Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, [PERSON] про зняття арешту. Позов мотивовано тим, що постановою державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] від 08 серпня 2014 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та накладено заборону на його відчуження. Позивач вважає, що на даний час підстав для накладення арешту на належне їй майно та заборони на його відчуження не було та немає. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року стягнуто з [PERSON] (на даний час прізвище [PERSON]) на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 15.07.2007 р. н. у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову, а саме з 12.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач повідомляє, що 04 серпня 2014 року на адресу підприємства ТОВ «Хед Вей», де працює позивач надійшла постанова державного виконавця Замостянського ВДВС [PERSON] від 28.07.2014 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інших доходів позивача в розмірі 50% (включаючи поточні аліменти та погашення заборгованості за вищевказаний період погашення заборгованості). Стягнуті кошти вказано було перерахувати на картковий рахунок [PERSON] . Того ж дня, 04 серпня 2014 року, підприємством ТОВ «Хед Вей» було перераховано кошти в сумі 635 грн. 65 коп., що становить 50% заробітної плати. Постановою державного виконавця Замостянського ВДВС [PERSON] від 08.08.2014р. накладено арешт на все майно належне [PERSON], як зазначено у вказаній постанові, підставою для накладення арешту є те, що позивачем не виконується рішення суду, хоча на той час, підприємством, де працює, позивач 04.08.2014 року було перераховано 50% заробітної плати в рахунок утримання по аліментах відповідно до рішення суду. Тобто, відрахування було здійснено добровільно та підстав для накладення арешту не було. Окрім вказаного перерахування 04.08.2014 року, позивач зазначає, що 15 серпня 2014 року на користь [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по аліментах в повному обсязі нею було перераховано кошти в сумі 479 грн. 05 коп. Позивач зазначає, що стягнення аліментів із заробітної платні здійснювалось та здійснюються регулярно та в обсязі, зазначеному у рішенні суду добровільно, відповідно до заяви, поданої 15 серпня 2014 року до бухгалтерії підприємства, де працює позивач. 30 вересня 2014 року державним виконавцем Остапенко В.В. було знято арешт на майно, накладений 08 серпня 2014 року. 10.09. 2014 року державним виконавцем винесено вимогу про повернення постанови від 28.07.2014 року щодо відрахування аліментів на користь [PERSON] без подальшого виконання. Того ж дня, 10.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення аліментів із заробітної плати та інших видів доходів у відповідності до рішення суду від 17.06.2014 року, при цьому визначено, що станом на 01.08.2014 року переплата за аліментами становила 43 грн. 08 коп. Однак, 10 вересня 2014 року, державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON], не врахувавши факт добровільного відшкодування аліментів, прийняв постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, хоча відшкодування грошових коштів із заробітної плати на користь [PERSON] зі сплати аліментів здійснювались у відповідності до вимог виконавчого листа та вимог постанов державних виконавців без жодних порушень термінів та розмірів відшкодувань, а саме до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним. Факт регулярного та своєчасного виконання Рішення суду підтверджується також довідкою - розрахунком державного виконавця від 24.11.2014 року, відповідно до якого борг по сплаті аліментів відсутній. Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі при ухваленні рішення суду покладається на думку суду, додавши до заяви довідку про відсутність боргу в позивача по сплаті аліментів, з даної довідки вбачається, що позивачем здійснено переплату у розмірі 43,08 грн. ( а. с. 77) [PERSON] по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Постановою державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 10.07.2014р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] (на даний час прізвище [PERSON], відповідно до свідоцтва про шлюб ( а. с .39)) на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 15.07.2007 р. н. у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову, а саме з 12.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. ( а. с. 26) Постановою державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 28.07.2014р. звернено стягнення на заробітну плату позивача та інші доходи позивача в розмірі 50% на виконання вказаного вище виконавчого листа. ( а. с. .8) Постановою державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] від 08.08.2014 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у звязку з невиконанням рішення суду про стягнення аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. ( а. с.11) Постановою державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] від 10.09.2014 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та накладено заборону на його відчуження. ( а. с. а.с.34-а) 30 вересня 2014 року державним виконавцем Остапенко В.В. було звільнено з-під арешту на майно, що належить [PERSON], про що прийнято відповідну постанову.( а.с.36) Суд бере до уваги, що у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON], що підтверджується довідкамирозрахунком заборгованості зі сплати аліментів, що містяться в матеріалах справи. ( а. с. 19-20, 22, 23, 24, 28,30,77-78) [PERSON] встановлено, що із заробітної плати позивача на виконання вказаної вище постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 28.07.2014р. ТОВ «Хед Вей». стягнено частину суми заробітної плати позивача у розмірі визначеному в постанові та перераховано кошти на картковий рахунок [PERSON], що підтверджується звітами про здійснення відрахування та виплати ТОВ «Хед Вей» та платіжним дорученням від 04.08.2014р. №314 ( а. с. 17,25, 37,38, ) Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.5 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" у випадках незавершеног виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі тому суд вважає зняти арешти з майна, накладені відповідно до постанов державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2014р. та від 10 вересня 2014 року, що належить боржнику: [PERSON] та скасувати заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON]. Позивач в заяві про розгляд справи без його участі просив суд судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved