Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, в обгрунтування якої зазначила, що її донька [PERSON] , будучи громадянкою України, перебуваючи на тимчасово окупованої території у АР Крим у м. Феодосії , [INFO] народила дитину чоловічої статі , про що 21.11.2017 року було видане свідоцтво про народження Феодосійським відділом запису актів цивільного стану міністерства юстиції Республіки Крим . Таким чином, дитина народилася на тимчасово окупованій , непідконтрольній Україні території. Також, заявник [PERSON] зазначає, що її донька не перебуває у шлюбі, тому запис про батька дитини здійснювався у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Крім цього, позивач посилається на письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження від Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області. Тобто на даний час заявник позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту народження дитини в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про народження є недійсним з тих підстав, що воно видане на тимчасово непідконтрольній Україні території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту необхідно їй для державної реєстрації народження дитини. [PERSON] надала заяву про слухання справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявниці необхідно задовольнити . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України згідно паспорта серії [NUMBER] , яка не перебуває у шлюбі, [INFO] народила сина - [PERSON] , про що 21 листопада 2017 року Феодосійським відділом запису актів цивільного стану міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про народження, актовий запис № 874. Відповідно до ст. 7З Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованоюпостановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, а відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України та отримати соціальну допомогу по догляду за дитиною. Разом з тим, у відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Outcome: approved