Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В березні 2016р. позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в порядку регресу в сумі 13 790,83 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2013р. о 17 год. в місті Києві на бульварі Дружби Народів сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Мазда DEMIO», номерний знак [NUMBER] та «Ауді А6» номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та завдання матеріальної шкоди. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», останнім була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 13 790,83 грн. на користь ПАТ «УАСК АСКА» - страховика потерпілої в ДТП особи. В зв'язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку у строки, встановлені законом, позивач вважає, що у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача в порядку регресу, відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судове засідання сторона позивача свого представника не направила, однак подала заяву, в якій просила суд розглянути справу у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не направляв. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд д справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 14.11.2014 року о 17:00 год., керуючи автомобілем [NUMBER] на бул. Дружби Народів в м. Києві порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ауді», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2014 року відповідач [PERSON] був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Мазда DEMIO», номерний знак [NUMBER] - відповідача [PERSON], - на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», що підтверджено Полісом АІ/6993407, за яким останній застрахував цивільну відповідальність власника перед третіми особами при використанні даного автомобіля. Відповідно до страхового акту № ДКЦВ-9115 від 19.12.2014 року, складеного страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» розмір страхового відшкодування власнику автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER] складає 13790,83 грн. (а.с. 26). Відповідно платіжного доручення №30927 від 25.12.2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у відповідності вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13790,83 грн. (а.с.27). Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до страхувальника з повідомленням про настання ДТП або докази того, що відповідач протягом трьох днів з поважних причин був позбавлений цієї можливості. З таким повідомленням до позивача звернувся власник пошкодженого автомобіля - інший учасника ДТП. За таких обставин, відповідач порушив вимоги п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов'язку водія невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 12.02.2014 року за №6-1цс14, щодо перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування судами підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 та пункту 33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, відповідач, у свою чергу, допустив порушення вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 13790,83 грн. є законним, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved