Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Ліквідатор «СМП-166» арбітражний керуючий Безпалий Сергій Олександрович до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації ХМР, про виселення та зняття з реєстраційного обліку та зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , який діє також в інтересах малолітнього\~ [PERSON] до Ліквідатора ТОВ «СМП-166» арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича, третя особа: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківський міський центр приватизації державного житлового фонду, Служба у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про поновлення порушеного права на безоплатну приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.12.2019 року, первісний позов Ліквідатора «СМП-166» арбітражного керуючогого Безпалого Сергія Олександровича до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Шевченківського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації ХМР, про виселення та зняття з реєстраційного обліку залишити без розгляду. Свої позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовують тим, що квартира [ADDRESS] була надана у користування за ордером у 1952 році [PERSON] - дідусю [PERSON] , який працював тоді на будівництві Південної Залізниці. З 26.04.1988 року [PERSON] зареєстрована у даній квартирі та з цього часу є основним квартиронаймачем. З 21.05.2003 року в квартирі був зареєстрований її син, [PERSON] . 29.08.2009 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис № 1568. Після чого 31.08.2013 року [PERSON] була зареєстрована в зазначеній квартирі разом із своїм чоловіком. [INFO] у подружжя народився син, [PERSON] , шо підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1152 від 04.06.2013 р., який також був зареєстрований у квартирі разом із своїми батьками з моменту народження. На підтвердження права на користування даною квартирою ТОВ «СМП-166» було видано ордер № 5964 від 26.04.2012 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] ще за часи ведення господарської діяльності ТОВ «СМП-166». Згідно зазначеного ордеру [PERSON] , та [PERSON] надано у користування житлове приміщення загальною площею 46,6 м2, яке складається з трьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] , в якій розташована спірна квартира знаходився у повному оперативному управлінні та господарському віданні Товариства з обмеженою відповідальністю «СМП-166». Постановою господарського суду Харківської області від 22.01.2013 року у справі № 5023/182/12 боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «СМП-166» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Шапка Інну Сергіївну, яку зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру. У січні 2014 року ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Шапка І.С. звернулася до господарського суду Харківської області з клопотанням, в якому просила суд дозволити прямий продаж квартир у гуртожитках за певним переліком адрес, в тому числі квартири [ADDRESS] , де мешкають позивачі - безпосередньо мешканцям, які в них зареєстровані за ціною згідно проведеної оцінки. Пунктами 2, 3 Ухвали Господарського суду Харківської області від 08.04.2014р. у справі 5023/182/12 клопотання арбітражного керуючого Шапки І.С. про дозвіл на прямий продаж майна банкрута задоволено та дозволено прямий продаж квартир у гуртожитках, в тому числі квартири, де проживають та зареєстрована родина Канцедалів. Постановою Харківського Апеляційного господарського суду від 15.09.2014 року у справі 5023/182/12 за апеляційною скаргою [PERSON] , [PERSON] та Канцедал [PERSON] пункти 2, 3, 4, 5, 6 ухвали господарського суду Харківської області у справі №5023/182/12 від 08.04.2014 року щодо задоволення клопотання ліквідатора про дозвіл на прямий продаж майна банкрута; надання дозволу на прямий продаж квартир у гуртожитках, а також квартири [ADDRESS] скасовано. Прийняте в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ліквідатора про дозвіл на прямий продаж зазначеної квартири відмовлено. В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 08.04.2014 року по справі №5023/182/12 залишено без змін. Дана постанова суду набула чинності. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.02.2015 р. у справі №\~5023/182/12\~повноваження арбітражного\~керуючого Шапки\~І.С.\~були припиненні за її клопотанням та ліквідатором банкрута ТОВ «СМП-166» призначено арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича. Представник позивачів за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не зявився, повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Відповідно до\~Закону України\~від 03\~жовтня 2017\~року №\~2147-VІІІ\~«Про внесення\~змін до\~Господарського процесуального\~кодексу України,\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~Кодексу адміністративного\~судочинства України\~та інших\~законодавчих актів» внесено зміни до\~Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року. Згідно з\~Перехідними положеннями ЦПК України\~справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно зі статтею 264\~ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно зі статтею 263\~ЦПК\~України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України,\~відповідно\~до\~приписів якої,\~кожна\~особа\~має право\~звернутися\~до\~суду за\~захистом\~свого\~особистого немайнового\~або\~майнового\~права та\~інтересу,\~при\~цьому,\~способами\~захисту\~цивільних прав\~і\~інтересів\~можуть бути:\~визнання\~права;\~визнання\~правочину\~недійсним;\~припинення\~дії,\~яка\~порушує\~право;\~відновлення\~становища,\~яке\~існувало\~до порушення;\~примусове\~виконання\~обов`язку в\~натурі;\~зміна\~правовідношення;\~припинення\~правовідношення;\~відшкодування\~збитків\~та інші\~способи\~відшкодування\~майнової шкоди;\~відшкодування\~моральної\~(немайнової)\~шкоди;\~визнання\~незаконними\~рішення,\~дій\~чи\~бездіяльності органу\~державної\~влади,\~органу\~влади\~Автономної Республіки\~Крим\~або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх\~посадових\~і службових\~осіб.\~Суд\~може\~захистити цивільне\~право\~або\~інтерес іншим\~способом,\~що\~встановлений\~договором або\~законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У 1952 році [PERSON] , який був дідусем [PERSON] , отримав у користування квартиру [ADDRESS] . З 26.04.1988 року [PERSON] зареєстрована у даній квартирі та є основним квартиронаймачем (а.с. 112) З 21.05.2003 року в квартирі [ADDRESS] , зареєстровано [PERSON] . (а.с. 109) 29.08.2009 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ, актовий запис №1568. (а.с. 113) [INFO] у подружжя народився син, [PERSON] , шо підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1152 від 04.06.2013 р., який також був зареєстрований у квартирі разом із своїми батьками з моменту народження. (а.с. 114) На ім`я [PERSON] та [PERSON] ТОВ «СМП-166» було видано ордер № 5964 від 26.04.2012 року, відповідно до якого надано у користування житлове приміщення загальною площею 46,6 м2, яке складається з трьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Постановою господарського суду Харківської області від 22.01.2013 року у справі № 5023/182/12 боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «СМП-166» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Шапка Інну Сергіївну, яку зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського\~суду Харківської\~ області\~від 08.04.2014\~року, прийнято відмову ліквідатора від скарги на дії ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"\~\~та припинити\~\~провадження у справі в цій частині. 2.\~\~Задовольнили клопотання ліквідатора про дозвіл на прямий продаж майна банкрута. 3. Дозволено прямий продаж квартир у гуртожитках за адресами [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , 317,319, 321, 323, 325 , 327, 329 , 331 , 333, 335, 337, 339. та квартир у житлових будинках за адресами [ADDRESS] безпосередньо мешканцям, які в них зареєстровані за ціною згідно проведеної оцінки. 4. Дозволено прямий продаж нерухомого майна за ціною попиту:Нежитлова будівля - склад столярних виробів, за адресою: [ADDRESS] .Нежитлова будівля - побутові приміщення, за адресою: [ADDRESS] .Нежитлова будівля - котельня, за адресою: [ADDRESS] .Нежитлова будівля - сушарка деревовиробів за адресою: [ADDRESS] .Нежитлова будівля Склад з цементорозвантажувальною платформою за адресою: [ADDRESS] .Нежитлова будівля котельня за адресою: [ADDRESS] 5.\~\~Дозволено прямий продаж автотранспорту за ціною металобрухту. 6. Зобов`язано ліквідатора провести повторну оцінку майна банкрута. 7. Дану ухвалу направити ліквідатору, комітету кредиторів. Постановою Харківського Апеляційного господарського суду від 15.09.2014 року, апеляційну скаргу [PERSON] , м.Харків, [PERSON] , м [ADDRESS] та [PERSON] , м.Харків задоволено частково. Пункти 2, 3, 4, 5, 6 ухвали господарського суду Харківської області у справі №5023/182/12 від 08.04.2014 року щодо: задоволення клопотання ліквідатора про дозвіл на прямий продаж майна банкрута; надання дозволу на прямий продаж квартир у гуртожитках за адресами [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , 317,319, 321, 323, 325, 327, 329, 331, 333, 335, 337, 339 та квартир у житлових будинках за адресами [ADDRESS] безпосередньо мешканцям, які в них зареєстровані за ціною згідно проведеної оцінки; надання дозволу прямого продажу нерухомого майна за ціною попиту: нежитлова будівля склад столярних виробів, за адресою: [ADDRESS] , нежитлова будівля побутові приміщення, за адресою: [ADDRESS] , нежитлова будівля котельня, за адресою: [ADDRESS] , нежитлова будівля сушарка деревовиробів за адресою: [ADDRESS] , нежитлова будівля склад з цементорозвантажувальною платформою за адресою: [ADDRESS] , нежитлова будівля котельня за адресою: [ADDRESS] ; надання дозволу на прямий продаж автотранспорту за ціною металобрухту; зобов`язання ліквідатора провести повторну оцінку майна банкрута скасовано. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ліквідатора про дозвіл на прямий продаж майна банкрута відмовлено. В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 08.04.2014 року по справі №5023/182/12 залишено без змін. Справу №5023/182/12 повернуто до господарського суду Харківської області для розгляду. На балансі підприємства ТОВ «СМП-166» обліковуються житлові об`єкти, Які є власністю банкрута згідно Свідоцтва про право власності. Право власності на майно цілісного майнового комплексу ТОВ «СМП-166» (правонаступник Харківського Будівельно-монтажного поїзду №166) набуло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого у другій Харківській нотаріальній конторі 06.05.1993 року №3-3997, а також акту прийому-передачі від 28.05.1993 року від Фонду державного майна України. Дані житлові об`єкти, у процесі ведення господарської діяльності ТОВ «СМП-166» утримував та надавав право проживання працівникам ТОВ «СМП-166 ». Ці об`єкти становлять житловий фонд і в силу приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» лягають передачі у комунальну власність територіальної громади. Положенням про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 року №891, яке діяло на час виникнення правовідносин, визначається порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій. Передача в комунальну власність відомчого житлового фонду в інших випадках здійснюється такому ж порядку з дотриманням вимог Законів України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших законодавчих актів. Згідно п. 2 Положення передачі в\~комунальну власність\~підлягають житлові\~будинки відомчого\~житлового фонду, у тому числі гуртожитки. Відповідно до п. 5 Положення передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями або виконкомами відповідної Ради. До складу цієї комісії входять представники відповідних місцевих комунальних підприємств, житлово-експлуатаційної організації, на баланс якої передаються будинки відомчого житлового фонду, регіонального відділення (представництва) Фонду державного майна, місцевого фінансового органу, бюро технічної інвентаризації, спеціалізованого проектного інституту, підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд, та представники інших заінтересованих підприємств, установ і організацій. Згідно п.7 Положення підприємства, установи чи організації, що передають відомчий житловий фонд в комунальну власність, додають до акта приймання- передачі розрахунки витрат на його утримання. Пунктом 8 Положення передбачено, що передача відомчого\~житлового фонду\~в комунальну\~власність провадиться\~разом з\~відповідною технічною\~документацією на\~будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами,\~що встановлюють\~право на\~нього. У разі відсутності необхідної технічної документації вона відновлюється за рахунок підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд у комунальну власність. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» (в редакції на час виникнення правовідносин) встановлено, що до об`єктів\~державної власності,\~що підлягають\~приватизації належать\~майно підприємств, цехів, виробництв, дільниць, інших підрозділів, що виділяються в самостійні підприємства і є єдиними (цілісними) майновими комплексами. Згідно ч.2 ст. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до державного житлового фонду, який підлягав приватизації на користь громадян України відносився житловий фонд місцевих рад та житловий фонд, який знаходився у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, крім кімнат в гуртожитках. В разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) одночасно Передається у комунальну власність відповідних у міських, селищних, сільських Рад народних депутатів (ч.2 п.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд України під час розгляду справ № 4/46-40/32, № 22/143/09-8/137/10, № 3/039-08/5. Згідно ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: зокрема очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу. У відповідності до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового Фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Тобто, законодавством передбачено відповідний порядок передачі до комунальної власності об`єктів житлового фонду. Статтями\~12,\~13,\~77 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. На підставі ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Враховуючи вищевикладене з Ліквідатора ТОВ\~«СМП-166»\~арбітражного керуючого\~Безпалого Сергія\~Олександровича підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved