Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON]. В даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] 22.07.2015 р. рішенням Тиврівського районного суду шлюб між ними розірвано. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона працює продавцем в магазині «Чубатурка» смт Тиврів, отримує мінімальну заробітну плату. Її доходу недостатньо, щоб забезпечити в повній мірі матеріальні потреби їхнього сина. Добровільно надавати кошти на утримання [PERSON] відповідач не бажає. Самостійно забезпечувати потреби сина на даний час їй дуже важко. [PERSON], на її утриманні також перебуває дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Діти навчаються, ростуть, їх потреби збільшуються, дорожчають продукти харчування та речі першої необхідності. Відповідач від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину ухиляється. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, та не має постійного доходу. Вважає, що за таких умов відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1689 грн. Вважає, що справедливим буде, якщо відповідач сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 800 гривень щомісяця, що є половиною прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в сумі 800 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви, відповідно до яких просять справу розглянути у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років на даний час становить 1689 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 ) Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дітей, їх нормальний розвиток. Сторони перебували у шлюбі. 22.07.2015 року шлюб між ними розірвано. [INFO] р. у них народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка працює продавцем в магазині «Чубатурка» смт Тиврів, отримує мінімальну заробітну плату. Її доходу недостатньо, щоб забезпечити в повній мірі матеріальні потреби їхнього сина. Крім того, на її утриманні також перебуває дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Відповідач же молодого віку, має можливість працювати, інших утриманців не має, а тому має брати участь в утриманні дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України,

Outcome: approved