Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати безвісно відсутнім свого сина [PERSON], який народився 05 вересня 1970 року у с. Кірове Дзержинського району Донецької області, зареєстрований у [INFO]. На обґрунтування заяви зазначила, що 29.03.2014 її син [PERSON] поїхав на роботу в м.\~Харків та до теперішнього часу його місцезнаходження невідоме. З того моменту і по теперішній час, син не з'явився та в квартирі №26, розташованій в будинку №3 по вул. Бутівській м. Зміїв Харківської області та за вказаною адресою не проживає. З 11.04.2014 її син [PERSON] перебуває в державному розшуку як особа, що безвісно відсутня, який проводить Зміївський ВП ГУНП в Харківській області. На теперішній час місцезнаходження розшукуваного [PERSON] не встановлено. Встановити місцезнаходження [PERSON] вона намагалась через друзів, знайомих, родичів, однак це позитивних результатів не надало. Понад чотири роки за вказаною адресою [PERSON] не мешкає і його місцезнаходження невідомо. Вирішення питання про визнання [PERSON] безвісно відсутньою особою має для неї юридичне значення, оскільки необхідно вирішити питання щодо належного йому нерухомого майна. Оскільки останні відомості про [PERSON] були у березні 2014 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 01.04.2014. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.10.2018 заяву [PERSON] залишено без руху через не відповідність вимогам ст. 175, 318 ЦПК України. В установлений судом строк [PERSON] подала уточнену заяву, яка відповідає вимогам ЦПК України. Ухвалою судді Зміївського районного суду від 30.10.2018 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд. 18.12.2018 судовий розгляд відкладено через неприбуття присяжних. 19.12.2018 заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи територіальної громади в особі Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що дійсно [PERSON] є сином заявника [PERSON] та відсутній з березня 2014 року за місцем реєстрації та проживання. Згідно акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 12.09.2018, складеного депутатом Зміївської міської ради Харківської області [PERSON], в присутності сусідів (свідків) [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] не проживає з 29.03.2014 і по цей час, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та повсякденного використання, які б належали йому немає. [PERSON] 29.03.2014 їхав автобусом додому з роботи (ВАТ "Вторма") та додому не доїхав (а. с. 6). Зі змісту листа Зміївського ВП ГУНП України в Харківській області №7831/119-79/01/14-2018 від 28.09.2018 вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], перебуває у державному розшуку, як безвісно відсутня особа, за Зміївським відділом поліції ГУНП в Харківській області з 11.04.2014. Зміївським відділом поліції ГУНП в Харківській області проводяться заходи по встановленню місцезнаходження [PERSON] (а. с. 7). Заявником [PERSON] надано належні докази, якими підтверджується, що її син [PERSON] починаючи з 11.04.2014, більше року відсутній за місцем свого проживання, відсутні відомості про місце його перебування; його пошуки як заявником, так і на час розгляду справи у суді органами національної поліції, є безрезультатними. За таких обставин, заява [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved