Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на частку земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892262 в порядку спадкування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] \~помер її дід [PERSON] . При житті [PERSON] набув права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892262. 09 вересня 1993 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Однак позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , так як відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР являється спадкоємцем за заповітом, а тому прохає: поновити йому строк звернення до суду та визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892262 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Козіївської сільською\~радою Краснокутського\~району Харківської\~області в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій при розгляді справи покладався на розсуд суду та прохав слухати справи у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, що складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892262, що підтверджується відповіддю Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області від 04.12.2020 №644/115-20, з якої вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] серія РН №892262 по КСП «Козіївське» Козіївської сільської ради знаходиться у Відділі як не витребуваний. За змістом ст. ст.\~1,\~9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство»\~колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п. 2\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання\~\~землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. \~ На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За життя, 09 вересня 1993 року, [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не перебувало і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме на день його смерті і на що він за законом матиме право заповідав своїй онуці [PERSON] , тобто позивачу по справі. На день смерті заповідача заповіт не змінявся та не скасовувався, про що свідчить довідка виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 22.11.2019 року №1806 та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.12.2020 року. Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, що підтверджується відповіддю Харківського обласного державного нотаріального архіву від 11.12.2020 №3755/01-21, з якої вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.12.2020 року, з якої вбачається, що по параметру запиту: [PERSON] , дата смерті: [INFO] інформація відсутня. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] і до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай). У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~\~Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~\~Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. \~ \~ \~ \~Окрім цього, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved