Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн, щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя у сторін не склалося та відповідач життям доньки не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає і фактично коштів на її утримання не надає. Відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець, займається господарською діяльністю та має достатній дохід, щоб надавати допомогу на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Рівненського міського суду від 19 липня 2018 року було відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 22 січня 2019 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та ухвалою суду витребовано від Державної фіскальної служби України відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суму виплачених доходів та утримання податків з [PERSON] , за період часу 2015-2018 р.р. В судових засіданнях позивач та її представник підтримали позовні вимоги та наполягали на тому, що відповідач має дохід як підприємець і тому має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн. Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, вважаючи, що її довіритель не має такого доходу, щоб сплачувати аліменти у розмірі більшому, ніж передбачений законом для дитини відповідного віку, а тому просить суд стягнути аліменти в розмірі, визначеному законом. До того ж вказала, на утриманні її довірителя перебувають ще неповнолітніх троє дітей від інших шлюбів та батьки пенсіонери, які потребують також допомоги. Представник позивача адвокат Овдійчук О.О. в судове засідання, призначене на 27 серпня 2019 року подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала повністю та просить суд його задовольнити. Розгляд справи просить провести у її відсутність та відсутність її довірительки. Представник відповідача адвокат Кисельова М.І. в судове засідання, призначене на 27 серпня 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності свого довірителя. Заслухавши сторони та врахувавши заяви сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд встановив таке. Судом встановлено, що сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дитина, [PERSON] проживає разом з матір"ю, [PERSON] , батько [PERSON] коштів на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року\~та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини. Ст. 180 СК України\~передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею\~10,\~60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджено інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається з відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період 2015-1018 р.р., наданих відповідачем, що останній жодних доходів не отримував. На виконання ухвали Рівненського міського суду від 23.05.2019 року щодо надання інформації про доходи і сплачені податки [PERSON] , наданих Державною фіскальною службою України вбачається, що [PERSON] в період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року отримував доходи з таких джерел: від ПП [PERSON] - 1 квартал 2018 року - 11400 грн; - 2 квартал 2018 року - 12250 грн; - 3 квартал 2018 року - 12450 грн; - 4 квартал 2018 року - 570 грн та 8300 грн; - 1 квартал 2019 року - 208 грн. Так, суд приходить до висновку, що відповідач в середньому мав щомісячний дохід 2018 - 2019 р.р. - 3000,00 грн. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 липня 2019 року\~становить 2118,00 грн. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку (тобто\~на даний\~час 1059,00\~грн.).\~Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~(тобто\~2007,00\~грн.). Відповідно до абз. 4 п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Сторона відповідача заперечує проти позову та посилається на неможливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, у зв`язку з тим, що на утриманні її довірителя перебуває ще троє дітей від різних шлюбів, на підтвердження чого відповідач надав суду копії свідоцтв про народження, зазначив, крім того, що має проблеми зі здоров`ям, на підтвердження чого надав суду епікризи № 8628 та 6852, датовані 2016-2017 р.р. Крім того, представник відповідача в запереченнях суду показала, що її довіритель був звільнений з місця роботи, де отримував заробітну плату, підтвердивши вказане копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків. Зважаючи на зазначене, враховуючи те, що відповідач частково визнав позовні вимоги, є особою працездатного віку, вік дитини та виходячи з встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів, потреб дитини і її належного забезпечення та те, що на утриманні у відповідача перебуває ще троє дітей від інших шлюбів, а також те, що ні в судовому засіданні не здобуто, ні позивачем не надано суду доказів того, що відповідач має достатній заробіток та витрати, що перевищують його заробіток (дохід), а також не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, які є предметом доказування у даній справі, що дало б суду підстави задоволити позов у повному обсязі, а судом з наданих відомостей наданих Державною фіскальною службою України встановлено, що [PERSON] в період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року в середньому мав щомісячний дохід в розмірі 3000, 00 грн, тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти, у розмірі 1100,00 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 11 липня 2018 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved