Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Виклад позиції позивача. На праві приватної власності, на підставі договору дарування від 12.07.2013 року позивачу належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Іншою ? частиною житлового будинку, квартирою № 1 володіє [PERSON] Право власності на нерухоме майно зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно витягу № 6146414 від 12.07.2013 року. Відповідачі по справі [PERSON],[PERSON] доводяться колишньою дружиною та тещею [PERSON], що є колишнім власником даного нерухомого майна. Відповідачі з 2011 року не проживають у будинку хоча прописані у ньому, однак добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають. Позивач [PERSON] зверталася до Немирівської міської ради із заявами про зняття відповідачів з реєстраційного обліку з власного житла, однак отримала відповідь, що з даним питанням їй необхідно звернутися до суду. У зв'язку з реєстрацією відповідачів у квартирі [PERSON], у неї як власника виник ряд незручностей по утриманню будинку та додатковим витратами, неможливістю оформлення субсидії на оплату комунальних витрат. Позивач має намір виписати відповідачів із квартири та зняти їх з реєстрації, однак у позасудовому порядку не має можливості це здійснити. Такі обставини й стали підставою звернутися до суду з даним позовом до відповідачів про усунення прав власності на житлове приміщення. Заяви, клопотання позивача, відповідача Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON],[PERSON] у судове засідання не з"явилися, надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність з визнанням позову. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали судді від 26.10.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.11.2018 року. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача [PERSON] відповідачів [PERSON], [PERSON] враховуючи, при цьому, що відповідачі заявили про повне визнання позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Паспортними даними засвідчується особа позивача [PERSON] (а.с.6), згідно договору дарування від 12.07.2013 року позивачу належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] (а.с.14-16), з копії домової книги вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані [ADDRESS] (а.с.17-21), актом обстеження по факту не проживання особи на території Немирівської об'єднаної територіальної громади відповідачі [PERSON], [PERSON] з 01.09.2012 року та потеперешній час не прорживають у заначеному будинку (а.с .22), заявами про зняття з реєстраційного обліку підтверджується звернення [PERSON] 18.10.2018 року до виконавчого комітету Немирівської міської ради за результатами якого їй було відмовлено виписати відповідачів (а.с.23-24). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1,2,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Частиною 1 ст. 7 цього ж Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою; 5) виселення. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене та вимоги діючого законодавства, а також те, що позивач, як власник нерухомого майна має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні нею свого права користування та розпорядження особистим нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати житловий будинок (квартиру) за власним розсудом, наразі відповідачі [PERSON], [PERSON] не є співвласниками даного житлового приміщення, а також фактично відсутніі у зазначеному будинку 2012 року, поважності причин чого суду ніким не повідомлено, сукупність встановлених обставин чого визначає застережені законом підстави визнання відповідачів особами, які втратила право користуванням житловим будинком, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. Висновки суду Враховуючи, що відповідачами визнано позовні вимоги [PERSON] і це визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200, ч.ч.1, 2,4 ст.206 ЦПК України. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS], оскільки без поважних причин з 2012 року не проживають в помешканні за місцем реєстрації, тобто, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 163, 71 ЖК України, в яких йдеться про те, що при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. За усною заявою позивача доля судових витрат не вирішується. Враховуючи викладене,

Outcome: approved