Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому, зазначила, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої доньки [PERSON], яка народилась 05.11.2015р. Однак, оскільки їхнє подружнє життя не склалось, то на даний час вони проживають окремо, а малолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утримання. Оскільки відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, позивачка зазначає, що потребує матеріальної допомоги, оскільки проводить догляд за малолітньою донькою і тому просить суд стягнути з відповідача також на її користь аліменти на її утримання в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 13.06.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ружинського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №20 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], 05.11.2015року народження, яка на даний час, як вбачається з довідок Малочернявської сільської ради Ружинського району Житомирської області №119 та № 118 від 04.02.2018р. проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.14, 15). 2 Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Тому суд стягує аліменти на утримання малолітньої дитини саме в твердій грошовій сумі , оскільки такий вибір було здійснено позивачкою. При вирішенні питання щодо розміру вказаних аліментів, суд керується положеннями ст. 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На день вирішення спору судом на підставі викладених в позовній заяві пояснень позивачки , встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює, та не має на утриманні інших дітей або батьків, є працездатним, не хворіє на тяжкі хвороби. Доказів щодо існування інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів, сторонами суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України право на утримання від чоловіка-батька дитини має дружина, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років. Вказане право вона має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як зазначалось вище, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, їхня малолітня дитина проживає разом з матір'ю, а тому в наявності є підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки до досягнення їхньою малолітньою донькою 3-х річного віку. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в сумі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, він після початку розгляду справи по суті визнає позовні вимоги повністю. Суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги про стягнення підлягають повному задоволенню. 3 Оскільки відповідач визнав позовні вимоги після закінчення підготовчого провадження а позивачка при подачі позову до суду відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена від сплати судового збору, тому суд,

Outcome: approved