Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області, яким просить визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] становила -1/2 частину; визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] становила -1/2 частину; визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на 1/4 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] становила -1/2 частину; визнати за [PERSON] право приватної власності на 3/4 частину квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право приватної власності на 3/4 частину квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право приватної власності на 3/4 частину від 1/4 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов. Представник відповідача визнала позов. Вислухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.01.1983 року, виданим міським відділом запису актів громадянського стану по м.Ізмаїл. На підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2006 року позивач придбала квартиру [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2006 року позивач придбала квартиру [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1526 від 27.09.1996 року позивач придбала 5/36 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] На підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 16.11.2001 року позивач придбала 1/9 частини житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] Вказані договори були зареєстровані в Ізмаїльському МБТІ, внаслідок чого станом на 19.12.2001 року за позивачем була зареєстрована 1/4 частина будинковолодіння за адресою [ADDRESS]. В 2002 році позивачем була проведена реконструкція, внаслідок чого вказане домоволодіння було переобладнане в магазин продовольчих товарів за адресою [ADDRESS], який був прийнятий в експлуатацію актом державної технічної комісії від [NUMBER].05.2002 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.07.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та здійсненим актовим записом № 770 від 23.07.2007 року. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого, поряд з іншим увійшли 1/2 частина квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]; ? частина квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] та ? частина від ? частини будинковолодіння за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Позивач по справі відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги [PERSON], як дружина померлого. Іншим спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була [PERSON], право власності якої на зазначене спадкове майно визнано рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 07.11.2008 року у цивільній справі №2-2645-2008. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції. Спадкоємцем [PERSON] є [PERSON], яка на підставі мирової угоди від 30.03.2012 року, визнаної ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.04.2012 року у справі №1915/5479/2012, передала позивачу успадковані нею після смерті [PERSON] 1/4 частку квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]; 1/4 частку квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] та 1/2 частка від 1/4 частини будинковолодіння за адресою: [ADDRESS]. Постановами Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 31.05.2013 року та від 26.12.2013 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з припиненням в момент смерті цивільної правоздатності померлого подружжя, свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя видати неможливо, а відтак - неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначені частки спадкового майна [PERSON] (постанова від 31.05.2013 року). Постановою Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 26.12.2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частки квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] та на 1/2 частки квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS], як на частку в спільному майні подружжя, з тих підстав, що вказаний об'єкт зареєстровано за позивачем, а не за особою, яка померла. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Визначення судами частки подружжя у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими суперечить вимогам ст. З ЦПК, статей 27 - 31 ЦПК, оскільки судом вирішується питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 307 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому за позивачкою в порядку спадкування за законом повинно бути визнано право власності на 1/2 частку від: 1/2 частки квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]; 1/2 частки квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] та 1/2 частки від 1/4 частини будинку володіння за адресою [ADDRESS]. Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved