Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

В січні 2017 року заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою, в якій заінтересованою особою значиться [PERSON], про розірвання шлюбу. В заяві вказується, що з [PERSON] зареєстрували шлюб 23 травня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №20. В шлюбі дітей немає. За час спільного подружнього життя належної сім'ї не склалося через поведінку заінтересованої особи, який за час їхнього одруження перебуває в місцях позбавлення волі. Саме під час перебування його в місцях позбавлення волі між ними було зареєстровано шлюб, так як заявниця мала надію, що його відношення до сім'ї зміниться, і підтримала його. [PERSON] виявив бажання взяти прізвище «[PERSON]», але у зв'язку з перебуванням у місцях позбавлення волі паспортні дані змінити не зміг на післядошлюбне прізвище. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Термін закінчення відбуття покарання у [PERSON] закінчується 26.06.2018 року і вона вважає, що шлюбні відносини так дальше тривати не можуть. Сім'я фактично розпалась і шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб з [PERSON], який укладений 23 травня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №20. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вказує, що вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Справу просить слухати за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, перебуває в місцях позбавлення волі, а саме в Стрижавській ВК №81, куди направлені копія заяви про розірвання шлюбу. 25 січня 2017 року [PERSON] ознайомився з вимогами про розірвання шлюбу, повідомив, що претензій немає. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 травня 2014 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №20, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі дітей немає. За час спільного подружнього життя належної сім'ї не склалося через поведінку заінтересованої особи, який за час їхнього одруження перебуває в місцях позбавлення волі. Саме під час перебування [PERSON] в місцях позбавлення волі між ними було зареєстровано шлюб, так як заявниця мала надію, що його відношення до сім'ї зміниться, і підтримала його. [PERSON] виявив бажання взяти прізвище «[PERSON]», але у зв'язку з перебуванням у місцях позбавлення волі паспортні дані змінити не зміг на післядошлюбне прізвище. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Термін закінчення відбуття покараннязакінчується 26.06.2018 року і вона вважає, що шлюбні відносини так дальше тривати не можуть. Сім'я фактично розпалась і шлюб носить формальний характер. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам заявниці, а тому заява є обґрунтованою і її слід задовольнити.

Outcome: approved