Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Адвокат Братівник І.В. в інтересах позивача [PERSON] звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований у реєстрі за №116227, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» грошових коштів у сумі 32 800,00 гривень, а також стягнення витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 800,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у кінці лютого 2021 року [PERSON] отримав від приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Клименка Р.В. постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2021 року, із якої дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження № 64268054; підстава відкриття ВП: виконавчий напис № 116227 від 29.12.2020, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості у розмірі 33 600,00 грн. Із метою отримання повної інформації про підстави відкриття виконавчого провадження, були направлені адвокатські запити до приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Клименка Р.В. та до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Із отриманих документів встановлено, що підставою вчинення виконавчого напису нотаріуса став Договір № 2225096 про надання споживчого кредиту від 01.04.2020, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] в електронній формі (з використанням електронного цифрового підпису). Згідно вказаного кредитного договору, [PERSON] надано кредит у розмірі 10 000,00 грн., з терміном повернення до 01.05.2020 року, орієнтована річна процентна ставка знижена - 208,62% річних, стандартна - 695,40% річних (п.1.7 Кредитного договору); кошти надавалися у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки (п.2.1. Кредитного договору). Однак, позивач заперечує факт отримання кредиту у ТОВ «Авентус Україна», укладення кредитного договору в електронній формі, а також, заперечує застосування щодо нього примусового стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.Також вказав, що згідно спірного виконавчого напису, нотаріус під час його вчинення діяв на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172 в діючій редакції, на підставі постанови КМ України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». При цьому, не було враховано, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, постанову КМ України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин визнано незаконною та нечинною. Тому, позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений 29 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований у реєстрі за №116227, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» грошових коштів у сумі 32 800,00 гривень, а також стягнення витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 800,00 грн.. є таким, що не підлягає до виконання, оскільки вчинений на підставі норм, які втратили юридичну силу. Крім цього зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак, такі документи не були представлені нотаріусу. Єдиним документом, який містив інформацію про поточну суму заборгованості була власноручно підготовлена відповідачем виписка по особовому рахунку, яка не є первинним документом, не містить жодної інформації ні про факт отримання позивачем кредиту, ні про факт наявності в останнього заборгованості. Оскільки, ТОВ «Авентус Україна», шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса від 29.12.2020, порушив права та законні інтереси [PERSON] , останній змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що вся процедура укладення з Товариством договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах споживчого кредиту, відбувається відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про електронну комерцію», а також відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі - Правила) та проходить в онлайн-режимі. Про підтвердження своєї повної обізнаності та згоди з усіма істотними умовами кредитного договору та ознайомлення з Правилами прийняття пропозиції (оферти) свідчить погодження позивача у особистому кабінеті, після чого Товариство надіслало для нього засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС- коду, який клієнт вводить та цим самим підтверджує підписання Кредитного договору згідно Закону України «Про електронну комерцію». Датою укладення кредитного договору є дата одержання Товариством електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Дата та час отримання повідомлення фіксується у кредитному договорі у розділі «Реквізити та підписи сторін». Після укладення кредитного договору у електронній формі Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» надає кредит шляхом безготівкового перерахування через Платіжного провайдера суми кредиту на банківську картку клієнта, вказану ним у заявці, про що повідомляється клієнт шляхом направлення відповідного інформаційного повідомлення. Також зазначають, що 15.05.2020 р. при укладенні кредитного договору позивачем було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення кредитного договору, а саме: Клієнт самостійно для себе визначає необхідний для нього обсяг часу для ознайомлення з Правилами та умовами кредитного договору; після чого вияв намір вступити зТовариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» в договірні відносини на умовах, визначених Правилами; після узгодження розміру кредиту, строку та умов кредитування, кредитний договір було підписано з позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Позивач заповнив заявку на отримання кредиту на сайті товариства. Товариство за результатами розгляду заявки надіслало клієнту пропозицію укласти електронний договір (оферту), який містить усі істотні умови, шляхом розміщення його у особистому кабінеті Клієнта. Позивач, погодився з пропозицією (офертою). Дата та час отримання Товариством електронного повідомлення (дата укладення договору) була зафіксована у договорі у розділі «Реквізити та підписи сторін» (дія відбулася 01.04.2020 16:05:45). Товариство протягом 15 хвилин після одержання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) відправило клієнту примірник договору у формі електронного документу за вказаною адресою електронної пошти та розмістило договір в особистому кабінеті клієнта. Враховуючи викладене, та з врахуванням вимог ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», якою передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною, 01.04.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2225096 про надання споживчого кредиту, згідно якого товариством надано позивачу кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп. на умовах, встановлених договором. Переказ коштів, здійснено 01.04.2020р., шляхом перерахування на банківську картку клієнта № [NUMBER] , яку вказано клієнтом особисто в заяві на отримання кредиту. Разом з цим, згідно кредитного договору, сторони погодили істотні умов договору. У зв`язку з тим, що позивачем належним чином не виконано умови договору, відповідачем направлено позивачу письмову вимогу про усунення порушень від 21.10.2020 р. вих. №2225096-10-2020, на адресу вказану в кредитному договорі. Для захисту порушених цивільних прав, відповідач звернувся до нотаріуса із заявою для вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для вчинення виконавчого напису, Товариством направлено нотаріусу документи, а саме: заяву про вчинення виконавчого напису від 24.12.2020 р. вих. № б/н з наступними документами: кредитний договір №2225096 від 01.04.2020 р., копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів; розрахунок суми заборгованості; копія довіреності представника. Загальна сума стягнення, разом з понесеними відповідачем витратами за вчинення виконавчого напису, складає 33 600 грн. 00 коп. Вказують на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову щодо факту підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності/іншого розміру заборгованості боржника перед Товариством на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом. У задоволенні позову просять відмовити. Позивач відповіді на відзив не подавав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. письмових пояснень щодо позову не подавали. Представник позивача [PERSON] - адвокат Братівник І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову просить відмовити. Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись належним чином про місце та час розгляду справи. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив. Представником відповідача долучено до матеріалів справи копію договору №2225096 про надання споживчого кредиту від 01.04.2020 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] згідно якого зазначеним товариством надано позивачу кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп., на строк 30 днів. Як вбачається із наявної при матеріалах справи копії кредитного договору, даний договір підписаний, з однієї сторони - директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» власноручним підписом, а з іншої сторони [PERSON] - електронним підписом одноразовим ідентифікатором С660270, 01.04.2020 16:05:45. 29 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №116227, про звернення стягнення з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , який є боржником за кредитним договором 2225056 від 01 квітня 2020 року. Боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період 14 липня 2020 року по 22 жовтня 2020 року, яка складає 32 800,00 грн., в тому числі: строкова заборгованість за сумою кредиту становить 10 000,00; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 22 800,00. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 800,00 Загальна сума, що підлягає стягненню складає 33 600,00. На підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса, 26 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження №64268054 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості в розмірі 33 600,00 грн., про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження. Як вбачається із письмових доказів наданих приватному нотаріусу Житомирському міському нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні спірного виконавчого напису представником стягувача було подано: заяву про вчинення виконавчого напису від 24.12.2020 року, підписану представником ТзОВ «Авентус Україна» у якій заявник просив вчинити виконавчий напис на кредитному договорі №2225096 від 01.04.2020 року, укладеним ним та [PERSON] та вказати, що виконавчий напис може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з моменту його вчинення, а також про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за період з 14 липня 2020 року по 22 жовтня 2020 року, сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 32800 грн., в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту - 10 000 грн., сума заборгованості за відсотками 22 800 грн.. Як вбачається із зазначеної заяви, заявником до неї було долучено: кредитний договір №2225096 від 01.04.2020 року; копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів; розрахунок суми заборгованості; копія довіреності представника ТзОВ «Авентус Україна». До заяви представником стягувача не було долучено: вимогу про добровільну сплату боржником заборгованості, оскільки у переліку документів, які додаються до заяви про вчинення виконавчого напису вона відсутня, доказів, які б свідчили що саме зазначену вимогу було надіслано боржнику (опис вкладення), а також, які б підтверджували її отримання боржником, довідку про відсутність спору на момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. Як вбачається із копії вимоги ТзОВ «Авентус Україна» від 21 жовтня 2020 року за №2225096-10-2020, адресованої [PERSON] , яке було надано представником відповідача, зазначене товариство вимагало у [PERSON] виконати зобов`язання перед ТзОВ «Авентус Україна» за кредитним договором №2225096 від 01.04.2020 року та погасити заборгованість по ньому в загальному розмірі 32800 грн., в тому числі, тіло кредиту 10000 грн., відсотки 22800 грн. в строк до 04.11.2020 року. Проте, зазначена вимога не містить розміру витрат за вчинення виконавчого напису. Доказів, які б підтверджували надання вказаної вимоги ТзОВ «Авентус Україна», а адресованої [PERSON] разом із заявою про вчинення виконавчого напису представник відповідача не надав, а у переліку додатків, які додавались до неї вона відсутня. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №2225096 [PERSON] , складеного представником ТзОВ «Авентус Україна» у ній зазначено, що борг [PERSON] станом на 22.10.2020 року за період з 14.07.2020 року по 22.10.2020 року складає 32800 грн., у тому числі: в тому числі: прострочене тіло 0 грн., прострочені відсотки 0 грн., прострочена комісія - 0 грн., тіло кредиту 10 000 грн., відсотки - 22800 грн., комісія - 0 грн., пеня, штрафи, - 0 грн. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вимоги до змісту виконавчого напису закріплені у статті 89 Закону України "Про нотаріат". Так, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вищевказане узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року №61-12559св18. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Судом встановлено, що на підтвердження безспірності заборгованості ТзОВ «Авентус Україна» разом із заявою про вчинення нотаріального напису подало нотаріусу виписку з рахунку боржника [PERSON] , однак суд вважає, що зазначена надана виписка не може бути визнана документом, що підтверджує безспірність заборгованості боржника, оскільки з неї не можливо визначити строки погашення кредиту, не відображено руху коштів на рахунку боржника, не вказано, які суми були нараховані у цей період. Крім цього, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач не погоджується із розміром нарахованої суми боргу, оскільки він кредитного договору в електронному вигляді із відповідачем не укладав, у тому числі не вчиняв дій пов`язаних із акцептом заяви на його укладення, коштів від відповідача не отримував. Також, у документах наданих представником відповідача відсутні підстави для висновку, що позивач погодився з розміром заборгованості, яку ТзОВ «Авентус Україна» вимагав від боржника сплатити добровільно. Крім цього, як вбачається із документів, які були підставою для вчинення спірного напису, а також заяви стягувача про вчинення виконавчого напису, представником ТзОВ «Авентус Україна» не зазначено у переліку додатків, які до неї додаються адресованої [PERSON] вимоги про сплату ним боргу, а також її отримання боржником. Відтак, суд вважає, що дана обставина свідчить про порушення права боржника подати свої заперечення на вимогу стягувача про існування боргу, відтак не може підтверджувати його безспірність, що є безумовною підставою для вчинення виконавчого напису. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнавши виконавчий напис, вчинений 29 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення заборгованості за кредитним договором №2225096 від 01 квітня 2020 року за період з 14 липня 2020 року по 22 жовтня 2020 року на суму 32 800 гривень, а також витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 800 гривень, а всього на загальну суму, що підлягає стягненню 33 600 грн., зареєстрований в реєстрі за №116227, таким, що не підлягає до виконання. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved