Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що12 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00072891. Згідно пунктів 1.1-1.7 Договору, Банк надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, термін повернення Кредиту -12 вересня 2014 року. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління Кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку №1 цього договору. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 17,0% річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно із п. 2.5.2 Договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідачка від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідачка порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору. Згідно пункту 4.3. договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 спеціальної частини договору. Згідно п. 4.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 Загальної частини договору при тому, що прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі 25% від суми кредиту, п. 8 спеціальної частини кредитного договору. Загальна сума заборгованості відповідачки відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17 серпня 2015 року становить 54 303 (п'ятдесят чотири тисячі триста три) гривні 29 копійок, з них: сума по тілу кредиту - 7 558 (Сім тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 69 копійок; сума процентів за користування кредитом - 449 (Чотириста сорок дев'ять) гривень 70 копійок; сума по сплаті комісії за РО 2 657 (Дві тисячі шістсот п'ятдесят сім) гривень 62 копійки; сума плати за пропуск платежів - 43 637 (Сорок три тисячі шістсот тридцять сім) гривень 28 копійок. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та дав аналогічні пояснення. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково, просить суд зменшити нараховані позивачем штрафні санкції, оскільки, вони є завищеними та заборгованість по кредиту виникла в зв»язку з важким матеріальним становищем. В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00072891. Згідно пунктів 1.1-1.7 Договору, Банк надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, термін повернення кредиту -12 вересня 2014 року (а.с.4-11). Загальна сума заборгованості відповідачки відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17 серпня 2015 року становить 54 303 (п'ятдесят чотири тисячі триста три) гривні 29 копійок, з них: сума по тілу кредиту - 7 558 (Сім тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 69 копійок; сума процентів за користування кредитом - 449 (Чотириста сорок дев'ять) гривень 70 копійок; сума по сплаті комісії за РО 2 657 (Дві тисячі шістсот п'ятдесят сім) гривень 62 копійки; сума плати за пропуск платежів - 43 637 (Сорок три тисячі шістсот тридцять сім) гривень 28 копійок (а.с.18-19). Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, положення частини третьої ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Таким чином, суд вважає можливим застосувати норми ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки (пеню, штрафи), яка включена до суми заборгованості за кредитним договором до 7500 гривень, враховуючи те, що відповідачка перебуває у важкому матеріальному становищі та розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, що відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Outcome: approved