Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася 12.09.2017р. з позовом до [PERSON] з позовом надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька. Зазначила, що 25.10.2013 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає разом з нею. Відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не приймає ніякої участі у вихованні дочки, з вересня 2015 року мешкають окремо. Все своє життя вона прожила у м. Донецьку, однак в зв'язку з тим, що м. Донецьк опинилося в зоні військового конфлікту, вона була вимушена переїхати до м. Маріуполя, де на даний час і проживає. В м. Донецьку залишилася жити її мати та інші близькі родичі, а також в неї там залишилось нерухоме майно. Враховуючи це, час від часу у неї виникає потреба відвідувати рідних та контролювати стан належного їй нерухомого майна. Відповідач залишився проживати в м. Донецьку, безпідставно відмовляється в добровільному порядку надати їй дозвіл на в'їзд та виїзд з дочкою [PERSON] на тимчасово неконтрольовану територію без його супроводу. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дочки та фактично позбавляє її права на підтримання родинних відносин з бабусею та іншими рідними та близькими людьми. Просить суд надати дозвіл неповнолітній [PERSON] на в'їзд та виїзд на тимчасово окуповану територію у м. Донецьк Донецької області в супроводі матері [PERSON], без дозволу і супроводу батька [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2013р. [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб 25 жовтня 2013 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] [INFO] (а.с.4). Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Статтею ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п. 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 722 від 16.09.2015 року, в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідченої копії, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину. Статтею 3 «Конвенції про права дитини» встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», - документами, що надають право громадянина на виїзд з України і в'їзду в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон та проїзний документ дитини. Судом встановлено, що від батька дитини неможливо отримати дозвіл на її в'їзд та виїзд з території яка тимчасово не контролюються українською владою, на підконтрольну територію України. Таким чином, виходячи з вищенаведених норм та

Outcome: approved