Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

АТ АКБ «Львів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 23 січня 2020 року у сумі 95\~656, 57 гривень. На обґрунтування позову зазначає, що 23 січня 2020 року між АТ АКБ «Львів» (Банком) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір № 08297/000/2020, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальникові грошові кошти у розмірі 100\~000, 00 гривень зі сплатою 48 % річних за користування кредитом та терміном повернення до 22 січня 2023 року включно. Згідно з п. 1.4 кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово безготівково на поточний рахунок позичальника. Факт перерахування [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 23 січня 2020 року № 492607. Всупереч п. п. 5.1, 3.6, 5.2 кредитного договору та взятим на себе зобов`язанням [PERSON] систематично не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашає. Станом на 26 листопада 2020 року заборгованість за кредитним договором № 08297/000/2020 становить 92\~570, 87 гривень, з яких: 92\~570, 87 гривень - заборгованість за кредитом; 3\~085, 70 гривень - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунками заборгованості та випискою по рахунках, які додаються. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку, що є порушенням законних прав та інтересів АТ АКБ «Львів», а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача АТ АКБ «Львів» не прибув, однак до позову долучено заяву про розгляд справи за відсутності представника Банку, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, боржник зобов`язаний сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 23 січня 2020 року АТ АКБ «Львів» та [PERSON] уклали кредитний договір № 08297/000/2020, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 100 000, 00 гривень з умовою повернення до 22 січня 2023 року в порядку та відповідно до умов цього договору. Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, оскільки 23 січня 2020 року банк перерахував кредитні кошти у розмірі 100\~000, 00 гривень на рахунок [PERSON] , що підтверджується меморіальним ордером № 492607 від 23 січня 2020 року. Пунктами 3.2 та 3.3 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку в розмірі 48 % річних і загальна вартість кредиту становить 193\~913, 14 гривень. Згідно п. п. 5.1, 5.2 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та додатковими договорами. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору. Згідно з п. 5.6 цього Договору погашення заборгованості відповідно до умов цього Договору здійснюється у такій черговості: прострочені платежі зі сплати процентів; прострочені платежі з повернення Кредиту (основного боргу); строкові платежі зі сплати нарахованих процентів, термін сплати яких наступає в поточному місяці; строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу), термін сплати яких наступає в поточному місяці; пеня, штраф; строкові платежі з повернення кредиту (основного боргу) на наступний місяць. У пункті 6.1. Розділу 6 Кредитного договору сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором Банк вправі нарахувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Розмір нарахованої пені обмежується 15 відсотками суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення Позичальником зобов`язань за цим Договором, обмежується половиною суми отриманого Позичальником Кредиту. Згідно з п. 2.3.2 розділу 2 цього Договору Банк має право, зокрема, вимагати дострокового повернення Кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Договором у разі: несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту); наявності обставин, які свідчать про те, що наданий кредит не буде повернуто у строки, визначені цим Договором. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору в разі прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів з підстав, обумовлених цим Договором, Банк письмово повідомляє про це позичальника. У такому випадку позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення Також згідно з п. 6.2 та 6.3 Договору за невиконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, окрім сплати пені, Банк вправі вимагати від позичальника відшкодування заподіяних збитків у повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Сторони погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим Договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим Договором. Умови кредитного договору № 08297/000/2020 [PERSON] не виконував, не сплачував заборгованість за кредитом та відсотками за його використання, у зв`язку з чим Банком було направлено лист-вимогу про виконання порушеного зобов`язання, а саме: у тридцятиденний термін з дати отримання даної вимоги повністю погасити прострочену заборгованість за кредитним договором, однак [PERSON] не виконав вказану вимогу. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором судом встановлено, що станом на 26 листопада 2020 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає 95\~656, 57 гривень з яких: 92\~570, 87 гривень - заборгованість за кредитом; 3\~085, 70 гривень - заборгованість за відсотками. Судом встановлено та, як описано вище, позивачем на підтвердження позовних вимог подано кредитний договір, розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] кредиту, виписку по особових рахунках [PERSON] , тобто вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості, що є належними і допустимими доказами та підтверджують про наявність між сторонами кредитних відносин. Крім того, як зазначено вище, [PERSON] визнав позов, про що подав відповідну заяву. Частинами 1,\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~передбачено,\~що позивач\~може відмовитися\~від позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши заяву [PERSON] про визнання позову, суд вважає, що вона не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже відсутні перешкоди для її прийняття. Враховуючи підтвердження позивачем описаними вище доказами отримання відповідачем [PERSON] кредиту, користування кредитними коштами та порушення ним грошових зобов`язань, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про правомірність позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 95\~656, 57 гривень. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви АТ АКБ "Львів" сплатило судовий збір в розмірі 2102,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 644213 від 25 листопада 2020 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Зважаючи на наведене з [PERSON] слід стягнути 1051, 00 гривень на користь АТ АКБ «Львів»,що становить 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved