Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. з 06 листопад 2014 року перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод шляхом знесення та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Дніпровська міська рада про визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна та визнання права власності на прибудову. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2018 року клопотання [PERSON] про відвід головуючого по справі судді Ткаченко Н.В. було задоволено. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями справа була передана судді Трещову В.В. (а.с.171 т.2) Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2018 року справа прийнята до провадження суддею Трещовим В.В.(а.с.172-173 т.2) 02 квітня 2018 року [PERSON] , уточнила свої позовні вимоги в частині вселення її в будинок, усунення їй перешкоди в користуванні, шляхом знесення двох поверхів, знесення прибудови до житлового будинку А-1, зобов`язання відповідачів від`єднатися в загальної системи газо- та електропостачання, визнати захопленою самовільно [PERSON] земельної ділянки, що відведена у користуванні [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині в рівних частках.(а.с.195-199 т.2) У зв`язку із затяжною хворобою судді Трещова В.В. справа направлена на повторний автоматизований розподіл (а.с. 230 т.2) Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями справа була передана судді Федоріщеву С.С. (а.с. 231 т.2) Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від27 липня 2018 року справа прийнято до провадження судді Федоріщева С.С. (а.с. 232 т. 2) 04 березня 2019 року [PERSON] , надала до суду уточнену позовну заяву в частині визначення кола відповідачів.(а.с.5-7 т.3) 30 березня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із клопотанням про закриття провадження по справі.(а.с. 96, т.3) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року у провадження цивільній справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом знесення двох поверхів, зобов`язання вчинити певні дії, визнання земельної ділянки захопленою самовільно закрити у зв`язку із відмовою позивача від позову.(а.с.107 т.3) 05 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про залишення без розгляду її позовних вимог в частині визнання за нею права на самочинно збудовану прибудову до житлового будинку. (а.с. 112 т.3) Крім того, 05 квітня 2021 року [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила визнати право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину домоволодіння по [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, департаменту державної архітектурно-будівельного інспекції в Дніпровської міської ради в частині визнання за нею права на самочинно збудовану прибудову до житлового будинку залишені без розгляду. Отже, наразі, предметом розгляду цивільної справи №201/14204/14-ц (провадження №2/201/1077/2020) після винесення ухвали суду від 30.03.2021 року і від 14.05.2021 року стали позовні вимоги [PERSON] , до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину домоволодіння. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] в уточненій позовній заяві від 05 квітня 2021 року. посилалася на те, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті була відкрита спадщина на домоволодіння [ADDRESS] . Зазначене домоволодіння належала батькові на підставі свідоцтва про право власності від 06 травня 1982 року. Право власності було зареєстровано в КП ДМБТІ. Заповіту від імені [PERSON] складено не було. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] на підставі\~ст.\~529\~ЦК України в редакції 1963 року, є вона та її сестра [PERSON] , . Відповідно до ст.ст.548,\~549\~ЦК України в редакції 1963 року, позивачка зазначила, що прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Першої ДДНК у строки передбачені законодавством. Постановою Першої ДДНК від 22 березня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у неї були відсутні оригінали документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. У відповіді КП ДМБТІ від 02.11.2002 року зазначено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 09.04.1982 року за № 386. Кожному із спадкоємців після смерті [PERSON] має належати по 1\\2 частині спадкового майна, а саме домоволодіння [ADDRESS] . За відповідачкою по справі [PERSON] право власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] було визнанно рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2007 року. Відповідач зазначила, що отримати право власності на спадкове майно іншим шляхом неможливо, тому просила рішенням суду визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька (із зазначенням, з яких самих приміщень складається домоволодіння). В судове засідання сторони (або їх представники) не з`явились, про дату судового засідання були повідомлені належним чином. 14.05.2021р. представник позивача [PERSON] -\~адвокат\~Васильєва М.В.\~до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також про те, що позовні вимоги підтримує, (а.с. 115 т.3). Представник відповідачки [PERSON] адвокат Цаплін Олександр Костянтинович надав до суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає частково в частині визнання права власності за [PERSON] на 1\\2 частину домоволодіння. Також в цій заяві просив розгляд справи проводити за його відсутністю (а.