Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 09 серпня 2008 року шлюбі у відділі реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №45 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 09.08.2008 року). Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, з найменших причин між ними виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Прохає шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору 640 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, прохала стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в розмірі 640 грн. та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю та не заперечував відшкодувати позивачу суму судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову до суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1, ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 09 серпня 2008 року шлюбі у відділі реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №45 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 09.08.2008 року). Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, з найменших причин між ними виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, що і змусило позивача звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дитини. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач в судовому засіданні прохала після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, а тому суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище позивачу за її клопотанням залишити шлюбне [PERSON]. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Таким чином, судовий збір в сумі 640 грн., сплачений позивачем при подачі даного позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved