Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON]О на підставі довіреності, яка посвідчена 29.03.2016 р. приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області, звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій вказує, що 16.08.2015 року його сестра [PERSON], яка народилася 15.06.1992 року в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, перебуваючи у законному шлюбі з [PERSON], який народився 05.08.1978 року в м. Севастополі АРК Крим, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, у м. Севастополь народила дитину жіночої статі, що підтверджується Медичним свідоцтвом про народження серії 67 № 003644 від 16.08.2015 р. виданого міською лікарнею № 5 Центра здоровя матері та дитини міста Севастополя. Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, сестра зареєструвала факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження. 24.03.2016 р. він, [PERSON], як родич, звернувся до ВДРАЦС Камянсько-Дніпровського РУЮ у Запорізькій області з заявою щодо реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження на дитину жіночої статі, яка народилась 16.08.2015 р. в м. Севастополь Автономної Республіки Крим, але йому було відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки для підтвердження факту народження дитини було предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Заявник просив суд встановити факт народження [PERSON] [INFO] У судове засідання заявник не зявився, до суду надіслав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, заяву задовольнити. Представниця заінтересованої особи ВДРАЦС Камянсько-Дніпровського РУЮ у Запорізькій області, у судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву в якій просила справу розглядати у свою відсутність, у задоволенні заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16 серпня 2015 року [PERSON], яка народилася 15 червня 1992 року в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області (паспорт серія СЮ № 350635 виданий Камянсько-Дніпровським РС УДМС України в Запорізькій області 01.07.2014 р.), перебуваючи у шлюбі з [PERSON], який народився 05 серпня 1978 року в м. Севастополі АРК Крим, Україна (паспорт серія АР № 164557 виданий Нахімовським РВ УМВС України в м. Севастополі), знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, у м. Севастополь, Україна, народила дитину жіночої статі, що підтверджується Медичним свідоцтвом про народження серії 67 № 003644 від 16.08.2015 р. виданого міською лікарнею № 5 Центра здоровя матері та дитини міста Севастополя. [PERSON] зареєструвала факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території України, АР Крим. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження № 938, яке видане 17.09.2015 р. відділом ЗАГС Нахімовського району м. Севастополь, копія якого міститься в матеріалах справи. 24.03.2016 р., [PERSON], який є рідним братом [PERSON], звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області з заявою щодо реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження на дитину жіночої статі, яка народилась 16.08.2015 р. в м. Севастополь Автономної Республіки Крим, але йому було відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки для підтвердження факту народження дитини було предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або посадовими особами, є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Окрім цього, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянкою України як особа, обидва батьки якої, на момент її народження є громадянами України. Документи, які є підставами для проведення державної реєстрації народження дитини та подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження, визначені пунктом 2 глави І розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. за № 52/5 (зі змінами). При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов'язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. В силу приписів ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадянта правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з п. 3 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (п. 1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 р. № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"). Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. На підставі ч. 3 ст 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Передумовою даного звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, є встановлення факту народження дитини для проведення державної реєстрації народження дитини у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області. Статтею 13 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного станупередбачено, що за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р., дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є обоє батьків та їх дитина, суд прийшов висновку про обрання належного способу захисту, яким є встановлення факту народження дитини, що надасть можливість отримати громадянам України свідоцтво про народження їх дитини, виданого державним органом України. Відтак, заява [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню. На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст.ст. 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved