Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

До суду з позовом звернулася [PERSON] до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про визнання право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на 1/2 частину садового будинку, площею 25,2 кв.м., із них 15,9 кв.м. житлова площа, 9,3 кв.м. підсобна площа, що складається згідно технічного паспорту на садовий будинок з наступних кімнат: 1-1 - житлова кімната площею 6,2 кв.м., 1-2 - житлова кімната площею 9,7 кв.м., V - веранда площею 9,3 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 0,0187 га, кадастровий номер 3223155400:03:002:0051, розташована за адресою: [ADDRESS], яка залишилась після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача - Козинської селищної ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з'явився надіславши заяву про розгляд справи у відсутності представника. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, прийшов до наступного. [INFO] померла - [PERSON] про що в книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 3629 та видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER]. 25 липня 2005 року державним нотаріусом 9-ої Київської державної нотаріальної контори посвідчено заповіт згідно якого [PERSON] заповіла [PERSON] наступне спадкове майно: - належну їй на праві особистої власності ? частину садового будинку [ADDRESS] та частину земельної ділянки площею 0,019 га за цією ж адресою. У передбачений законом шести місячний термін позивач звернулась до Третьої Київської державної нотаріальної контори із заявою щодо прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті [PERSON] До нотаріальної контори було подано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,019 га в садовому товаристві «Ветеран» Козинської селищної ради, виданий на ім'я [PERSON] від 1 квітня 1998 року. Також, було подано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.04.13, згідно якого вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0187 га, кадастровий номер 3223155400:03:002:0051, розташована за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на ? частину будинку, на ім'я [PERSON], розташованого за адресою: [ADDRESS], позивач нотаріусу не надала, так як всі її намагання відшукати його не дали ніяких результатів. Позивачу відомо, що згідно довідки Обухівського БТІ від 14 травня 2009 року ? частина будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], а інша ? частина будинку належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення Обухівської районної ради за № 15 від 23 травня 1983 року. ([PERSON] є матерю [PERSON]). [PERSON] померла у [INFO]. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). Отже [PERSON], згідно статті 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] Тобто [PERSON] проживаючі у вищевказаному будинку фактично прийняла спадщину. Проте, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ? частину садового будинку листом Третьої Київської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, у зв'язку з тим, що у заповіті посвідченому Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою було вказано про заповідання позивачу частини земельної ділянки площею 0,019 га, тому їй також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду. Разом з тим, з довідки Козинської селищної ради від 28 липня 2014 року вбачається, що житловий будинок, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, [ADDRESS], був розташований на земельній ділянці загальною площею 0,038 га, відповідно після поділу вищезазначеного будинку була розділена земельна ділянка на дві частини площами по 0,019 га. Відповідно ? частина даного житлового будинку, розташована на двох земельних ділянках площами по 0,019 га. Громадянка [PERSON] до дня своєї смерті була власницею ? частини вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки площею 0,019 га, яка була виділена для обслуговування її частини будинку. Відповідно в своєму заповіті вона передає в спадок свою частину будинку та земельну ділянку площею 0,019 га, що є частиною від земельної ділянки 0,038 га. Отже, ? житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], розташована на частині земельної ділянки площею 0,019 га від загальної земельної ділянки площею 0,038 га. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України вказує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно заповіту від 25 липня 2005 року, затвердженого Третьою Київською державною нотаріальною конторою, позивач є єдиною спадкоємицею ? частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,019 га. Абзацом 2 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а у відповідності до ст. 10 ч. 3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень.

Outcome: approved