Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що її мати [PERSON] померла [INFO] в м. Макіївка, про що Донецькою Народною Республікою було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] на ім`я мовою оригінала « [PERSON] ». З метою державної реєстрації смерті матері [PERSON] заявниця звернулася до Краснокутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, в зв`язку з чим заявниця [PERSON] звернулася до суду з даною заявою. В судове засідання заявниця не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у її відсутність. Представник зацікавленої особи - Краснокутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області до суду не з`явилася, але надала заяву, в якій прохала розглядати справу за відсутності представника та проти заяви не заперечувала. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз`ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Макіївка, Донецької області, Україна, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Суд сприймає надане заявницею свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , як носій конкретної інформації факту смерті [PERSON] , та суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов`язки заявниці. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Факт, що заявниця [PERSON] являється донькою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті матері. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою її смерті [INFO] та місцем смерті м. Макіївка, Донецька область, Україна. Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. На підставі викладеного, та

Outcome: approved