Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернувся в Суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (надалі-Відповідачі) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що йому згідно [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Партизанська, 72, смт. Ратне Ратнівського району Волинської області. Крім нього в будинку зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON], колишня невістка [PERSON] та онкуки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачі за вищевказаною адресою не проживають більше шести місяців. Крім того, Позивач зазначив, що він будь яких контактів з Відповідачами не підтримує, що позбавляє його як володільця домогосподарства можливості подати відповідні відомості до уповноважених органів про призначення житлової субсидії, оскільки він не володіє інформацією щодо доходів Відповідачів. З огляду на вказане вважає, що Відповідачі порушують його законні права як власника житла, тому, просить Суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на належний Позивачу на праві приватної власності житловий будинок, який знаходиться по вул. Партизанській, 72 в смт.Ратне Ратнівського району Волинської області шляхом визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, звернулись до суду із письмовими заявами, в яких просили справу розглянути без їх участі, проти визнання позову не заперечили. Відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(надалі-ЦПК України) у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з'ясувавши обставини, на які Позивач послався, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, подані на підтвердження таких, з врахуванням вимог процесуального закону про належність та допустимість доказів, Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:\~\~\~\~\~\~ Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №146594994 від 23.11.2018 року житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Партизанська, 72, смт. Ратне Ратнівського району Волинської області належить Позивачу. Згідно довідки про склад сім'ї та проживання у вище вказаному житловому будинку зареєстровані власник обєкту нерухомості [PERSON], його дружина [PERSON] та ще шестеро осіб, які в дійсності не проживають: син [PERSON], колишня невістка [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Факт не проживання більше шести місяців Відповідачів за адресою: вул. Партизанська, 72, смт. Ратне Ратнівського району Волинської області підтверджується актами не проживання за місцем проживання від 12.10.2018 року, 16.02.2018 року, 27.02.2017 року, складеними комісією у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] соціального захисту населення Ратнівської районної державної адміністрації №2327 від 16.11.2018 року Позивача повідомлено, що йому відмовлено в призначенні житлової субсидії з врахуванням осіб, які фактично проживають в домогосподарстві. Таким чином, Суд дійшов висновку про те, що між Сторонами виникли цивільно-правові відносини, що склались з приводу користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України особа, яка стала власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до вимог\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~ визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Непроживання у житловому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Таким чином, та обставина, що Відповідачі залишаються зареєстрованими у житловому будинку Позивача, але фактично не проживають за місцем реєстрації більше шести місяців дає Суду підстави визнати Відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Статтею\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~встановлено,\~що зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~особи здійснюється\~на підставі\~судового рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~про позбавлення\~права користування\~житловим приміщенням.\~Вказана норма\~кореспондується абз. 3 п. 26 Правил згідно якого зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, прийняття судом рішення про задоволення\~позовних вимог Позивача буде у повній мірі відповідати вимогам матеріального і процесуального закону\~з повним та всебічним урахуванням прав та інтересів сторін по справі\~у відповідності до\~п. 1 ст. 2 ЦПК України згідно якого завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved