Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади сіл Бахтин, Бахтинок, Новосілка та Воронівці в особі Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після її смерті належало право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Нива» Бахтинської сільської ради в розмірі 2,26 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ВН № 0074984). Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] була [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після її смерті належало право на земельну частку (пай), яку вона успадкувала після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був [PERSON] , який спадщину прийняв у встановленому законом порядку, однак не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після його смерті належало право на земельну частку, яку він успадкував після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] була позивач, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Разом з тим, сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0074984 втрачено, у зв`язку з чим нотаріусом позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивач змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 06.08.2020 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] і відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою судом витребувано від приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни оригінали або належним чином завірені копії спадкових справ № 18/2015, заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , та № 426/2001, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 26). Відповідач копію ухвали від 06.08.2020 та доданих до неї матеріалів отримав 06.08.2020, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 30, 34). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Бахтин Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Нива" Бахтинської сільської ради, розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0074984. Вартість вказаної земельної частки (паю) становить 58885 грн 06 коп. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 15-16). При житті, 02 грудня 1986 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Із заповіту (а.с. 8), довідки Бахтинської сільської ради № 164 від 10.03.2020 (а.с. 12) вбачається, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] була [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні, що слідує, зокрема, з копії спадкової справи № 426/2001, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 51-57). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] - єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР. [INFO] в с. Бахтин Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яке вона прийняла у спадщину після смерті [PERSON] однак за життя, у встановленому законом порядку не оформила. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/249/15-ц від 09.04.2015, що набрало законної сили 21.04.2015 (а.с. 32-33), довідкою Бахтинської сільської ради № 206 від 18.05.2020 (а.с. 13) доводиться, що спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] був [PERSON] , а спадкоємцем першої черги за законом - її син [PERSON] . Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні, що слідує, зокрема, з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 61030792 та № 61030829 від 22.07.2020 (а.с. 18-19). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На день смерті [PERSON] разом з нею проживав та був зареєстрований [PERSON] (а.с. 13) Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] - єдиний спадкоємець четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] в с. Бахтин Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яку він прийняв у спадщину після смерті [PERSON] однак за життя, у встановленому законом порядку не оформив. З копії спадкової справи № 18/2015, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] слідує, що при житті, 25 квітня 2014 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 43). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Із зазначеної вище копії спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] 03.02.2015 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Будь-які інші спадкоємці із жодними заявами не зверталися (а.с. 36-50). Отже, суд вважає доведеним, що позивач - єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 1 ст.1269 ЦК України. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору вона не може, оскільки оригінал сертифікату, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серії ВН № 0074984 втрачено (а.с. 11, 17). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 841 грн (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем чи третіми особами при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved