overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона знаходилась у фактичних шлюбних з відповідачем. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надав заяву, якою позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних стосунків відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.2009 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.02.2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], щомісячно, по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, телефонограмою повідомила, що мешкає не в м. Запоріжжі, позов підтримує в просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надав заяву про розгляду справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Шлюб між сторонами зареєстровано 06.02.2010 року, Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після припинення розірвання шлюбу відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.08.2010 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], на теперішній час шлюбні стосунки фактично припинені. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надав заяву, якою позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних стосунків відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.2013 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2016 року до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 058574 від 22.05.2007 року батьками [PERSON], [INFO], в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів\~\~на\~\~одну\~\~дитину\~\~не може бути меншим,\~\~ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів,\~\~які стягуються\~\~з\~\~боржника,\~\~то відповідно до\~\~ч.\~\~3\~\~ст.\~70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження"\~\~він\~\~не\~\~повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 172798 від 09.06.2015 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів\~\~на\~\~одну\~\~дитину\~\~не може бути меншим,\~\~ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів,\~\~які стягуються\~\~з\~\~боржника,\~\~то відповідно до\~\~ч.\~\~3\~\~ст.\~70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження"\~\~він\~\~не\~\~повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про усунення перешкод у користування квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] Свій позов мотивує тим, що [PERSON] був зятем позивачки [PERSON], який разом з донькою [PERSON] і онуком [PERSON] 1999 р.н. зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] є єдиним власником цієї квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 31.07.1998 р. У зв'язку з тим, що [PERSON] не проживає з 2011 р.,звернулась до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наданих суду документів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 31.07.1998 р. зареєстрованого бюро технічної інвентаризації у м. Дніпродзержинську. [PERSON] був зятем позивачки [PERSON], який разом з донькою [PERSON] і онуком [PERSON] 1999 р.н. зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Згідно акту товариства з обмеженою відповідальністю "Толока" від 24.01.2014 р. [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з 2011 року, не проживає. З приводу вчинення йому перешкод у користуванні квартирою не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON],1974 р.н. не проживає за адресою: [ADDRESS], без поважних на те причин понад п'ять років. Суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, уточненим в ході розгляду справи, до [PERSON], вказавши, що з відповідачем має спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час [PERSON] навчається у ДНЗ «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту» на денному відділенні і потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у сумі 400 гривень щомісячно до закінчення [PERSON] навчання. Позивач та відповідач у судове засідання після перерви не з'явились, представник позивача [PERSON] та відповідач направили до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих доказів. Відповідач вказав про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] мешкає разом з позивачкою, що підтверджено довідкою з місця проживання та навчається у ДВНЗ "Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту" на денному відділенні, що підтверджено довідкою № 1437 від 17.10.2013 року. Відповідач [PERSON] займається підприємницькою діяльністю як фізична особа-підприємець, а також має двох непрацездатних батьків та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин справи. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи визнання відповідачем заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] (у позовній заяві вказано [ADDRESS] , однак, зважаючи на зміст мотивувальної частини позовної заяви та додані до неї документи, це є очевидною опискою, фактично йдеться про [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, за адресою якого зареєстрований її син [PERSON] , який там не проживає без поважних причин з 2016\~р. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2010\~р. є власником житла за адресою: [ADDRESS] (а.\~с.\~7 9, 10). Адреса зазначеного житла є зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , який є сином [PERSON] (а.\~с.\~11, 12, 18). Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України та встановлені вище обставини, Суд вважає, що право [PERSON] на користування житлом за адресою: [ADDRESS] (сервітут), виникло на підставі закону як у члена сім`ї власника цього житла [PERSON] . [PERSON] у житлі за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2016\~р., що підтверджується актом від 31.08.2020\~р., складеним Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Радуга-43" (а.\~с.\~12). Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що [PERSON] у у житлі за адресою: [ADDRESS] , відсутній з поважних причин. Частиною другою статті 405 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] як член сім`ї власника житла за адресою: у житлі за адресою: [ADDRESS] , який був відсутній у цьому житлі без поважних причин понад чотири роки, втратив право користування цим житлом. Зважаючи на це, Суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved