Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 19.04.2008 року померла [PERSON], яка постійно проживала в [INFO], і після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку в розмірі 2,04 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області та інше майно. Згідно заповіту посвідченому 02.03.1998 року секретарем Ялинівської сільської ради [PERSON] [PERSON] заповіла ? жилого будинку з надвірними будівлями в с. Вербка Летичівського району, земельну ділянку і все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і все те на що вона за життя матиме право [PERSON] і даний заповіт не змінено і не відмінено. Інших спадкоємці після смерті 19.04.2008 року [PERSON] немає, оскільки її чоловік [PERSON] помер 23.04.1999 року. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Хмельницької області, проте йому було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку із пропуском строку для її подачі. Посилаючись на те, що [PERSON] не знав, що для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору встановлено строк 6 місяців, та постійним перебуванням у відрядженні у звязку із тим, що він працював вахтовим методом, був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому [PERSON] просить суд визначити йому додатковий 2-х місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте його представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті або за законом. В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, і відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд, в разі пропуску цього строку з поважної причини, може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved