Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Донецьку. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] у м. Донецьк Донецької області померла його мати [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 лютого 2018 року серії [NUMBER] , видане Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та лікарським свідоцтвом про смерть №175 від 13 лютого 2018 року. Однак Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голо вного територіального управління юстиції в Тернопільській області 25 квітня 2018 року за №1774/14-01-09.7 йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] з тих підстав, що документи оформлені установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі, що ставить під сумнів легітимність оформлення свідоцтва про смерть. Оскільки він не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть, встановлення факту смерті за рішенням суду є єдиною підставою для проведення державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , згідно чинного законодавства України. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є чоловіком померлої [PERSON] та підтвердив факт її смерті, [INFO] , на території Донецької області в місті Донецьк. Заслухавши пояснення заявника та свідка, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданого Калінінським РВ ДМВ УМВС України в Донецькій області 25 липня 2000 року, остання зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Калінінським райбюро ЗАГС м. Донецьк [INFO] батьками заявника зазначені: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №175 від 13 лютого 2018 року та довідки про причини смерті №175 від 13 лютого 2018 року [PERSON] , померла [INFO] в [ADDRESS] . Причина смерті: рак сліпої кишки. 13 лютого 2018 року Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть [PERSON] , померлої [INFO] , серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про захоронення серії [NUMBER] виданого приватним підприємством «РИТУАЛ» [PERSON] захоронена на кладовищі пос. Щегловка (участок №46а, ряд №2, місце № 1,5* 2,5), яке знаходиться в м. Донецьку по вулиці Вороніхіна. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області 25 квітня 2018 року за №1774/14-01-09.7 відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі пред`явлених документів з тих підстав, що документи про смерть оформлені установою, яка розташована на території непідконтрольній українській владі, що ставить під сумнів легітимність оформлення свідоцтва про смерть особи відділом державної реєстрації актів цивільного стану, місцем розташування якого є населений пункт на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08 серпня 2006 року №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Згідно ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1 - ч.3 ст.9 Закону). Відповідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5). Відповідно до частини 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Враховуючи те, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, заявник [PERSON] не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть матері - [PERSON] , згідно чинного законодавства України, що зумовлює неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved