Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: КП «Жилкомсервіс», Четверта ХДНК про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, який у подальшому уточнила та просила усунути перешкоди з боку відповідачів у користуванні власністю, шляхом вселення позивача до квартири № 39 у будинку № 19/1 по бул. Юрєва у м. Харкові, та зобовязати їх надати позивачу екземпляр ключів від вищезазначеної квартири. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що квартира № 39 у будинку № 19/1 по бул. Юрєва у м. Харкові належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] (матір позивача), [PERSON] (брат позивача) та [PERSON] На даний час у квартирі № 39 у будинку № 19/1 по бул. Юрєва у м. Харков зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], фактично проживають: [PERSON], [PERSON] Позивач зазначає, що приймала участь у сплаті комунальних послуг та утриманні квартири. Протягом багатьох років у неї з [PERSON], [PERSON] виникають конфлікти. На даний час вони чинять їй перешкоди у користуванні квартирою, не дають ключі від квартири та доступу до власних речей, позивач неодноразово намагалась потрапити до квартири, проте марно. По факту перешкоджання у користуванні майном, позивач неодноразово зверталася до дільничого Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 16 лютого 2016 року за заявою позивача позовну заяву було залишено без розгляду в частині зобовязання Четвертої ХДНК надати [PERSON] затверджені належним чином копії документів щодо переоформлення часток в квартирі після смерті вітчима [PERSON] Ухвалою суду від 27 квітня 2016 року за заявою позивача позовну заяву було залишено без розгляду в частинізобовязання КП "Жилкомсервіс" розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру № 39 у буд. № 19/1 по бул. Юр'єва у м. Харкові, послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Також просила справу розглядати за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Четверта ХДНК явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. КП «Жилкомсервіс» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, причини неявки суду не повідомило. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 2100225 від 30.04.2015 року кв. № 39 по бул. Юрєва, 19/1 у м. Харкові належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 8-98-130080 від 14.12.1988 року. (а.с. 11). З позовної заяви вбачається, що [PERSON] помер. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-1530, виданого Четверною ХДНК 02.09.2013 року, [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної власності по 1/8 частци квартири за адресо.: м. Харків, бул. Юрєва, 19/1, кв. 39. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 133166 від 22 грудня 2009 року, виданого Фрунзенським ВДРАЦС ХМУЮ, [PERSON] після реєстрації шлюбу 03 червня 2005 року, актовий запис №133, змінила прізвище на «Перепелиця». Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. (свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 101196 від 10 березня 2010 року, видане Фрунзенським ВРАЦС ХМУЮ, актовий запис №78) Висновками ДІМ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 06.05.2015 року, від 22.05.2015 року за заявою [PERSON] підтверджується, що позивач зверталася до Фрунзенського РВ з проханнями прийняти заходи до своєї матері [PERSON], яка перешкоджає у проживанні в квартирі за адресою:. [ADDRESS]. Однак було встановлено, що в стосунках вищевказаних осіб вбачаються цивільно-правові відносини та роз'яснено право на звернення до суду в порядку, передбаченому законодавством України (а.с. 21, 23). Також, судом встановлено, що позивач ключів від вхідних дверей квартири № 39 у будинку № 19/1 по бул. Юрєва у м. Харкові, частка якої належить їй на праві власності, не має. У спірній квартирі проживає її мати [PERSON] та періодично там проживає її рідний брат [PERSON], які доступу до житла позивачу не надають, чим чинять [PERSON] перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] перешкоджають у користуванні власністю позивачу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до вимогст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved