Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 31.05.2008 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №417. Від зазначеного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склались, між подружжям виникали постійні сварки в наслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Подружжя останні шість років живе окремо один від одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинились з 2010 року. Спору про поділ майна не мають. Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації - газету "Часопис Донеччина" від 06.10.2017 року (а.с.3).Враховуючи наведене, відповідно до ухвали від 13.10.2017 року, судом прийнято рішення розглядати справу заочно, на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених вимог, з огляду на викладене нижче. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України), позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 31.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №417. (а.с.6) Враховуючи відсутність з боку обох сторін заперечень проти задоволення позову, небажання подружжя зберегти шлюб, відсутність неповнолітніх дітей, майнового спору, а також, спору про поділ сумісного майна, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Наведене свідчить про право позивача після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved