Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 29 березня 2017 року Острозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненської області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO] Вказує, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї постійно виникають суперечки та сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Зазначила, що подружні відносини між ними припинені з січня 2018 року, подальшого сенсу підтримувати їх немає потреби. Вказала, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Зазначила, що спір щодо місця проживання дитини між ними відсутній. Просила шлюб розірвати. Позивач в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги до свого довірителя про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення. Вказав, що примирення між сторонами є неможливим та просить заходи щодо примирення не вживати. При цьому зазначив, що на даний час сім'я існує формально, протягом шести місяців сторони проживають окремо, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов'язків не мають, подружні відносини не підтримують, тому шлюб між ними існує формально. У сторін відсутній спір щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 29.03.2017 року Острозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 32, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]". (а.с.7). Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я фактично розпалася, сторони разом не проживають, взаємних прав та обов'язків не мають, спільного побуту, бюджету, не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку із чим, визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із квитанції №0.0.1032551889.1 від 11.05.2018р., банк платника ПАТ «ПриватБанк», [PERSON] сплаченого на рахунок ГУ ДКСУ у Рівненській області, розрахунковий рахунок № 31214206700005, МФО 833017, ЄДРПОУ 38043501 судовий збір у розмірі 704,80 грн., а відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 352,40 грн. судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved