Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В жовтні 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області звернувся керівник Запорізької місцевої прокуратури № 2 із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за №317/3103/15-ц за позовом Запорізької місцевої прокуратури №2 в інтересах Запорізької обласної державної адміністрації до [PERSON], Запорізької районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, витребування та повернення земельної ділянки. Вказана заява обґрунтована тим, що ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2016 у справі №317/3103/15-ц задоволено апеляційну скаргу прокурора Запорізької області, скасовано ухвалу Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2016 та відправлено матеріали цивільної справи для продовження розгляду в суд першої інстанції. За внесення апеляційної скарги у вказаній справі прокуратурою Запорізької області сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення, наявним у матеріалах справи. Однак, за результатами розгляду вищевказаної цивільної справи, рішенням Запорізького районного суду Запорізької області питання про розподіл судових витрат судом вирішено не було. В звязку з чим, заявник був вимушений звернутися до суду із вказаною заявою. Прокурор наполягав на задоволенні заяви з підстав її обґрунтованості та законності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі в частині стягнення понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16.08.2016 у справі №317/3103/16-ц у сумі 1378 грн, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За роз'ясненнями п.20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебувала цивільна справа за позовом\~ Запорізької місцевої прокуратури №2 в інтересах Запорізької обласної державної адміністрації до [PERSON], Запорізької районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, витребування та повернення земельної ділянки. Ухвалою суду від 16.08.2016 року провадження по вказаній справі закрито. 25.08.2016 року позивач оскаржив вищевказану ухвалу суду першої інстанції в передбаченому законом порядку. Позивачем за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції сплачено судовий збір у сумі 1378,00 грн. За результатами розгляду апеляційної скарги ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 16.08.2016 року скасована, матеріали справи були направлені до суду першої інстанції для продовження розгляду. 23 грудня 2016 року Запорізьким районний судом Запорізької області цивільний позов Запорізької місцевої прокуратури №2 в інтересах Запорізької обласної державної адміністрації до [PERSON], Запорізької районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, витребування та повернення земельної ділянки задоволено повністю. Однак, як вбачається із тексту рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Зважаючи на зазначене, суд вважає заяву керівника Запорізької місцевої прокуратури №2 про ухвалення додаткового рішення обґрунтованою, тому у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, яким з Запорізької районної державної адміністрації та [PERSON] слід стягнути солідарно судові витрати у розмірі 1378,00 грн( тобто по 689,00 грн з кожного відповідача по справі) на користь прокуратури Запорізької області.

Outcome: approved