Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що він у період з 10 січня 1990 року по 01 лютого 1991 року перебував у трудових відносинах із «Тернопільським обласним виробничо-торговим об'єднанням громадського харчування» («Тернопольское областное производственно-торговое обьединения общественого питания»). В обґрунтування вимог заявник вказує, що на даний час йому виповнилося 60 років і відповідно до чинного законодавства він має право на пенсію за віком. Однак, звернувшись у відповідний підрозділ Пенсійного фонду України для оформлення пенсії, йому було в усній формі роз'яснено, ще періоди роботи з 10 січня 1990 року по 01 лютого 1991 року не було враховано до страхового стажу, оскільки з трудової книжки не можливо встановити номера, дати наказів про прийом та звільнення з роботи. Посилаючись на наведене та те, що встановлення даного факту необхідно йому для призначення пенсії в органах пенсійного фонду, просив задовольнити заяву. 16 січня 2019 року від представника Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України надійшли письмові пояснення. Вважає, що факт перебування заявника в трудових правовідносинах в «Тернопольское областное производственно-торговое обьединения общественого питания» пов'язане з наступним вирішенням спору про право на пенсію. Посилаючись на наведене, просить залишити заяву без розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник - адвокат Недокус В.І. заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Черемшук У.М. просила залишити заяву без розгляду, у зв'язку з наявністю спору про право. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області. Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] від 26 серпня 1975 року вона належить [PERSON] Крім цього, із вказаної трудової книжки (запис за №24) вбачається, що 10 січня 1990 року [PERSON] було прийнято техніком-механіком по обслуговуванню станків і електричного обладнання підприємства «Одісей» Тернопільського обласного виробнично-торгового об'єднання громадського харчування (наказ №7 від 10 січня 1990 року). 01 лютого 1991 року [PERSON] звільнений із займаної посади за власним бажанням, згідно наказу №1-к від 01 лютого 1991 року, що підтверджується відповідним записом за №25 у трудовій книжці позивача. Як слідує з листа Державного архіву Тернопільської області за №С-8/04-11 від 29 січня 2019 року, документи з особового складу Тернопільського обласного виробнично-торгового об'єднання громадського харчування на збереження в держархів не надходило. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт перебування [PERSON] у період з 10 січня 1990 року по 01 лютого 1991 року у трудових відносинах із «Тернопільським обласним виробничо-торговим об'єднанням громадського харчування», оскільки вони також працювали на зазначеному підприємстві та даний факт їм достовірно відомий. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні по справі докази, вважає, що вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту , зокрема факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлено, що згідно записів за №24 та за №25 у трудовій книжці серії [NUMBER] від 26 серпня 1975 року, яка належить [PERSON], останній у період з 10 січня 1990 року по 01 лютого 1991 року перебував у трудових відносинах з Тернопільським обласним виробнично-торговим об'єднанням громадського харчування. Таким чином, в судовому засіданні доведено та в суду не виникає сумнівів у достовірності факту перебування [PERSON] у період з 10 січня 1990 року по 01 лютого 1991 року в трудових відносинах із «Тернопільським обласним виробничо-торговим об'єднанням громадського харчування», а необхідність його встановлення зумовлена реалізації його права на пенсію. Відтак, з метою недопущення порушення прав заявника на призначення пенсії, реалізація яких залежить виключно від доведеності факту перебування [PERSON] у трудових відносинах із «Тернопільським обласним виробничо-торговим об'єднанням громадського харчування» у період з 10 січня 1990 року по 01 лютого 1991 року, суд приходить до переконання про необхідність встановлення даного факту судом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що в судовому засіданні доведено факт перебування [PERSON] у період з 10 січня 1990 року по 01 лютого 1991 року в трудових відносинах із «Тернопільським обласним виробничо-торговим об'єднанням громадського харчування». Суд не приймає до уваги доводи УПФ про те, що встановлення даного факту пов'язане з наступним вирішенням спору про право як безпідставні та необґрунтовані, оскільки ні із заяви [PERSON], ні із пояснень УПФ, що є в матеріалах справи, не вбачається в чому саме полягає такий спір. Більше того, в судовому засіданні представником УПФ не доведено, що реалізація заявником права на пенсію залежить від інших обставин, ніж від встановлення факту перебування у трудових відносинах у вказаний період.

Outcome: approved