Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

В червні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого вказала, що з 04.06.2011 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 80. Від спільного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначила, що тривалий час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись з вказаним позовом та просить суд, розірвати між ними шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позивач надала суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.06.2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 80 (а.с 5). Від шлюбу [PERSON]В та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками (а.с. 6). Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що між сторонами виникають сварки на ґрунті непорозуміння, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України\~ рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до\~ст. 113 СК України\~особа,\~\~яка\~\~змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,\~\~має право після розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що сторони спільне господарство не ведуть, у сторін часто виникають сварки, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.\~\~\~\~\~\~\~ Частиною другою статті 182 СК України передбачено,що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 р. за № 1801 -VІІІ дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож, при задоволені позовних вимог та визначення розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище відповідача.\~ Окрім того, Сімейним кодексом України покладено обовязок по утриманню дитини на обох батьків. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 р. за № 1801 -VІІІ прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, при задоволені позовних вимог та визначенні розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України. Окрім того, Сімейним кодексом України покладено обовязок по утриманню дитини на обох батьків. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення. Враховуючи вищевикладене та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved