Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, за участю заінтересованої особи - Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла його прабаба [PERSON] , яка на день смерті проживала без реєстрації в с. Гнидава Збаразького району Тернопільської області. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 02.10.2002 р. [PERSON] склала заповіт в користь заявника стосовно всього свого майна, в тому числі і щодо даної земельної ділянки. При зверненні в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом, заявнику було відмовлено з тих причин, що ним не подано документів, які б засвідчували факт прийняття спадщини. У зв`язку із цим, заявник просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: с. Гнидава Збаразького району Тернопільської області. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримують. Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла прабаба заявника - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 28.11.2005 р. Коханівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 20. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 2,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коханівської сільської ради, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ - ТР № 010618. 02 жовтня 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області за реєстром № 173, згідно якого все належне їй майно з чого б воно не складалося і де б не знаходилось, заповіла [PERSON] . Згідно довідки Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області 11.05.2018 р. за № 179 вбачається, що [PERSON] , 1920 р.н., проживала на день смерті без реєстрації в с. Гнидава Збаразького району разом із внуками. Згідно акту Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 11.05.2018 р. вбачається, що похоронами [PERSON] , яка померла [INFO] , займалися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 01.04.2019 р. за № 120 вбачається, що [PERSON] , 1985 р.н., дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не подано документів, які б засвідчували факт прийняття спадщини. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали суду показання про те, що [PERSON] постійного проживав разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: с. Гнидава Збаразького району Тернопільської області. Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку, що слід встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: с. Гнидава Збаразького району Тернопільської області, на час відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved