Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] у липні 2020 року звернулася до суду із позовом до Талалаївської сільської ради Ніжинського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю два місяці після своєї тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтований тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки, остання залишила заповіт на її ім`я та її брата [PERSON] , який помер [INFO] , про наявність заповіту від 05 травня 1988 року позивач не знала, а тому не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та пропустила строк подачі заяви з поважної причини. Про наявність заповіту дізналась у 2020 році. Просить позов задовольнити. Відповідно до заяви від 26 жовтня 2020 року представник позивача адвокат Пірковський М.О. підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 13 серпня 2020 року Талалаївський сільський голова Гусєв С.Г. просить розглянути справу за відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства. Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду станом на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] в м.Пересаж Ріпкинського району Чернігівської області. Згідно довідки Талалаївської сільської ради №03-29/361 від 01 липня 2020 року [PERSON] станом на час своєї смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13 серпня 2020 року відомості щодо заведення спадкової справи після [PERSON] відсутні. [PERSON] є власником земельних ділянок площею 2,06 га та 0,51 га, розташованих в с.Пашківка Безуглівської сільської ради, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку ЧН №055066 та ЧН №055189. Відповідно до копії заповіту від 05 травня 1988 року спадкоємцями спадщини [PERSON] визначено позивача [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] помер [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області. Докази на підтвердження осіб, які у встановленому порядку здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] , визнання недійсним чи скасування вказаного заповіту від 05 травня 1988 року, станом на час розгляду справи відсутні. Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. Пропуск строку на прийняття спадщини є значним, позивач, яка є спадкоємцем за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знала про наявність заповіту та спадкового майна, про наявність заповіту дізналась у 2020 році, тому своєчасно не звернулася до нотаріуса, що у встановленому порядку не спростовано, спадщина [PERSON] згідно наданих доказів, відумерлою не визнана, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, її вимоги підлягають задоволенню шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні також встановлено, що сільський голова Талалаївської сільської ради Гусєв С.Г., як представник відповідача, згідно поданої письмової заяви просить розглянути справу за відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Дана заява не містить заперечень проти позову. Встановлені судом обставини, які є підставою для задоволення позову, сторонами не спростовувались і не заперечувались, також судом надана можливість відповідачу представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять його в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. Дані обставини свідчать про можливість ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved