Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

[PERSON] фактичне місце проживання якої зареєстровано: [ADDRESS] , звернулася до суду з заявою через представника адвоката Дігтяренко В.С., в якій просить встановити факт народження дитини. В обґрунтування заяви представник заявника адвокат Дігтяренко В.С. зазначив, що [INFO] в м. Донецьку [PERSON] народила дівчинку, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження, виданим Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства Донецької Народної Республіки. Бердянський відділ ДРАЦС у Бердянському районі Запорізької області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовив у видачі свідоцтва про народження дитини через відсутність належного документу, що підтверджує народження дитини. Просить встановити факт народження [INFO] в м. Донецьку Україна, дитини жіночої статі [PERSON] , вказати данні про батьків: мати - [PERSON] , громадянка України, [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , батько - [PERSON] , громадянин України, [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] та її представник адвокат Дігтяренко В.С. в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заяву підтримують, просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бердянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Запорізької області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заявника не заперечує. При винесенні рішення для повноти заповнення актового запису про народження просять вказати, крім вказаних даних в заяві, підставу запису відомостей про батька. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд встановив таке. Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у тому числі справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Згідно ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини. Постановою Верховної ради України №254-УІІІ від 17.03.2015р. « Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і сіла Донецької та Луганської областей. На підтвердження факту народження дитини представником заявниці надано копію медичного свідоцтва про народження № 2067 від 17.12.2020 року, виданого Центром охорони материнства та дитинства, з якого вбачається, що [INFO] [PERSON] о 12 годині 30 хвилин народила дівчинку вагою 3150 гр., копією обмінної карти [PERSON] та копію свідоцтва про народження, виданого Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої Донецької Народної Республіки, де батьками дитини у свідоцтві записані [PERSON] і [PERSON] [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області 03.12.2016 року, актовий запис № 05, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . З копії паспорту [PERSON] видно, що її місце проживання зареєстровано: [ADDRESS] . З копії паспорту громадянина України [PERSON] видно, що місце його проживання зареєстровано в [ADDRESS] . При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових прав заявника та дитини, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням медичного свідоцтва про народження № 2067 від 17.12.2020 року, яке видане Центром охорони материнства та дитинства, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved