Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON], заінтересовані особи: [PERSON] та Департамент міського господарства Одеської міської ради в яій просила встановити наявність помилки допущеної у Свідоцтві про право власності на житло від 02.11.2000 р., номер в реєстраційній книзі 9-4582, а саме, помилковість адреси: [ADDRESS] та правильність адреси: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 02 листопада 2000 року у відповідності до розпорядження органу приватизації - УЖКГ виконкому Одеської міської ради за №145412 заявниці було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 55, 8 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Нікітіна, 7 а, кв. 4. Заявниця постійно проживає в вищевказаній квартирі. 12 жовтня 2017 року отримавши виписку з особового рахунку №8040007004 та довідки від 12.10.2017 р. № 1236 виданої дільницею V д КП «ЖКС «Пересипський», заявницею було встановлено розбіжність в адресі квартири, а саме, фактична адреса квартири ([ADDRESS]) власником якої являються заявниця та члени її сімї не відповідає адресі зазначеній в Свідоцтві про право власності на житло (м. Одеса, вул. Нікітіна, 7 а, кв. 4). Вказана невідповідність позбавляє заявницю та членів її сім'ї здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру в порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ. Крім того, 01 квітня 2001 р. помер, [PERSON]. Дана розбіжність в адресі, робить неможливим успадкування відповідної частки квартири, яка належала [PERSON] Від представника заявника надійшла заява в якій заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх. Заінтересовані особи у судове засідання не явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися. Від [PERSON] надійшла заява в якій, просила розгляд справи провести за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2000 року у відповідності до розпорядження органу приватизації - УЖКГ виконкому Одеської міської ради за №145412 заявниці було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме на 2-х кімнатну квартиру загальною площею 55, 8 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Нікітіна, 7 а, кв. 4 (а.с.7, 6). Зазначене Свідоцтво 02.11.2000 р. зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 9-4582. Квартира, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Нікітіна, 7 а, кв. 4 в рівних частках належить: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтво про право власності на житло від 02.11.2000 року. 06 листопада 2000 року інженером КП «Міське агентство з приватизації житла» складено технічний паспорт на приватизовану квартиру № 4 у будинку № 7 а по вул. Нікітіна, в місті Одесі (а.с.8-9). Згідно виготовленого технічного паспорту, технічна характеристика квартира визначена, як квартира посімейного заселення розташована на 1-му поверсі II поверхового будинку та складається з: 2-х кімнат житловою площею 42,0 кв. м., у тому числі: 1-а кімната 22,2 кв.м., 2-а кімнат 19.8кв.м.. кухні площею 9,6 кв.м., коридору 4,2 кв.м. Загальна площа квартири 55.8 кв.м. Висота приміщень - 3,12 м. Фактичні обміри відбувались за адресою: м. Одеса, вул. Нікітіна. 7. кв. 4, однак, титульний лист технічного паспорту в адресі містить літеру «А», як помилково зазначено у правовстановлюючому документі на квартиру. Заявниця постійно проживає в вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою виданою начальником дільниці № 4 КП «ЖКС «Пересипський» (а.с.17,18). Всі виконавчі документи, щодо газифікації квартири виготовлялись за фактичною адресою: [ADDRESS], що підтверджується робочим проектом ПП «ПОБУТГАЗ» та технічними умовами ВАТ «Одесагаз» (а.с.10-11, 12-13). 12 жовтня 2017 року отримавши виписку з особового рахунку №8040007004 та довідки (виписки із домової книги про склад сім'ї та прописці) від 12.10.2017 р. № 1236 виданої дільницею V д КП «ЖКС «Пересипський», заявницею було встановлено розбіжність в адресі квартири, а саме, фактична адреса квартири ([ADDRESS]) власником якої являються заявниця та члени її сімї не відповідає адресі зазначеній в Свідоцтві про право власності на житло (м. Одеса, вул. Нікітіна, 7 а, кв. 4). Вказана невідповідність позбавляє заявницю та членів її сім'ї здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру в порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ. 01 квітня 2001 р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Відділом реєстрації актів громадянського Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси зроблено запис за № 2977 (а.с.16). Крім того, дана розбіжність в адресі, робить неможливим успадкування відповідної частки квартири, яка належала [PERSON] Заявницею було направлено інформаційні запити з метою з'ясування причини невідповідності вказаної адреси наявним документам до КП ЖКС «ПЕРЕСИПСЬКИЙ» та Суворовської районної адміністрації ЗМР. У відповідь на зазначені запити були отримані листи за вих. № 684/вх. від 27.11.2017 р. та вих. №Б-2716 від 30.11.2017 р. Зі змісту отриманих листів вбачається «Що згідно з розпорядження міського голови від 28.01.2003р. №97-01 р «Про передачу майна у повне господарське відання комунальним підприємствам» КП «ДЄЗ «Пересипське» відповідно КП «ЖКС «Пересипський», був прийнятий у повне господарське відання будинок № 7 по вул. Нікітіна (без літери «А»). Таким чином, станом на 28.01.2003 р. адреса: м. Одеса, вул. Нікітіна, 7 є дійсною, а помилка в заповнені документів на приватизацію виникла, у зв'язку з тим, що в паспортній картотеці ЖЄО Ленінського району (форма А та форма Б, а також в паспорті [PERSON]О.) була зазначена адреса: вул. Нікітіна, 7а». 15.12.2017р. заявницею до Департаменту міського господарства Одеської міської ради та Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» були направлені відповідні заяви. У відповідь на зазначені заяви були отримані листи за вих №К-3293 від 22.12.2017 р. та вих. № 1153-Б/01-07 від 19.01.2018 р., у відповідності до яких мені рекомендовано звернутись до органів судової влади (а.с.27,29). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6 розділу IV ЦПК України. Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено. що під час виготовлення розпорядження органу приватизації - УЖКГ виконкому Одеської міської ради за №145412 та Свідоцтва про право власності на житло від 02.11.2000 р., яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 9-4582 було допущено арифметичну помилку, а саме: вказано замість вірної адреси: «[ADDRESS]» вказана «м. Одеса, вул. Нікітіна, 7 а, кв. 4». Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: approved