с. 116 т.3). Представник ДМР у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З урахуванням поданих суду заяв представника позивача, відповідача від 14.05.2021 р. у відповідності до положень ст.\~223\~та ч.2 ст.\~247 ЦПК України\~суд розглянув справу 14.05.2021 р. за відсутності усіх сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги основного та зустрічного позовів, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги основного і зустрічного позовів підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка по справі є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] (а.с.189 т.1). [PERSON] змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] після реєстрації 08 листопада 1985 року шлюбу із [PERSON] (а.с.) Після розірвання шлюбу [PERSON] , прізвище не змінювала (а.с.136 т.2). [INFO] [PERSON] помер (а.с.136 т.2). Після його смерті була відкрита спадщина на домоволодіння [ADDRESS] . Зазначене домоволодіння належала батькові на підставі свідоцтва про право власності від 06 травня 1982 року. Право власності було зареєстровано в КП ДМБТІ. (а.с.192 т.1). У відповіді КП ДМБТІ від 02.11.2002 року зазначено, що за [PERSON] зареєстровано право власності на домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 09.04.1982 року за № 386.(а.с.191 т.1) Таким чином, спадкова маса після смерті [PERSON] складається з домоволодіння [ADDRESS] . Заповіту від імені [PERSON] складено не було. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] на підставі\~ст.529\~ЦК України в редакції 1963 року, є його діти, сторони по справі [PERSON] , та [PERSON] . Відповідно до ст. ст.\~548, 549 ЦК України\~в редакції 1963 року [PERSON] , прийняла спадщину шляхом подачі 15.11.2002 року. заяви про прийняття спадщини до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори у строки передбачені законодавством. Постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Водолазською Н.В. від 22 березня 2917 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у неї були відсутні право установчі документи спадкодавця на домоволодіння. Кожному із спадкоємців після смерті [PERSON] повинно належати по 1/2 частині спадкового майна, а саме по 1/2 частині домоволодіння домоволодіння [ADDRESS] . За відповідачкою по справі [PERSON] право власності на Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS] було визнанно рішенням Жовтневого районного суду м .Дніпропетровська від 23 квітня 2007 року.(а.с.10-11 т.1) Отримати право власності на спадкове майно іншим шляхом, ніж звернення до суду із позовними вимогами для [PERSON] неможливо. Домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку А1-1 прибудова, А2-1 прибудова, А-1 прибудова, Б сарай, під Б погріб, №1-6 споруди.(а.с.107-109) Аналізуючи правовідносини, що виникли між сторонами, суд зазначає. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 524 ЦК України\~в редакції\~1963\~року,\~спадкоємство здійснюється\~за законом\~і за\~заповітом.\~ Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст..529 ЦК України в редакції 1963 року\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до \~ст.\~548\~ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.1,2\~ст.549\~ЦК України\~в редакції\~1963\~року,\~Визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст..560 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу). Під час розгляду цієї справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності. Так, аналізуючи практику розгляду ЄСПЛ справ щодо порушення права володіння майном, суд може зробити висновок, що поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) - як матеріальних, так і нематеріальних. Зокрема, у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції Судом розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами було усе «власне» майно особи,\~що\~\~може входити до складу спадщини,\~і яке можна заповісти («Маркс проти Бельгії» (the Marckx case), рішення від 27.04.1979р., п. 64), тобто наявне майно (" existing possessions"). В даному випадку предметом спору є захист права [PERSON] , на наявне майно, що уже увійшло до складу спадщини, які спадкоємця мають законне сподівання отримати у спадок. За вищезазначеного суд дійшов висновків про задоволення в повному обсязі позову в редакції від 14.05.2021 року, та визнання за\~\~ [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на 1/2 частину домоволодіння.\~\~ Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до\~ст. 141 ЦК України\~та приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає, що у цій справи судові витрати слід розподілити в такий спосіб. При подачі первісного позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., 345,00 грн. (а.с 186 т.1) та 5000 грн. (а.с. 127 т. 2). Таким чином, [PERSON] в межах цивільної справи, що розглядається судом, понесені судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 5985 грн. В матеріалах справи наявний звіт в стислій формі про оцінку майна № 24072017_912 від 24 липня 2017 року, відповідно до якого вартість спірного домоволодіння складає 1031394,00 грн. Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідачів становить 5156,97 грн., по 2278,49 грн. з кожного. (1031394,00:2 = 511697 грн. вартість 1/2 частини домоволодіння, 5156,97 грн. 1% від вартості 1/2 частини домоволодіння). На підставі викладеного та

Outcome: approved