Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Вільхуватської об`єднаної територіальної громади в особі Вільхуватської сільської ради Куп`янського району Харківської області в якій просить визначити позивачу додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Позивач в обґрунтування позовної заяви пояснив, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , який на дату смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 7,39 умовних гектарів без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Ватутіна, відповідно до Сертифіката серії ХР № 0096521, виданого Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області 27 березня 1997 року на ім`я [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, засвідчений 06 лютого 2007 року, секретарем Рубленської сільської ради, Великобурлуцького району, Харківської області. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до Рубленської сільської ради у встановлений шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадку, у зв`язку з чим вона вважала, що вчинила усі необхідні дії щодо відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . При цьому секретарем Рубленської сільської ради не було повідомлено позивача про відсутність у секретаря ради права відкривати спадщину у зв`язку з невідповідністю кваліфікаційним вимогам та відсутністю доступу до Спадкового реєстру, та її не було повідомлено про необхідність надіслати заяву поштою чи передати особисто до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області. Коли звернулась до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області за оформленням спадку, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, про що 18 лютого 2021 року державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вважає, що її дії, пов`язані із зверненням до Рубленської сільської ради, свідчать про наявність у неї стійкого волевиявлення спрямованого на прийняття спадщини. За викладених обставин просила визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та позов задовольнити. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.21-23). 05 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.36-37). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Вільхуватської об`єднаної територіальної громади в особі Вільхуватської сільської ради Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явився. Представник Вільхуватської сільської ради Юнаков Є.О. надав листа в якому просив справу розглядати без участі представника сільської ради та прийняти рішення на розсуд суду (а.с.53). Суд вислухавши представника позивача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 24 постанови "Про практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Ватутіна, с. Вільхуватка, Великобурлуцького району, Харківської області, розміром 7,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій [PERSON] , посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0096521, виданого 27 березня 1997 року Великобурлуцькою райдержадміністрацією Харківської області і зареєстрованого 24 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 356, що убачається з свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.09). [INFO] [PERSON] помер, про що 24 грудня 2007 року складено запис акту про смерть № 1001, місце смерті м. Городець, Нижегородська область, Росія, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.08). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) в КСП ім. Ватутіна, с. Вільхуватка, Великобурлуцького району, Харківської області, розміром 7,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натура (на місцевості), яке належала померлому [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача. Згідно з заповітом, посвідченим 06 лютого 2007 року секретарем Рубленської сільської ради, Великобурлуцького району, Харківської області, спадкодавець [PERSON] заповів [PERSON] , тобто позивачеві по даній справі, все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він буде мати право (а.с.07). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Вільхуватської сільської ради, Великобурлуцького району, Харківської області від 21.10.2020 за вих. № 788 померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 16 березня 2007 року по день смерті [INFO] (а.с.11). Як убачається із заяви, зареєстрованої в реєстрі за № 43, позивач [PERSON] 29 квітня 2008 року, тобто на протязі шести місяців після смерті [PERSON] , звернулась до Рубленської сільської ради, Великобурлуцького району, Харківської області із даною заявою в якій вказала, що приймає спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та який склав на її ім`я заповіт, посвідчений Рубленською сільською радою, Великобурлуцького району, Харківської області 06 лютого 2007 року за реєстровим № 28 (а.с.08). Таким чином, заява подана у встановлений шестимісячний строк, відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, тобто [PERSON] фактично виконала вимоги закону, однак її заява не була зареєстрована в Спадковому реєстрі. Як убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 лютого 2021 року, [PERSON] звернулась до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області за одержанням свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Однак їй було відмовлено нотаріусом у оформленні спадку у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку, для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом, у зв`язку з пропуском такого (а.с.11). Таким чином, [PERSON] у встановлений законом строк не подала до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки остання у встановлений шестимісячний строк подала заяву до Рубленської сільської ради Великобурлуцького району, Харківської області, а тому вважала, що вона здійснили дії щодо прийняття спадщини, однак, як було встановлено в подальшому, секретар Рубленської сільської ради, Великобурлуцького району, Харківської області, не мала повноважень щодо внесення даних до Спадкового реєстру. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Суд повинен поряд із застосуванням норм матеріального права керуватись нормами процесуального права (ст.ст. 263, 265 ЦПК України). Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ст.4 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки на даний час заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, [PERSON] в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] заслуговують на увагу, інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину немає, позивач має намір прийняти спадщину за заповітом, про що 29 квітня 2008 року у Рубленській сільській раді написала заяву про прийняття спадщини. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла шляхом догляду за земельною ділянкою та її використанням за призначенням. Зазначені позивачем обставини свідчать про наявність об`єктивних перешкод для звернення позивача із відповідною заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано. Отже, надані до суду докази в їх сукупності підтверджують доводи позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.п.2,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. З урахуванням вищенаведених вимог закону, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України. Позивач [PERSON] із поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає необхідним визначити позивачеві додатково дев`яносто днів для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved