Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON]І звернувся до суду з вимогою до [PERSON]М про стягнення боргу. Свій позов позивач мотивував тим, що 16 грудня 2014 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів на суму 600 (шістсот) євро на строк до кінця 2015 року, тобто до 31 грудня. Повернення позики повинно бути здійснене у євро. Укладення договору позики підтверджується розпискою , яка відповідає формі передбаченій ст. ст. 207, 1047 ЦК України, що підписана [PERSON]М власноручно і посвідчена свідками - [PERSON] Анатолієвичем та [PERSON]. Разом з тим, відповідач за розпискою свої зобов"язання не виконав, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути позичені кошти, проте останній ігнорував вимоги позивача, жодних коштів повернуто не було. Таким чином загальна сума заборгованості за договором позики складає 600 євро, що на день подання позовної заяви згідно офіційного курсу НБУ складає 17276,04 грн. (сімнадцять тисяч двісті сімдесят шість гривень чотири копійки). З метою захисту своїх порушених прав, як позикодавця, позивач був змушений звернутися до суду з позовом до [PERSON]М про стягнення відповідної суми заборгованості. Окрім того позивач просив стягнути на його користь суму 3 % річних, від просроченої суми, що становить 711,39 грн. (сімсот одинадцять гривень тридцять девять копійок). Таким чином загальна сума заборгованості складає 17987, 43 грн. (сімнадцять тисяч девятсот вісімдесят сім гривень сорок три копійки). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд такий задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд, заслухавши позицію учасників процессу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 600 (шістсот) євро на строк до кінця 2015 року, тобто до 31 грудня. Повернення позики повинно бути здійснене у євро. Укладення договору позики підтверджується розпискою [PERSON]М , яка відповідає формі передбаченій ст. ст. 207, 1047 ЦК України, що підписана останнім власноручно і посвідчена свідками - [PERSON] Анатолієвичем та [PERSON]. Договір позики від 16 грудня 2014 року вважається укладеним, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України [PERSON]М і було надано розписку. Позивач неодноразово звертався до [PERSON]М з вимогами повернути позичені кошти, проте він ігнорував вимоги позивача,. Таким чином загальна сума заборгованості за договором позики складає 600 євро, що на день подання позовної заяви згідно офіційного курсу НБУ складає 17276,04 грн. (сімнадцять тисяч двісті сімдесят шість гривень чотири копійки). Окрім того , у зв"язку з довготривалим неповерненням боргу, позивач має право на стягнення на його користь суми - 3% річних, що становить 711,39 грн. (сімсот одинадцять гривень тридцять девять копійок). Таким чином загальна сума заборгованості складає 17987, 43 грн. (сімнадцять тисяч девятсот вісімдесят сім гривень сорок три копійки). Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України , за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 599 ЦПК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частин 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому ч. 3 цієї ж Статті чітко встановлено, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві. В той же час Верховний Суд України у свої постановах від 21.09.2016 р. у справі № 757/10295/14-ц, від 23.09.2015 р. у справі № 6-1206цс15 наголошує, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526. 599 ЦК України. Також якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він у відповідності з ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. Таким чином , враховуючи вказані норми чинного законодавства, суд приходить до висновку що позов є обгрунтований та підлягає до задоволення щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми позики та суми 3% річних. У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача .

Outcome: approved