Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін Сергій Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис №3896 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі - 31559,27 грн. [PERSON] вважає виконавчий напис №3896 таким, що не підлягає виконанню, так як кредитний договір був укладений в 2014 році з AT «Альфа-банк», тоді як стягувачем за виконавчим документом є ТОВ «Вердикт Капітал», з яким [PERSON] не укладала жодних договорів, на її адресу не надходили листи про зміну сторони у договорі та нових реквізитів для сплати заборгованості за кредитом. Нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис відносно кредитного договору, який укладений у 2014 році, так як відповідно до законодавства, що діяло на момент укладення договору, у нотаріуса відсутнє право на вчинення виконавчого напису відносно договорів, які не посвідчені нотаріально, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на яких міститься підпис позивачки про збільшення строку позовної давності, відсутні. 26.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження за №65566934 та прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію інши доходи боржника. Про наявність виконавчого напису №3896, вчиненого 06.05.2021 року позивачці стало відомо лише в липні 2021 року, коли на її заяву від 15.07.2021 року приватним виконавцем було направлено матеріали ВП №65566934, в тому числі і виконавчий лист №3896 та постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2021 року. Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3896 вчинений 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі - 31559,27 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав, представники третіх осіб у встановлений п`ятнадцятиденний строк пояснення щодо позову не подали, тому суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх на достовірність, достатність, допустимість, взаємозв`язок між собою, суд приходить до наступного висновку. Так судом встановлено, що 06.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис №3896 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі - 31559,27 грн. Даний виконавчий напис №3896 не підлягає виконанню, так як кредитний договір був укладений в 2014 році з AT «Альфа-банк», тоді як стягувачем за виконавчим документом є ТОВ «Вердикт Капітал», з яким [PERSON] не укладала жодних договорів, на її адресу не надходили листи про заміну сторони у договорі та нових реквізитів для сплати заборгованості за кредитом, що підтверджується матеріалами справи. Нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис відносно кредитного договору, який укладений у 2014 році, так як відповідно до законодавства, що діяло на момент укладення договору, у нотаріуса відсутнє право на вчинення виконавчого напису відносно договорів, які не посвідчені нотаріально оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на яких міститься підпис позивачки про збільшення строку позовної давності, відсутні. 26.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження за №65566934 та прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію інші доходи боржника. Про наявність виконавчого напису №3896, вчиненого 06.05.2021 року позивачці стало відомо лише в липні 2021 року, коли на її заяву від 15.07.2021 року приватним виконавцем було направлено матеріали ВП №65566934 в тому числі і виконавчий лист №3896 та постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2021 року. Суд вважає, що виконавчий напис нотаріуса №3896 від 15.07.2021 року вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому він має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис відносно кредитного договору, який укладений з AT «Альфа-Банк» у 2014 році у вигляді анкети-заявки, так як відповідно до законодавства, що діяло на момент укладення договору, у нотаріуса відсутнє право на вчинення виконавчого напису відносно договорів, які не посвідчені нотаріально. Враховуючи правову природу виконавчого напису, останній може бути вчинений виключно при безспірності суми стягнення, проте зазначену суму у виконавчому написі [PERSON] не визнає в повному обсязі, крім того, у виконавчому написі не міститься посилання на документ, який підтверджує безспірність даної суми. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд має перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України викладена у Постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Враховуючи те, що позивач оспорює заборгованість за кредитним договором, який був укладений в 2014 році з AT «Альфа-банк», та позивачкою, в розмірі 31559,27 грн ., тоді як стягувачем за виконавчим документом є ТОВ «Вердикт Капітал», з яким [PERSON] не укладала жодних договорів, кредитний договір нотаріально не посвідчувався, заборгованість знаходиться поза межами позовної давності, тому у нотаріуса не було законних підстав для посвідчення виконавчого напису, на підставі даного кредитного договору, тому у суду є підстави для задоволення позову. На підставі ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат",

Outcome: approved