Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просила стягнути аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 11 липня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що зареєструвала шлюб з відповідачем у 1998 році. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей. На даний час діти повністю перебувають на утриманні позивача та проживають разом з нею. Відповідач на дбає про матеріальне забезпечення дітей, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліментів на користь інших осіб не сплачує, не має постійного місця роботи та стабільного заробітку. Позивачка надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу без ії участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, зареєстрованим у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, серії [NUMBER], актовий запис 188 (а. с. 2). [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 63, серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 540, серії [NUMBER].( а. с. 3-4). Відповідно до довідки житлового кооперативу «Наташа» № 114 від 27.06.2014 року, [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). Як вбачається зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач по справі не має постійного місця роботи, має нестабільний, мінливий дохід, є підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи інтереси дітей, їх потреби, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень, щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 11 липня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду з позовом позивача по даній категорії справ звільнено, відповідно до Закону України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved