Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

До суду звернулась позивачка[PERSON] з позовною заявою у яікій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] який був зареєстрований 08 жовтня 2010 року Артеміським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції актова запис № 859, стягнути з відповідача на її користь витрати пов'язані з оплатою судового збору, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Свої вимоги мотивує тим, що за час шлюбу був народжений син [PERSON] [INFO],. Однак на протязі тривалого часу сімейне життя погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного зупинення між ними шлбних відносин. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. Неодноразові прохання не сваритися та допомгати її утримувати сімю не дали жодних результатів. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Вона не бажає дали продовжувати такі шлюбні відносини. Вважає також, що надання строку на примирення непотрібно, оскільки у кожного мається інша сім'я. Питання про проживання сина після розірвання шлюбу між ними було вирішено, що він залишається жити з нею. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала послалась на вище означені обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав і також просив розірвати шлюб з позивачкою не заважав тому, щоб син залишився жити після розірвання шлюбу з матір'ю. Оскільки сторони у попередньому судовому засіданні досягли згоди одна сторона підтримала заявлені позовні вимоги, друга сторона їх визнала маються підстави згідно ст.130, та ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалити рішення. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відповідно до ч. 2 ст.112 СК України "Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення." Як слід з свідоцтва про шлюб шлюбні відносини між сторонами були зареєстровані 08 жовтня 2010 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції актова запис № 859. /а.с.4/ Від шлюбу згідно свідоцтва про народження мають дитину сина [PERSON] [INFO]. /а.с.5/ Відповідно копії паспортів як позивачка та і відповідач є громадянами України. /а.с.6,8-9/ Згідно довідки Міловської селищної ради Міловського району Луганської області позивачка [PERSON] зареєстрована та мешкає з сином у [ADDRESS]. /а.с.11/ Згідно довідки від 13 січня 2015 року №926005533 відповідач [PERSON] є особою яка взята на облік як внутрішньо переміщеною і фактичне місце його проживання є [ADDRESS]. /а.с.12/ Таким чином було встановлено, що позивачка не бажає знаходитись у шлюбі з відповідачем, відповідач також не бажає жити разом з позивачкою, вимоги позивача законні та підлягають задоволенню збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та їх дітей що має істотне значення. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки шлюбне «[PERSON]». Крім того відповідач не заперечував проти того, щоб дитина після розірвання шлюбу залишилась жити з позивачкою, позивачка цьому не заперечувала. Як слід з ч.1 ст. 88 ЦПК України , що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно квитанції № 63 від 05 липня 2017 року позивачка заплатила судовий збір у сумі 640 гривень які і просить стягнути з відповідача на її користь, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved