Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2015 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги їй на утримання дітей не надає, добровільно не приймає участі у витратах на утримання дитини, не виконує покладених на нього законом обов'язків. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про слухання справи повідомлявся. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 29.01.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2015 року розірвано. (а.с. 10 - свідоцтво про шлюб, 8-9 - рішення суду ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. (а.с. 6, 7 - свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved