Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Керецьківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В мотивування вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцем якої є позивач, оскільки під час життя, 25.01.2017 року [PERSON] було зроблено заповітне розпорядження, яке не змінено і не скасовано, на все своє майно на [PERSON] (позивача). Вказує на те, що [PERSON] власної сім'ї не мала, з нею ніхто не проживав, позивач доглядала за [PERSON], проводила поховання. При зверненні до державної нотаріальної контори для оформлення права власності на зазначений будинок в порядку спадкування за заповітом, таке виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. У зв'язку з цим, позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок (літера А та огорожа) в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву (вх.№ 4868 від 18.07.2018 року) про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та визнати за нею право власності в порядку спадкування. Представник відповідача Керецьківської сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву (вх. № 4497 від 04.07.2018 року) про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи та доводи позову, враховуючи, що відповідачем (у встановлений судом строк) до суду відзив на позовну заяву, що підтверджує заперечення проти позову не надіслано, зважаючи на те, що учасниками справи заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить слідуючого висновку. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом досліджено докази та матеріали, наявні у справі, а саме: копія свідоцтва про смерть [PERSON] (серія [NUMBER], актовий запис № 10 від 01.03.2017 року) померла [INFO]; копія паспорту позивача (серія [NUMBER]) та копія РНОКПП [NUMBER]; копія довідки, виданої виконкомом Керецьківської сільської ради від 10.01.2017 року № 53, відповідно до якої на день смерті [PERSON] в будинку [ADDRESS] ніхто не проживав та зареєстрованим не був, крім [PERSON]; копія технічного паспорту № 8 від 06.11.2017 року з зведеним актом вартості будинків, господарських будинків та споруд, схематичним планом земельної ділянки, планом поверхів житлового будинку; копія довідки № 162 від 06.11.2017 року, видана фізичною особою-підприємцем [PERSON] (про інвентаризаційну вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, яка становить 68852 грн.). Відповідно до ст.1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом перевірено, що згідно заповіту, складеного 25 січня 2017 року, нотаріально посвідченого секретарем Керецьківської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій № 2 - [PERSON] зробила заповітне розпорядження на все майно [PERSON], [INFO] Суд враховує, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята після 01 січня 2004 року, застосувуються норми ЦК 2003 року. Судом встановлено, що житловий будинок збудовано з отриманням дозвільних документів на земельній ділянці, отриманій у законний спосіб. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, визначено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] отримала право на реєстрацію вищевказаного будинку (оформлення права власності), однак не здійснила таку реєстрацію. Спадкоємиця отримала права, які на момент смерті мав спадкодавець, але не має можливості оформити її у встановленому Законом порядку. На момент прийняття рішення судом - з моменту смерті спадкодавця минуло 4 місяці. Згідно ст. 1217 ЦК України (в редакції 2003 року) - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України (в редакції 2003 року) - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України (в редакції 2003 року) - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні та беручи до уваги те, що відповідач позов визнає і це не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів сторін, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та доходить висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задовлення. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" (із змінами внесеними згідно із Законами № 1791-VIII від 20.12.2016 року; №1983-VIII від 23.03.2017 року) - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved