Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на неї , як на дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від спільного подружнього життя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. В даний час сім'я розпалась, за час проживання окремо чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання сина. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до виповнення сину трьох років, не має самостійного заробітку. По цій причині вона не працює, матеріальне становище її скрутне, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , а також аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача до досягнення сином трьох років. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, в якій просила її позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав частково, зазначивши, що він працює інспектором з адміністративної практики відділення ДАІ з обслуговування Березнегуватського та Снігурівського районів УДАІ УМВС України в Миколаївській області, отримує фіксований заробіток і не має інших доходів, окрім того він щодня витрачає кошти на проїзд до місця роботи та з роботи, що за місяць складає 1584 грн. і сплачує комунальні платежі. Був учасником АТО. З цих підстав погодився сплачувати аліменти на користь дружини на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 25% щомісячно від його заробітку, а на утримання дружини лише у розмірі 10% щомісячно від його заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку. Також, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 17.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 17.09.2013 року міським відділом ДРАЦС РС Миколаївського міського управління юстиції . Від спільного шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 24.06.2014 року відділом ДРАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області та який перебуває на утриманні позивачки , що підтверджується довідкою з місця проживання. Позивачка [PERSON] в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що підтверджується довідкою Гадяцького управління соціального захисту населення № 277 від 29.01.2015 року і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в сумі 860 грн., що підтверджується довідкою центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області № 671 від 23.03.2015 року. Відповідач [PERSON] працює інспектором з адміністративної практики відділення ДАІ з обслуговування Березнегуватського та Снігурівського районів УДАІ УМВС України в Миколаївській області , що підтверджується довідкою УДАІ УМВС України в Миколаївській області № 14/10-39 від 03.03.2015 року і його середній заробіток складає 3 322,97 грн., що підтверджується довідкою УДАІ УМВС України в Миколаївській області № 9/ 27 від 03.03.2015 року. Згідно довідки Головного управління МВС України у Луганській області № ВДЗ/987А від 05.12.2014 року , [PERSON] брав участь в АТО у період з 15.08.2014 року по 14.09.2014 року. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Проаналізувавши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивачки в частині про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнення аліментів на її користь як на дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, підлягають до задоволення , так як відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] , працює та є матеріально забезпеченим. Його середній заробіток становить 3 322, 97 грн., що підтверджується довідкою з його місця роботи. Інших утриманців не має. Тоді як позивачка [PERSON] в даний час не працює, знаходиться у декретній відпустці та доглядає малолітню дитину , інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною в сумі 860 грн. позивачка не має, що свідчить , що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Тому, визначаючи розмір аліментів , що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини та дружини , що перебуває у декретній відпустці, суд, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб малолітньої дитини та дружини, можливостей відповідача, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved