Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року ці особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 домоволодіння. При житті все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з вищевказаного домоволодіння. При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Також позивачу з метою реалізації права на спадкування відносно земельної частки (паю) необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вони проживали разом без спільної реєстрації місця проживання. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д» і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник надав суду клопотання у якому просить розглянути справу за відсутності позивача та за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити. У разі неявки у судове засіданні відповідачів, не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та ухвалити заочне рішення по справі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д» і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 сарая літ.«Б», 1/2 сарая літ.«В», 1/2 сарая літ.«Г», 1/2 сарая літ.«Д» і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] . Заповіт був складений 24.04.1987року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Буденецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 3. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить довідка виконкому Буденецької сільської ради від 18.03.2020 року № 127. [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК Української РСР, оскільки залишилась проживати у вказаному домоволодінні, обробляла присадибну земельну ділянку. Таким чином, [PERSON] набула право на все домоволодіння, зокрема, 1/2 як її частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/2 як спадщина за заповітом після смерті [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д» і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 11.03.2019 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Буденецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 15. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, а тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. З акта обстеження №42 від 12.03.2020року вбачається, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] , яка померла [INFO] на час її смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved