Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить квартира [ADDRESS]. В даному житловому приміщенні зареєстровані позивач, його дружина - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON], але останній з 2014 року в квартирі не проживає, його речі там відсутні, в оплаті комунальних послуг він також участі не приймає, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Прописка відповідача позбавляє [PERSON] права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на нього додатковий тягар по сплаті комунальних послуг. У зв'язку з чим виникла необхідність позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №71 по вул. Світлова, буд. №7 в м. Нова Каховка Херсонської області. Просить суд позбавити [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 71, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Світлова, будинок №7. Представник позивача- адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [ADDRESS], по вул. Світлова, в м. Нова Каховка, Херсонської області, належить [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 466208 від 08.09.2007 виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради на підставі рішення № 286 від 29.08.2007 року та посвідченого міським головою [PERSON] Відповідно до довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області від 12.12.2017 року № 04-06/11949, в квартирі, яка розташована за адресою : [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідно до паспорту громадянина України серії МО 542752 виданого Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 07.05.1998 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно п. 34 до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2017 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які викинають між власником та попереднім власником, попередніми членами сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жидим примішенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. ( ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд приходить до висновку, що виходячи з того, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає певний проміжок часу без поважних причин, добровільно знятись з реєстрації не бажає, він втратив право користування спірною квартирою, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved