Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO]. 24 квітня 2015 року шлюб між батьками дитини офіційно розірвано, малолітній залишився проживати з матір"ю. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 вересня 2015 року присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON]. Однак по теперішній час відповідач аліментів на утримання малолітнього сина не сплачує, в результаті чого станом на 01 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 19 213,55 грн. Відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню свого сина, не проявляє батьківської турботи до нього. Він самоусунувся від будь-якого спілкування, виховання та утримання. У червні 2017 року Служба у справах дітей Черкаської міської ради впродовж трьох засідань розглядала питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] має малолітнього сина, який перебуває на її утриманні, що підтверджується Актом обстеження житлових, матеріальних та моральних умов виховання дитини від 04.05.2017. Відповідно до характеристики ЗНЗ Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 13 мати активно приймає участь в усіх шкільних та позашкільних заходах сина, тоді як батько участі у вихованні дитини не приймає. Згідно довідки сімейного лікаря [PERSON] від 10.05.2017 [PERSON] здоров'ям дитини не цікавиться. Протягом тривалого часу громадянин [PERSON] діє всупереч інтересам сина, тим самим позбавив його права на належне батьківське виховання та утримання. А тому, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], який народився [INFO] Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутність. Також надала копію газети «Черкаський край» з оголошенням про виклик в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про день та час слухання справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування м. Черкаси Молчанович Н. О. не заперечувала проти задоволення позову. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO]. 24 квітня 2015 року шлюб між батьками дитини офіційно розірвано, малолітній залишився проживати з матір"ю. З 2015 року батько припинив спілкування з сином, не цікавиться його життям та здоров?ям, ухиляється від утримання дитини. Всі витрати по вихованню та утриманню малолітнього були покладені на матір [PERSON] Відповідно до характеристики загальноосвітнього навчального закладу Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 13 [PERSON] активно приймає участь в усіх шкільних та позашкільних заходах сина, тоді як батько участі у вихованні дитини не приймає. Згідно довідки сімейного лікаря [PERSON] від 10.05.2017 [PERSON] здоров'ям дитини не цікавиться. 10 вересня 2015 року рішенням суду присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії на дитину. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, станом на 01 квітня 2017 року борг [PERSON] складає 19 213,55 грн Відповідно до висновку Служби у справах дітей Черкаської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 26 червня 2017 року [PERSON] з сином не проживає, виховання та утриманням не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON]., [INFO], у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини. Відповідно п.15 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідач [PERSON]. з 2015 року з дитиною не проживає, участі у вихованні не бере, не цікавиться сином, не турбується про життя, здоров'я, духовний та моральний розвиток дитини, дитину не утримує. Суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, йог навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved