Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2006 року розірвано шлюб між сторонами. Від даного шлюбу є донька [PERSON] . Рішенням Іллінецького районного суду від 30 листопада 2006 року вирішено стягувати на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 150 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 27.11.2012 року із відповідача вирішено змінити розмір аліментів та стягувати на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 350 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Наразі відповідач сплачує періодично аліменти саме в такій сумі. Наразі обставини з часу прийняття рішення змінилися, розмір споживчих цін на товари, необхідні для забезпечення та утримання дитини, а також прожитковий мінімум, встановлений для дітей відповідного віку, постійно змінюється у бік підвищення. У зв`язку з цим, позивач вважає недоцільним подальше стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому просить суд змінити спосіб та розмір аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , з 350 грн щомісячно, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом установлено, що згідно копії свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] (а.с.6), сторони по справі є батьками дитини, що також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Донька [PERSON] на даний час перебуває на утриманні матері. На підставі рішення Іллінецького районного суду від 27 листопада 2012 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки, в розмірі 350 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі об`єктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька відповідача у справі аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн на місяць. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітніх дітей на забезпечення батьками їх належного утримання, за вимогою позивача слід змінити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан обох батьків. З огляду на це, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання доньки з 350 грн щомісячно, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частину від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить бажаний позивачем рівень утримання дитини. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved