Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, крім того просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Вказала, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, [PERSON] повторно, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку. Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та враховуючи інтереси дитини вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з кінця 2006 року по 12 квітня 2012 року проживали разом, не перебуваючи у шлюбі між собою. Під час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. 20 квітня 2012 року сторони уклали між собою шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис №3. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.11.2014 року Виконавчим комітетом Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області. Впродовж спільного проживання сімейні стосунки з відповідачем не склались, в зв`язку з чим вона звернулась із позовною заявою про розірвання шлюбу. Так, сторони є батьками неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що діти проживають з матір`ю та перебувають на її повному утриманні, відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, одна утримувати та забезпечувати дітей вона не взмозі, що і стало причиною звернення до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 01 грудня - 2618 гривень. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, те що відповідач є молодою, працездатною особою та, те що відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов`язки щодо дитини, за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1255 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала. Також позивачем не надано доказів того, що відповідач спроможний здійснювати виплату аліментів у розмірі 2500 грн. на кожну дитину. На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 06.07.2021 року. Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 800 грн. Так, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомоги, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З наявної в матеріалах справи квитанції до прибуткового касового ордера від 03.07.2021 року вбачається, що позивач за написання позовної заяви сплатила адвокату 800 грн. Враховуючи вищенаведене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved