Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ріпкинського ОУПФУ, про стягнення в порядку спадкування суми недоотриманих [PERSON] пенсійних виплат по перерахунку за рішенням суду. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що вона є спадкоємницею першої черги за законом після своєї матері [PERSON], яка померла 20.11.2012 року. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої, згідно якого, до спадщини входять недоодержані кошти в розмірі 15246 грн. 66 коп., відповідно до рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області № 2518/2-а-3259/11 від 01.06.2011 року. Відповідач відмовив у виплаті позивачеві успадкованих грошових коштів, чим порушив її право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що після померлої [PERSON] рахується невиплачена заборгованість по пенсії за судовим рішенням, однак вказані виплати мають здійснюватися за рахунок Державного бюджету України, а не бюджету Пенсійного фонду України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної та пенсійної справ, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів адміністративної справи вбачається, що [PERSON] померла 20.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 200253, виданого виконкомом Мохначівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області 22.11.2012 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2017 року у спадковій справі №156/2013, виданого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-675, позивач успадкувала після [PERSON] недоодержані кошти в розмірі 15246 грн. 66 коп., за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області № 2518/2-а-3259/11 від 01.06.2011 року. З повідомлення РО УПФУ від 15.08.2017 року № 108/09/Б-20 вбачається, що спадкодавцю [PERSON], на виконання рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області № 2518/2-а-3259/11 від 01.06.2011 року, управлінням нараховано, але не виплачено 15246 грн. 66 коп. З листа ГУ Державної казначейської служби України в Чернігівській області №12-09/563/4458 від 21.09.2017 року вбачається, що станом на 20.09.2017 року УДВС ГТУЮ у Чернігівській області постанова Ріпкинського районного суду Чернігівської області № 2518/2-а-3259/11 від 01.06.2011 року, про стягнення на користь [PERSON] до ГУ ДКС України в Чернігівській області не передавалася. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п.5 ч.2 цієї статті, може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Судом встановлено, що відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді недоотриманої пенсійної виплати, в розмірі 15246 грн. 66 коп., нарахованої пенсіонеру [PERSON] за рішенням суду і не виплаченої їй за життя, право власності на яку, в порядку спадкування за законом, перейшло до позивача. Таким чином, відповідач порушує право власності позивача на вказану суму коштів у порядку спадкування, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов'язку в натурі, тобто стягнення її з відповідача на користь позивача. Посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов'язання, не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач належними і допустимими засобами доказування довела ті обставини, на які вже посилалася, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору, тому судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних коштів.

Outcome: approved