Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги, з урахуванням уточненої заяви, тим, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Батьками [PERSON] (його батька) є [PERSON] та [PERSON] (його баба). [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] народилась [INFO] у м. Мстиславль Могилівської області Білоруської ССР, її батьками є - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла вдома за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 1996 року кв. [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] , квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», свідоцтво видано згідно із розпорядженням (наказом) від 26 грудня 1996 року, № 6/1964-96 виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів. Під час складання актового запису про смерть [PERSON] було допущено помилку у даті смерті померлої, в актовому записі про смерть [PERSON] датою смерті зазначено [INFO] , у зв`язку з чим він звернувся з заявою про зміну в актовому записі дати смерті померлої з « [INFO] » на « [INFO] » до Новокадацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де йому було відмовлено. Підставою відмови органу РАЦС у внесені змін до дати смерті в актовий запис є не можливість ідентифікувати особу зазначену в актовому записі та журналі, як одну і ту ж особу, у зв`язку з встановленими розбіжностями в даті народження [PERSON] , оскільки в актовому записі про її смерть « [INFO] » та в журналі реєстрації свідоцтв про смерть КНП «Міська клінічна лікарня № 4». Також Висновком зазначено, що в актовому записі про смерть його баби дата смерті померлої зазначена [INFO] , яка є пізнішою за дату складання актового запису про смерть [INFO] . Датою ж народження померлої в актовому записі зазначено вірно, а саме [INFO] . При цьому у свідоцтві про смерть виданому ВРАЦС дата смерті [PERSON] зазначена вірно, а саме [INFO]. Встановлення факту неправильності в актовому записі про смерть [PERSON] має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення допомоги на поховання та прийняття спадщини після її смерті, у зв`язку із чим він вимушений звернутися до суду та просити встановити факт неправильності в актовому записі № 6465 від 17 серпня 2001 року, складеному Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції про смерть громадянки України [PERSON] , в частині запису в графі «дата смерті» померлої особи « [INFO] » замість вірної дати « [INFO] » та внести зміни до актового запису № 6465 від 17 серпня 2001 року, складеному Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції про смерть громадянки України [PERSON] , а саме, в графі «дата смерті» зазначити « [INFO] ». Представник заявника надав до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без участі заявника та його представника за наявними у справі доказами, уточнену заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за відсутності представника відділу. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розгляд вказаної справи проводиться з дотриманням ст. 315 ЦПК України. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2020 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 21 грудня 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було витребувано у приватного нотаріуса ДМНО Міхеєвої Т.М. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2021 року було витребувано у Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію актового запису про смерть № 6465 від 17 серпня 2001 року [PERSON] , а також витребувано у КНП «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР належним чином завірені копії наступних документів, а саме: довідки (свідоцтва) про смерть № 163 [PERSON] , запису із журналу реєстрацій свідоцтв про смерть КНП «Міська клінічна лікарня №4» ДМР про смерть [PERSON] 04 лютого 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було витребувано у Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином засвідчені копії документів, які сформовані на підставі заяви [PERSON] про внесення змін до актового запису цивільного стану про смерть [PERSON] за № 6465 від 17 серпня 2001 року, на яку надано висновок від 22 травня 2020 року, а також копію самої заяви [PERSON] . Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом ЗАЦС Дніпропетровська, про що зроблено відповідний запис № 4305 (а. с. 100). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2260 (а. с. 104). Також судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 січня 1951 року, про що зроблено відповідний запис № 456 (а. с. 108). [PERSON] , народилася [INFO] у с. Пауково Мстиславського району Могилівської області Білоруської ССР, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , про що зроблено відповідний запис № 343 (а. с. 12). Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 6465 (а. с. 93). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] народилася [INFO] у Республіці Білорусь, Могилевської області, Метиславського району, с. Пауково та проживала за адресою: [ADDRESS] (а. с. 74-75). Також судом встановлено, що на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 1996 року (а.с.18-19). На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська на адресу суду було надіслано копію справи про внесення змін до актового запису цивільного стану № 255/14.7-95 від 22.11.2019 року за заявою [PERSON] , з якої вбачається, що відповідно до копії запису акта про смерть № 6465 від 17 серпня 2001 року містить відомості, що [PERSON] , народилася [INFO] у с. Пауково Мстиславського району Могилівської області Білоруської ССР та померла [INFO] (а. с. 96). Таким чином під час складання актового запису про смерть [PERSON] було допущено помилку у даті смерті померлої, а саме в актовому записі про смерть [PERSON] датою смерті зазначено [INFO] , замість [INFO], у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до Новокадацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про зміну в актовому записі дати смерті померлої з « [INFO] » на « [INFO] » (а. с. 91). Однак, відповідно до висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 22 травня 2020 року [PERSON] було відмовлено у внесенні змін до актового запису про смерть № 6465 від 17.08.2001 року, складеного відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції, а саме змінити дату смерті померлої з [INFO] на [INFO] на підставі відсутності достатніх підстав, та зазначено, що у зв`язку з встановленими розбіжностями в даті народження померлої [PERSON] в актовому записі про її смерть - « [INFO] » та в журналі реєстрації свідоцтв про смерть Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 4» (згідно листа-відповіді закладу охорони здоров`я від 12.12.2019 року № 1805 - «15 жовтня 1922 року»), відсутні підстави ідентифікувати особу зазначену в актовому записі та журналі як одну і ту ж особу (а. с. 114-115). Так, у листі КНП «Міська клінічна лікарня № 4» № 1805 від 12 грудня 2019 року зазначено, що згідно із записом в журналі реєстрації свідоцтв про смерть [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] , померла вдома [INFO] про, що була видана довідка (свідоцтво) про смерть № 163 (а. с. 99). Також відповідно до листа КНП «Міська клінічна лікарня № 4» № 430 від 16 березня 2021 року, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 123). Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, внесення до актових записів цивільного стану змін, їх поновлення і анулювання та засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01 липня 2010 року (далі - Закон № 2398-VІ) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року (далі - Правила). Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Розділом II Правил визначено порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із п. 2.1 Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред`явленні паспорта або паспортного документа. Відповідно до п. 2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як визначає п. 2.14 Правил, підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є: рішення суду про усиновлення (удочеріння), про позбавлення або поновлення батьківських прав, про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, поновлення шлюбу після його розірвання у випадку, передбаченому статтею 118 Сімейного кодексу України, анулювання актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану, визнання розірвання шлюбу фіктивним. Правила визначають (п. 2.16), що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п.2.16.7 Правил). Пленум Верховного Суду України в постанові N 12 від 07.07.95 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в пункті 2 роз`яснює, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського стану або коли з цього приводу є спір між заінтересованими особами (між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки у них, у зв`язку з цим, виникнуть певні обов`язки). Виходячи з того, що рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести (п.11 Постанови). Відповідно Наказу від 12.01.2011 року №96/5 Міністерства юстиції України "Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання" п. 2.13, 2.13.1 де вказано, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Проаналізувавши відомості, відображені у вказаних вище документах, які логічно та послідовно доповнюють одне одного, не суперечачи по своїй суті та змісту, суд вважає доведеними обставини, викладені у заяві про встановлення факту неправильності актового запису та внесення відповідних змін до актового запису про смерть. Суд не вбачає суперечностей у наданих заявником документах та обставини, які можуть ставити під сумнів той факт, який просить встановити заявник, матеріали справи також не містять. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки є необхідним для оформлення допомоги на поховання та прийняття спадщини. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звернено увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, зокрема, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. З огляду на зазначене вбачається, що обставини, викладені у заяві знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та задовольняє її у повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved