Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб, посилаючись на те, що на даний момент вона ще не досягла повноліття. У 2016 році вона познайомилась з [PERSON], між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного та мають намір зареєструвати шлюб. Реєстрація цього шлюбу відповідає їхнім інтересам, на даний час вона вагітна терміном 35 тижнів. Разом з тим, вони не можуть зареєструвати шлюб, оскільки вона не досягла шлюбного віку для жінок, визнання права на укладення шлюбу для заявниці є необхідним і відповідає її інтересам, тому просить суд надати їй право на шлюб. Сторони у судове засідання не з'явилися, однак, надали суду заяви, згідно яких просили слухати справу у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню як така, що знайшла своє повне підтвердження, з наступних підстав. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Згідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER], який виданий 16.02.2016 Радомишльським РС УДМС України в Житомирській області, [PERSON] народилася [INFO] року, тобто на момент розгляду справи має повні сімнадцять років (а.с.4). Згідно довідки районної поліклініки м. Радомишля від 10.10.2017 року № 88, [PERSON] вагітна 30 тижнів (а.с. 10). Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, врахувавши те, що заявниця на час розгляду справи вагітна, її батьки на шлюб згодні, тому заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved