Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В позовній заяві позивачка просила суд ухвалити рішення, яким поділити її з відповідачем по 1/2 частині житлового будинку, та 1/2 частин земельних ділянок, що розташовані в [ADDRESS]. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Обґрунтування позовних вимог позивачка виклала в позовній заяві (а.с.2-3). Позивачка [PERSON], в судове засідання не прибула, подала суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності та уточнила позовні вимоги, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на частину будинку згідно ІІ варіанту будівельно-технічної експертизи для першого співвласника. Земельну ділянку поділити згідно варіанту поділу ІІ-1, виділивши їй частину земельної ділянки для 1 співвласника. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув, подав суду заяву з якої видно, що він просить розгляд справи проводити без його присутності, просив провести розподіл майна згідно І варіанту. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що за час спільного проживання в шлюбі, сторони збудували незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], вартість будинковолодіння становить 200674,00 (двісті тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні. А також за час спільного проживання ними придбано дві земельні ділянки, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0744 га, кадастровий номер [NUMBER], в [ADDRESS] як умовно вільної від забудови, становить: 40682 (сорок тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні. Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,072 га, кадастровий номер [NUMBER], в [ADDRESS], становить: 39370,00 (тридцять дев'ять тисяч триста сімдесят) гривень. Відповідно до висновку БТЕ запропоновано три варіанти розподілу будинковолодіння на дві частини, та запропоновано поділ земельних ділянок відповідно. Позивачка просить присудити їй частину незавершеного будівництвом житлового будинку для першого співвласника визначену ІІ варіантом експертизи, а відповідач просив провести розподіл згідно І варіанту. За змістом ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до статті 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи із змісту частин 1, 2 ст. 331 ЦК України, ч. 1 ст. 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз'яснено, що право власності на жилий будинок виникає лише з моменту прийняття його в експлуатацію та державної реєстрації. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, ураховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, та технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін спірний будинок є об'єктом незавершеного будівництва, його в експлуатацію не введено та на нього відсутнє свідоцтво про право власності. Отже, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає, тому в судовому порядку у даному випаду може бути визнано лише право власності на об'єкт незавершеного будівництва. Аналізуючи представлені сторонами докази, які наведені вище, суд вважає за можливе і необхідне провести реальний розподіл спірного домоволодіння згідно ІІ варіанту запропонованого експертизою, з врахуванням різниці вартості частки та ідеальною часткою. Поділ земельної ділянки площею 0,0744 га, кадастровий номер [NUMBER] провести згідно ІІ-1 варіанту, оскільки такий варіант передбачає виділ сторонам відокремленої частини будинку з самостійним виходом та відповідною земельною ділянкою для обслуговування будинку, що не порушує прав та інтересів інших осіб, тому є найбільш оптимальний і підлягає застосуванню. Земельну ділянку площею 0,072 га, кадастровий номер [NUMBER] слід розділити між сторонами згідно І варіанту, виділивши позивачці частину земельної ділянки, яка є суміжною з земельною ділянко на якій розташована частина присудженого їй будинку. Судом встановлено, при подачі позову, позивачкою було оплачено 243 гривні 60 копійок судового збору, а вартість майна яке їй присуджено становить 150179 гривень, тобто на позивачку необхідно покласти сплату судового збору в розмірі 1258.20 гривень (1501.79-243.60). З відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до вартості присудженого йому майна в розмірі 1305.5 гривень. На підставі ст.ст.331, 355, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України, ст.89 ЗК України,

Outcome: approved