Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення нею прав власної неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], через неналежне виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та просив позбавити останньої батьківських прав на підставі ст. 164 СК України і стягнути з останньої аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач та його представник позові вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ч. ч. 7, 8, 12 ст. 128 ЦПК України (а.с. 40, 41, 42, 43-44,64-65,69,83,86). Відповідно до положень ст. ст. 223, 281 ЦПК України, відповідно до протокольної ухали суду, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. В судовому засіданні представник третьої особи Служби в справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Суд, заслухавши промови позивача, представника позивача, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7), яка проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні (а.с. 8). Відповідач по справі [PERSON], [INFO], є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно висновку Великобагачанської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 13 квітня 2018 року за № 01-32/156, Великобагачанська районна державна адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 48-49). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що відповідачка не належно виконувала свої батьківські обов'язки, не піклувалася про фізичний та психічний стан здоров'я дитини, з грудня 2016 року відповідач не проживає з позивачем та дитиною, взагалі не з'являється за їх місцем проживання, не телефонує, не цікавиться життям спільної доньки. Дитина проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні (а.с. 95-97) . Статтею 150 Сімейного кодексу України імперативно визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на дитину [PERSON], [INFO], суд враховує суть позовних вимог, матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка потребує матеріальної допомоги, вік відповідача, яка є особою працездатного віку, за інформаціє сторони позивача офіційно ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, однак, в силу свого віку та стану здоров'я має можливість сплачувати аліменти. Суд при визначенні розміру аліментів керується положення ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180-182 СК України, усталену судову практику розгляду судами справ про стягнення аліментів, приходить до висновку, про наявність законних підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на конкретні обставини справи, встановлені судом при розгляді цього позову, слід прийти до переконання про те, що відповідач ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню власних дітей і його поведінка при цьому є винною. Жодних належних і допустимих доказів, які спростовують вказаний висновок суду не надано. При таких обставинах доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідачки, підтверджується сукупністю доказів, перевірених і проаналізованих судом при розгляді даної справи. Відповідно до вимоги ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за першою позовною вимогою, та стягнути на користь держави з відповідача судовий збір за позовною вимогою про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved