 2 статті 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування є юридичною процедурою обліку фізичних осіб за обраним ними місцем проживання, наявність або відсутність якої не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених законами, або підставою для їх обмеження. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 2002 року не проживають у вищевказаному житловому будинку, оскільки вибули проживати в інший населений пункт, суд вважає, що відповідачі втратили право користування даним будинком з часу вибуття - з 2002 року.

Outcome: approved