Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати [PERSON]такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком за адресою: м. Південне, вул. Визволення, буд. 20, Харківського району, Харківської області Вимоги мотивує тим, що житловий будинок розташований за адресою: м. Південне, вулиця Визволення, 20, Харківський район, Харківська область належить на праві власності позивачу, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.06.1989 року, посвідчене Першою державною нотаріальною конторою Харківського району, зареєстровано в реєстрі за № 2-2020 та Договору дарування від 09.06.1989 року, посвідчене Першою державною нотаріальною конторою Харківського району, зареєстровано в реєстрі за № 2-2018. У вказаному житловому будинку зареєстровані: позивач [PERSON], її донька [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON] добровільно залишила житлове приміщення в житловому будинку і переїхала на інше місце проживання. Факт не проживання відповідача в будинку позивача підтверджується Актом депутата Південноміської ради за підписом свідків від 10.09.2018р. Позивач є пенсіонером, отримує невелику пенсію, сплачувати комунальні послуги у повному розмірі для неї важко, з підстав реєстрації місця проживання відповідача у спірному житловому будинку не може отримати субсидію. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2018 року позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Південноміська рада Харківського району Харківської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовче засідання учасники справи не зявились. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та просить ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Третя особа - Південноміська рада Харківського району Харківської області надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Житловий будинок розташований за адресою: м. Південне, вулиця Визволення, 20, Харківський район, Харківська область належить на праві власності позивачу, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.06.1989 року, посвідчене Першою державною нотаріальною конторою Харківського району, зареєстровано в реєстрі за № 2-2020 та Договору дарування від 09.06.1989 року, посвідчене Першою державною нотаріальною конторою Харківського району, зареєстровано в реєстрі за № 2-2018. З копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO] по вул. Визволення, 20, м. Південне, Харківський район, Харківська область вбачається, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO]. Згідно копії адресної картки місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO]. Крім того, згідно відомостям отриманих з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання відповідач [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO]. З матеріалів справи вбачається, а також не заперечується сторонами, що [PERSON] є матірю [PERSON]. \~ \~ \~ \~ Факт не проживання відповідача в будинку за адресою: м. Південне, вулиця Визволення, 20, Харківський район, Харківська область підтверджується актом депутата Південноміської ради Харківського району, Харківської області від 10.09.2018 року, з якого вбачається, що донька [PERSON] - [PERSON], [INFO], не проживає в житловому будинку по вул. Визволення, 20 більш року, оскільки виїхала на постійне місце проживання в іншу область. В будинку матері особистих речей та майна [PERSON] не має. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу (більше року) в будинку за адресою: м. Південне, вулиця Визволення, 20, Харківський район, Харківська область не проживає, добровільно знятись з реєстрації у спірній квартири не бажає. Крім того, відповідач не приймає жодних засобів щодо збереження за ним права користування житловою площею в спірному житловому будинку. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до\~Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог частини 1 статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до\~статті 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав "Члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша\~статті 405 ЦК) - Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути\~ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені\~главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення\~статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права і користування житлом. Таким чином, на підставі вищевказаного, а також враховуючи, що відповідачем позов визнано, останній не є власником спірного будинку, на даний час не є членом сім'ї власника, протягом тривалого часу без поважних причин в будинку не проживає, тому суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved