Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

В січні 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що 21 квітня 2015 року між нею, [PERSON], та [PERSON], було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO]. Після народження доньки у подружжя почали погіршуватись відносини, що фактично призвело до припинення спільного проживання з вересня 2015 року, припинення ведення спільного господарства. З вересня 2015 року відповідач мешкає окремо. З жовтня 2015 року відповідач уникає з позивачем зустрічі щодо вирішення питання про надання матеріальної допомоги для виховання їхньої дитини, декілька разів позивач намагалася знайти з відповідачем спільну мову і домовитись про матеріальну допомогу, але це все результатів не принесло. Крім того позивач намагалася пояснити відповідачу і щодо сплати грошових коштів на її утримання, оскільки вона знаходиться у відпустці щодо догляду за дитиною, не має додаткового заробітку, проживає разом з батьками, які також не можуть надавати їй грошову допомогу на утримання дитини. На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким: - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її, [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. На адресу суду надіслала клопотання про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. На адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21 квітня 2015 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області зроблено відповідний запис №09. Під час шлюбу, у позивача та відповідача народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 18 серпня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 32. Подружжя припинило спільне проживання з вересня 2015 року, та з цього часу відповідач мешкає окремо. Дитина - [PERSON] проживає разом з позивачем. Крім цього, позивач знаходиться у відпустці щодо догляду за дитиною, не має додаткового заробітку, проживає разом з батьками, які також не можуть надавати їй грошову допомогу на утримання дитини. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно її не надає та ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Частина 2 ст. 51 Конституції України, передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд має підстави для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 487 гривні 20 копійок.

Outcome: approved