Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку № 38 по вулиці Бєляєва в м. Миколаєві. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він є власником 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку. В спірному будинку зареєстровані відповідачі, які починаючи з 2007 року в ньому не проживають, не сплачують комунальні послуги, не підтримують будинок у належному стані, перешкод для проживання у будинку для відповідачів він не створює і замки не змінював. Відповідачі за власним бажанням та з власної волі не проживають за місцем своєї реєстрації, і місце їх проживання позивачу невідомо. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач просив суд розглядати справу у його відсутність, вимоги викладені у заяві, підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, будь яких заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Третя особа - [PERSON] у судове засідання по справі не з'явився через те, що він утримується в Миколаївському слідчому ізоляторі Управління ДПС України в Миколаївській області, а тому йому направлялась копія позовної заяви та доданих до неї документів за вказаною адресою. У своїй заяві [PERSON] заперечував проти задоволення позову, однак мотивів своїх заперечень суду не вказав, будь-яких доказів не представив та клопотань суду не заявляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Житловий будинок № 38 по вулиці Біляєва в м. Миколаєві належав діду позивача - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого виконкомом Жовтневої міської ради депутатів трудящих Миколаївської області від 05.07.1967 року. 05.10.2007 року [PERSON] помер, власником 1/2 частини спірного будинку став позивач - [PERSON], який отримав Свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 02.06.2008 року, видане державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори. У спірному будинку прописані відповідачі, які не мають родинних відносин з власником будинку та третя особа [PERSON], який є дядьком позивача. Судовим розглядом встановлено, що відповідачі починаючи з 2007 року у спірному будинку не проживають, не сплачують комунальні послуги, не підтримують будинок у належному стані, що підтверджується актом про непроживання, показами свідків [PERSON], та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved