Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Тростянецького районного суду по справі №2-444 2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.07.2010 року. Вважає, що кошти які на даний час вона отримує, є недостатніми для матеріального утримання дитини. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги дитині не надає. На момент винесення рішення відповідач ніде не працював, проте в даний час він офіційно працює на філії птахо комплекс ТОВ «Вінницька птахофабрика» на ремонтно-будівельній дільниці та має стабільний дохід. Тому, просила суд збільшити розмір стягуваних аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] на ? частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та витрати на правову допомогу у розмірі 350,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с. 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечив (а.с.43). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.08.2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 450,00 грн. щомісячно до її повноліття (а.с.7). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 883 від 23.09.2016 року разом із позивачем проживає її дочка, [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.8). Згідно довідки №0221/1856 від 01.11.2016 року, виданої Тростянецьким РЦЗ, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 03.10.2016 року по даний час (а.с. 40). Згідно довідки про доходи №558 від 28.10.2016 року, виданої [PERSON], загальна сума доходу з квітня 2016 року по вересень 2016 року становить 27318 грн. 96 коп. (нарахована сума). З 25.01.2016 року він працює на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків в Філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика»(а.с. 41). Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 80 ч. 3, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та у інших випадках передбачених цим Кодексам. Згідно ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дочкою повноліття. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав. Не заперечив щодо збільшення розміру стягуваних аліментів, вказавши, що спроможний сплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивач. Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров'я однієї зі сторін тощо. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Як встановлено, на підставі рішення Тростянецького районного суду від 10.08.2010 року аліменти із відповідача стягувалися в твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] в даний час працює, має постійне місце роботи, окрім того ним повністю визнано позовні вимоги позивача в даному позові, що не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, виходячи з встановлених обставин справи, та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, враховуючи, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 10.08.2010 року, із твердої грошової суми 450 гривень на частку 1/4 від заробітку (доходу) батька дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист №2-444/2010, виданий на підставі рішення Тростянецького районного суду від 10.08.2010 року підлягає відкликанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень та на користь позивача 350,00 грн. судових витрат за надання правової допомоги адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: approved