Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.01.2013 сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 34. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на сина, який має поганий стан здоров'я та часто хворіє. Позивачеві відомо, що відповідач є інвалідом 2 групи, однак працює, має стобальний дохід а тому, на думку [PERSON], він має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від його доходу . У зв'язку з вищевикладеним позивач просить ухвалити рішення, в силу якого стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? від усіх видів заробітку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що зазначив у поданій до суду заяві, у якій також просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданного Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 26.01.2013, актовий запис № 34 (а.с.49). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 21.01.2014, актовий запис № 64 (а.с. 5). Згідно повідомлення КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 2» від 26.05.2017, [PERSON], [INFO], проживає за адресою [ADDRESS] з 03.04.2017 та перебуває під наглядом лікарів-фахівців дитячої поліклініки. За цей час звертався до лікаря-невролога, діагноз мінімальна мозкова дисфункція, синдром гіперзбудливості. При звернені до поліклініки дитину супроводжує мати, дідусь, бабуся (а.с. 8). Згідно виписки з генетичної картки , [PERSON] ,[INFO] ,має діагноз: мінімальна мозкова дісфункція, затримка речового розвитку, синдром гіперзбудності. Рекомендовано нагляд та лікування у дитячого невролога, заняття з логопедом, медикаментозне лікування, дієта, після курсу лікування контрольне обстеження (а.с.9). Позивачка з 24.04.2017 року та на теперішній час працевлаштована (а.с.10). Відповідач у своїй заяві від 21.06.2017 зазначив, що є інвалідом 3 групи, працює прибиральником в ОСББ "Елефант ". Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України , аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивача, яка працює, та дитини, відповідача, який є інвалідом 3 групи, вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 31.05.2017 до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved