Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що з 13.07.2013 року вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 07.07.2016 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначила, що вони з відповідачем певний час проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись з вказаним позовом та просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позивач через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на стягненні аліментів, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення аліментів, просив розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 13.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 07.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 7). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] маютьнеповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками ( а.с. 5). Відповідно до довідки № 661 від 28.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області, видно, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрований разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Ч.2 ст. 182 СК України передбачено,що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 р. за № 1801 -VІІІ дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож, при задоволені позовних вимог та визначення розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище відповідача. Окрім того, Сімейним кодексом України покладено обов'язок по утриманню дитини на обох батьків. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 грн на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved