Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до ДП «Технологічне бюро електроапаратури» про стягнення з останнього заборгованості з оплати послуг у розмірі 31200 грн. 00 коп., інфляційні нарахування у розмірі 5554 грн. 78 коп., проценти у розмірі 1659 грн. 00 коп. та судові витрати, вказуючи, що 28.12.2015 між ним та ДП «Технологічне бюро електроапаратури» укладено договір №118 про надання юридичних послуг, відповідно до якого замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) зобовязується надати юридичні послуги в період з 01.01.2016 до 31.12.2016. Згідно п.3.1 договору загальна вартість робіт складає 31200 грн., які замовник (відповідач) повинен сплатити не пізніше 31.12.2016. 30.12.2016 між сторонами підписаний акт прийому-передачі виконаних робіт за вказаним договором, відповідно до якого виконавець (позивач) надав, а замовник (відповідач) прийняв виконану роботу, претензій щодо виконаної роботи на заявлено. Всупереч п.3.1 Договору замовник (відповідач) договір не виконав та не здійснив плату у розмірі та у строк, встановлені договором. Тому позивач був змушений звернутись до суду для захисту своїх порушених майнових прав. Ухвалою суду від 22.10.2018 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 20.11.2018 підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд по суті. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.12.2015 між [PERSON] та директором ДП Спеціального проектно-конструкторського і технологічного бюро електроапаратури науково-виробничого обєднання «Електроапарат» в м.Харкові [PERSON] укладено договір №118 про надання платних юридичних послуг, відповідно до якого Замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) зобовязується надати юридичні послуги в період з 01.01.2016 до 31.12.2016. ДП Спеціального проектно-конструкторського і технологічного бюро електроапаратури науково-виробничого обєднання «Електроапарат» в м.Харкові згідно наказів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.10.2015 №1231, 04.10.2016 №1679 перейменовано в ДП "Технологічне бюро електроапаратури", яке є правонаступником майнових прав та обовязків ДП Спеціального проектно-конструкторського і технологічного бюро електроапаратури науково-виробничого обєднання «Електроапарат» в м.Харкові (а.с.10,11) Згідно з п.3 вказаного Договору загальна вартість робіт складає 31200 грн. 00 коп., за виконані роботи замовник проводить оплату щомісячно, але не пізніше 31.12.2016 (а.с.4). Результати проведених робіт оформлюються двостороннім актом прийому-передачі робіт (п.п.2.2 п. 2 Договору №118). Відповідно до [PERSON] від 30.12.2016 прийому-передачі робіт по договору про платні роботи (послуги) №118 від 28.12.2015, виконавець (позивач) надав, а замовник (відповідач) прийняв виконану роботу (а.с.5) Згідно вказаного акту, договірна сума за роботу складає 31200 грн. 00 коп., сума авансу вказана 0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зобовязаннями згідно ст. 509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України) Положеннями ст. 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є обовязковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В ч.1 ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк виконання зобовязання відповідачем, згідно п.3.2 Договору, встановлений до 31.12.2016. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до акту від 30.12.2016\~прийому-передачі\~робіт по\~договору про\~платні роботи\~(послуги)\~№118\~від 28.12.2015,\~сума авансу\~за виконані\~роботи вказано\~ «0» грн. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу позивача, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Якщо в договорі не зазначено розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобовязання настає на підставі вимог ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку в матеріалах справи, позивач просить стягнути з відповідача наступні кошти за порушення невиконаного зобовязання за період виникнення заборгованості з 01.01.2017 по 10.10.2018, а саме за 647 днів прострочення: 3% річних у сумі - 1659 грн. 00 коп., інфляційні нарахування 5554 грн. 78 коп. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Відповідачем не надано суду доказів щодо виконання грошових зобовязань за договором або щодо одностороннього дострокового розірвання вказаного договору. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, за якими позивач надав юридичні послуги за договором №118 від 28.12.2015, акт приймання-передачі\~наданих послуг\~між сторонами\~підписано, проте відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором щодо оплати виконаних робіт у встановлений договором строк не виконав. Сумніву в проведеному позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат в суду не виникло. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу з оплати юридичних послуг, суми 3 % річних та інфляційних втрат за період прострочення невиконання грошового зобовязання за договором №118 від 28.12.2015 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача підлягає стягненню вказаний судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved