Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Директор Перечинської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради звернувся в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що Перечинській загальноосвітній школі-інтернат виховується, проживає та знаходиться на повному державному утриманні дитина, яка позбавлена батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] 27 жовтня 2016 року на підставі направлення (путівки) на влаштування дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] влаштована до школи-інтернату. Остання перебуває на первинному обліку в службі в справах дітей Мукачівського міськвиконкому, як дитина, позбавлена батьківського піклування, відповідно до повідомлення №242-сн від 10 березня 2016 року. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] , який являється батьком [PERSON] , не позбавлений судом батьківських прав відносно останньої, однак згідно вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2016 року засуджений до дев`яти років позбавлення волі. Разом з цим, позивачу не відомо місце відбування покарання [PERSON] , а також відсутні відомості щодо номеру і серії паспорта такого. Оскільки питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини [PERSON] не вирішено, та діючи в інтересах дитини, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на користь Перечинської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року вирішено по справі провести спрощене позовне провадження. Відповідач [PERSON] у встановлений строк не надав відзив, а тому судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , повторно виданим 10 травня 2017 року Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Також встановлено, що мати дитини, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 15 серпня 2018 року Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Крім цього встановлено, що батько дитини, [PERSON] , вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2016 року, засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі строком на дев`ять років, при цьому з 08 березня 2016 року перебував під вартою. Разом з цим встановлено, що відповідно до витягу з рішення №52 від 22 березня 2016 року «Про зняття та надання дітям статусу», неповнолітній [PERSON] , [INFO] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та було влаштовано під опіку бабусі, [PERSON] . Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зарахована на виховання, проживання та знаходиться на повному державному утриманні в Перечинській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради з 27 жовтня 2016 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №01-30/148 від 06 лютого 2019 року, виданою директором Перечинської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради. Так, згідно ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова), якщо дитина постійно проживає в державному чи комунальному закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред`явити до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна та піклувальника згідно зі ст. 245 СК. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.8 Закону України " Про охорону дитинства " від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.12 даного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Оскільки малолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку цю допомогу не надає, то є підстави для стягнення з відповідача в судовому порядку аліментів. Таким чином, для забезпечення неповнолітній [PERSON] отримання коштів, необхідних для її життєдіяльності, повної охорони її інтересів, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Перечинської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради, аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням того, що згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, та того, що позовна заява подана 20 лютого 2019 року, тому суд вважає, що саме з цього часу повинно бути присуджено стягнення аліментів з відповідача на дитину. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Відповідно до п.14 ст.3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду даного позову. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з 01.01.2019 року за позовну заяву майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн.). Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: approved