Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 19.07.2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 992, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявилась, надіcлавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій [PERSON] підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заперечувала проти надання сторонам чергового строку для примирення, а також просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши клопотання про перенесення розгляду справи на 26.04.2019 року через зайнятість на роботі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, наміру їх відновити у позивача немає. \~ \~ \~ \~Суд двічі, а саме 26.11.2018 року та 26.12.2018 року задовольняв клопотання відповідача, надаючи сторонам строк для примирення відповідно на один місяць та три місяці, однак у визначений судом строк примирення між сторонами не відбулося. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи до 26.04.2019 року задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] не підтвердив неможливість явки в судове засідання 26.03.2019 року належними доказами, а строк, на який він просив відкласти розгляд справи, являється по своїй суті, черговим клопотанням про надання сторонам строку для примирення. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд розцінює дії [PERSON] як зловживання своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи, що в свою чергу, порушуватиме права позивача на гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. \~ \~ \~ \~Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. \~ \~ \~ \~Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). \~ \~ \~ \~Згідно ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~За наведених обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, її вимога про відновлення дошлюбного прізвища є обґрунтованою. Приймаючи до уваги, що позивач у своїй заяві від 20.03.2019 року просила віднести судові витрати на її рахунок, судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Outcome: approved