Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначаючи, що відповідач - [PERSON] є її батьком. Шлюб між батьками розірвано в 2003 році. Позивач проживає разом з матір'ю - [PERSON], та перебуває на її утриманні. На цей час [PERSON] є повнолітньою і навчається на 2 курсі медсестринсько-акушерського відділення комунального закладу охорони здоров'я Ізюмського медичного коледжу. Відповідач в добровільному порядку допомоги не надає. Позивач навчається на денному відділенні, не має змоги працювати, стипендію не отримує, тому, не вистачає коштів на забезпечення життєво необхідних потреб. Позивач посилається на те, що вона потребує витрат, пов'язаних з навчанням, харчуванням, проїздом у транспорті, а також, спільно із матір'ю, несе витрати на придбання одягу, взуття, інше, але коштів не вистачає, потребує допомоги. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму на працездатну особу до закінчення навчання. В судове засідання позивач не з'явилась, належним чином була повідомлена про день слухання справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, пояснивши, що на даний час він працює кочегаром в Іверській ЗОШ. За станом здоров'я має можливість надавати матеріальну допомогу, на обліку у лікарів не перебуває. Вважає, що зможе надавати доньці матеріальну допомогу, сплачуючи аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, з часу її звернення до суду, та провадити до закінчення навчання в Ізюмському медичному коледжі. Відповідач пояснив, що інших дітей, окрім позивачки, він не має і на утриманні ніхто не перебуває. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва народження серії [NUMBER], виданого 2 березня 1999 року Іверською сільською радою Олександрівського району Донецької області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. а.с.4 За довідкою навчального закладу [PERSON] є студенткою другого курсу медсестринсько-акушерського відділення комунального закладу охорони здоров'я Ізюмського медичного коледжу. Строк навчання - з 01 вересня 2017 року по 01 лютого 2020 року. Стипендію не отримує. Проживає в гуртожитку, плата за проживання становить 332,00 грн. за місяць. а.с. 11 Відповідно до паспортних даних, позивач - [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. а.с. 3 Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] розірвала шлюб 11 березня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Олександрівського райуправління юстиції Донецької області, актовий запис № 13 . а.с. 6 Будучи опитаною в якості свідка [PERSON]- матір позивачки пояснила, що її донька навчається на 2 курсі медсестринсько-акушерського відділення комунального закладу охорони здоров'я Ізюмського медичного коледжу та знаходиться на її повному утриманні. Вона працює продавцем у ФОП "Погосян", та отримує в середньому 3700 грн. на місяць, що підтверджено довідкою про її доходи. Стверджує, що самотужки не може надавати доньці повноцінного матеріального забезпечення, оскільки на її утриманні ще перебуває неповнолітня дитина від другого шлюбу - [PERSON], [INFO]. На тиждень свідок надає доньці утримання у виді грошей - 500 грн та продуктів харчування та таку ж суму. Крім того, вона забезпечує доньку одягом, взуттям та всім необхідним для навчання. Отже, судом встановлено, що позивач є донькою відповідача, повнолітньою особою, продовжує навчання, проживає в гуртожитку , стипендію не отримує, несе витрати на придбання підручників, одягу, їжі, проїзд. Відповідач не заперечував, що його донька знаходиться на утриманні матері - [PERSON]. На даний час відповідач [PERSON] працює кочегаром у Іверській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Олександрівської районного ради Донецької області, а також має у власності земельну ділянку площею 4,5868 га, яку здає в оренду, відповідно договору оренди від 05.06.2018 року, та отримує постійний дохід, і може надавати матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн. на місяць. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За вимогами частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України , аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчатися і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням на денному відділенні, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на час навчання доньки і не має достатніх підстав ухиляється від матеріальної підтримки . Про це свідчить відсутність інших утриманців, задовільний стан здоров'я та згода відповідача на стягнення 1000 грн. на місяць аліменетів. Визначаючи розмір аліментів, суд, відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 СК України, враховує можливість надання утримання другим з батьків,задовільний стан здоров`я платника аліментів, його дохід, відсутність інших утриманців і вважає можливим стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на місяць до часу закінчення донькою навчального закладу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин, з огляду на відсутність підстав для неприйняття визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 10 липня 2018 року, до часу закінчення позивачкою навчального закладу.

Outcome: approved