Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Вказала, що [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 2,0976 га, розташованої на території Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, майнового паю члена КСП, вартістю 1994 гривні та житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. В установлений законом строк вона звернулася до Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області з заявою про прийняття спадщини, де 13.08.2016 року отримала свідоцтва на право власності на земельну ділянку та майновий пай члена КСП. У видачі свідоцтва про право на спадкове нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , і до дня смерті належав її матері [PERSON] , у порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву вх.№ 1064 від 17.02.2020 року в якій просить справу розглянути без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач представник Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано заяву за вх.№528 від 27.01.2020 року за підписом в.о.сільського голови, секретаря сільської ради, із клопотанням справу розглянути без участі представника сільської ради. Не заперечують проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 10.05.2018 року виконавчим комітетом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] у м.Ямпіль Вінницької області померла [PERSON] (а.с.10). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] (а.с.8). Із копії Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 09.10.2012, встановлено, що 26.02.1978 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Чекурда (а.с.9). Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №65765853 від 13.08.2016 встановлено, що власником земельної ділянки, площею 2,0976 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525680800:06:001:0294, розташованої на території Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області є [PERSON] (а.с.11-12). Із копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.08.2016 встановлено, що 13.08.2016 Ямпільською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті її матері [PERSON] . Спадщина складається з земельної ділянки, площею 2,0976 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525680800:06:001:0294, розташованої на території Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та права власності на майновий пай члена КСП ім.Шевченка, реорганізованого в ТОВ «Буша» с.Буша Ямпільського району Вінницької області, вартістю 1994 гривні (а.с.13-14). Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами встановлено, що до складу будівель та споруд по [ADDRESS] входять: житловий будинок, площею 72,7 кв.м. (літ. А); підвал, площею 38 кв.м. (літ. А1); веранда, площею 27 кв.м. (літ. а); підвал, площею 15 кв.м. (літ. а1); сарай, площею 21,3 кв.м. (літ.Б); ворота та хвіртка, площею 4,4 кв.м. (1) (а.с.15-20). Із довідки №58 від 31.01.2019, виданої КП «Ямпільське БТІ», встановлено, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано.(а.с.21) Із звіту про оцінку майна встановлено, що експертна оціночна (ринкова) вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 66,3 кв.м., розташованого по [ADDRESS] , станом на 14.05.2019 складає 33920 гривень 00 копійок (а.с.22-37). Із довідки вих.№424 від 20.05.2019, виданої виконкомом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що згідно з погосподарською та адресними книгами сільської ради житловий будинок по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] (а.с. 38). Із довідок: №422 від 20.05.2019 та №423 від 20.05.2019, виданих виконкомом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що відповідно до запису у погосподарській книзі за 2011-2015 роки в житловому будинку по [ADDRESS] проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . Будь-які інші особи в зазначеному будинку не зареєстровані та не проживають (а.с.39-40). Із повідомлення державного нотаріуса Томашпільської нотаріальної контори Вінницької області, вих.№104/02-31 від 02.05.2019, встановлено, що позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця (а.с.41). З копії спадкової справи №325/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що [PERSON] зверталась із заявою до Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та частково прийняла спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] . Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна свого померлої матері [PERSON] . [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України вважається спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки звернулася до Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області, за місцем відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини за законом, де 13.08.2016 року на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні справ щодо визнання права власності в порядку спадкування суди мають брати до уваги той факт, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. При вирішенні справ щодо визнання права власності в порядку спадкування суди мають брати до уваги той факт, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину. Згідно із вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач є спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину, та інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, належне померлій майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення позивача від спадкування, судом не встановлені, позивач немає можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, видані на ім`я спадкодавця, інаявна відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Невизнане право позивача на спадщину підлягає судовому захисту шляхом визнання цього права. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1261, 1269 ЦК України.

Outcome: approved