Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

В червні 2014 року позивачка [PERSON] подала позов до Широківської районної державної адміністрації , відділу держземагенства у Широківськоиу районі Дніпропетровської області про встановлення факту втрати правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтуванні позову вказує, що її батько - [PERSON] помер [INFO]. Факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право спадщину за законом, що видане 24.05.2006 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В., спадкова справа № 409 за 2005 рік, реєстровий номер № 1656. До складу спадщини після смерті [PERSON] ввійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і право на земельну частку (пай) розміром 3,86 (три цілих вісімдесят шість сотих) в умовних кадастрових гектарах, яка перебувало у колективній власності КСП «Родина», с. Карпівка, Широківського району Дніпропетровської області, що належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0320961, виданого на підставі рішення Широківської районної державної адміністрації від 21 травня 2003 року № 2-39 та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0996. За Договором від 24.05.2006 року, що посвідчений державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В., реєстровий номер № 1664 та свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане 24.05.2006 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В., спадкова справа № 409 за 2005 рік, реєстровий номер № 1656, зазначене право на земельну частку (пай) розміром 3,86 (три цілих вісімдесят шість сотих) в умовних кадастрових гектарах було успадковане нею. Після отримання вищезазначених правовстановлюючих документів у неї були відсутні грошові кошти для здійснення державної реєстрації зазначеного права, а 20.01.2012 року вона, перебуваючи у якості пасажира у легковому автомобілі отримала травми, з якими довгий час перебувала на стаціонарному лікуванні і згодом їй була встановлена 2-га група інвалідності. На початку 2014 року нею були здійснені дії щодо державної реєстрації свого права на земельну частку (пай) розміром 3,86 (три цілих вісімдесят шість сотих) в умовних кадастрових гектарах, яка перебувало у колективній власності КСП «Родина», с. Карпівка, Широківського району Дніпропетровської області, проте виявилося, що за минулий час сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0320961, виданого на підставі рішення Широківської районної державної адміністрації від 21 травня 2003 року № 2-39 та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0996 був втрачений. Тому просить встановити факт втрати правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0320961, виданого на підставі рішення Широківської районної державної адміністрації від 21 травня 2003 року № 2-39 та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0996. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO], яке складається з наступного: - земельної частки (паю), розташованої на території Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, розміром 3,86 (три цілих вісімдесят шість сотих) в умовних кадастрових гектарах, яка перебувало у колективній власності КСП «Родина», с. Карпівка, Широківського району, що належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0320961, виданого на підставі рішення Широківської районної державної адміністрації від 21 травня 2003 року № 2-39 та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0996. Даний позов просимо суд розглянути за її відсутності , за обов'язковою присутністю її представника [PERSON], повноваження якого посвідчені належним чином посвідченою довіреністю. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] до суд надав заяву про розгляд справи в його відсутність позов своєї довірительки підтримує та просить його задовольнити. Відповідач Широківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області до суду надано заяву , я якій вказано, що позов визнають просять слухати справу у їх відсутність а.с. 45. Відповідач відділ держземагенства у Широківському районі Дніпропетровської області позов визнав, просить слухати справу у їх відсутність, про що надав заяву а.с. 46. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Діючи у відповідності до вимог п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, що затверджені наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20 лютого 1996 р. N 11 за погодженням з Міністерством сільського господарства і продовольства України та Української академії аграрних наук від 9 січня 1996 р., де зазначено: Відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу. Втрачені сертифікати (у разі, коли їх знайдено) або зіпсовані бланки сертифікатів анулюються в установленому порядку. [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Широківської РДА Дніпропетровської області з питання отримання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0320961, виданого на підставі рішення Широківської районної державної адміністрації від 21 травня 2003 року № 2-39 та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0996 а.с. 19. Їй було відмовлено з підстав, що дублікат сертифікату на земельну частку пай на померлу людину видати неможливо а.с. 20. Отже цей факт Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року (зі змінами від 17.11.2009 року), (надалі Закон) яким визначено категорію осіб, які мають право на земельну частку (пай). Так, згідно зі ст. 1 Закону право на земельну частку (пай) мають такі категорії осіб (в тому числі): - Громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; Згідно зі статтею 2 Закону, основним документом, що засвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Земельний сертифікат - це в першу чергу документ, який засвідчує право його власника на земельну частку і визначає її умовний розмір і вартість. Своє право на земельну частку громадянин може передати у спадщину, продати кому-небудь або обміняти. Крім того, громадянин має право виділити свою земельну частку зі складу земель і господарювати на цій землі самостійно. Закон вимагає, щоб земельний сертифікат був виданий власнику особисто. Відповідно до статті 3 Закону, власники сертифікатів, які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), повинні подати до відповідної сільської, селищної, міської ради або до районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). До такої заяви власники додають і свій сертифікат на право власності на земельну частку (пай). На підставі такої заяви сільський, селищний, місцева рада або районна державна адміністрація приймає рішення. Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) в межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Після здійснення таких дій, землевпорядні організації, які повинні мати ліцензію на проведення землевпорядних робіт: 1. проводять рекогносцировку місцевості - уточнюють на місцевості земельний масив, який підлягає паюванню, і визначає місця встановлення межових знаків; 2. проводять геодезичні роботи - встановлюють межові знаки на місцевості. Межі земельних масивів та межові знаки визначаються в державній системі координат; 3. проводять кадастрове картографування - виконують кадастрову зйомку земельних масивів, які приватизуються. 4. розробляють проект організації території земельної частки (паю) - на підставі виконаної кадастрової зйомки розробляють проект організації території земельних часток на території відповідної ради. Проект розробляється з урахуванням родючості ґрунтів, рельєфу, дорожньої мережі і т.д. На проекті організації території позначаються межі запроектованих земельних ділянок, їх кадастрові номери, площі в фізичних гектарах, лісозахисні смуги, захисні гідротехнічні споруди і т.д. Проект землеустрою щодо організації території земельною части (паю) розглядається та узгоджується певним сільським, селищним, міським радою або районною державною організацією. Проект землеустрою щодо організації території земельної частки (паю) - це документ, яким проектується земельна ділянка, яка повинна бути виділені в натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю). Саме за даним документом державні кадастрові реєстратори територіальних органів Держземагентства у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення вносять або надають відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі та земельні ділянки. Вищевикладені обставини свідчать про неможливість здійснення реєстрації свого права власності на земельну ділянку Позивачкою по справі за відсутності оригіналу або ж належним чином посвідченого дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0320961, виданого на підставі рішення Широківської районної державної адміністрації від 21 травня 2003 року № 2-39 та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0996. Згідно ст. 373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно ст. 374 ч.1 та ч.4 ЦК України, суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Права та обов'язки суб'єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] видався сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0320961, виданого на підставі рішення Широківської районної державної адміністрації від 21 травня 2003 року № 2-39 та зареєстрованого 05 серпня 2003 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0996 , тому має бути визнано його право власності на зазначені земельні ділянки, зважаючи на те, що ним були втрачені документи, які засвідчували його право власності на них. Позивачка [PERSON] звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи в порядку п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ухвала суду від 20 червня 2014 року а.с. 38 , - тому судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Outcome: approved