Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.03.2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 36 312 грн. 83 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідачки у анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг «Приватбанком». Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з « 1» по «25» число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У порушення зазначених умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № б/н від 12.03.2013 року належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 25.03.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 58 790 грн. 92 коп. Представник позивача Спірідонова Н.І. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була належно повідомлена про час та місце його проведення. Причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 526, 651 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Як встановлено судом, 12.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала строковий кредит у розмірі 36 312 грн. 83 коп. на строк 36 місяців з 12.03.2013 року по 31.03.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, в обмін на зобов'язання [PERSON] з повернення кредиту, сплати відсотків. Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язана погашати заборгованість в наступному порядку: починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідачка повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1 317 грн. 43 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.03.2016 року. Згідно п. 2.2. Генеральної угоди, при порушенні [PERSON] строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, понад 31 день за зобов'язаннями, строк за якими не настав, сторони погодились, що строк повернення кредиту рахується на 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, рахується простроченою, за що позичальник сплачує банку штраф в розмірі 10 392 грн. 39 коп. Відповідно до розрахунку позивача, прострочена сума заборгованості станом на 25.03.2014 року становить 58 790 (п'ятдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто) грн. 92 коп., яка складається з наступного: 35 782 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом; 3 547 грн. 22 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 19 461 грн. 42 коп. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2. Генеральної угоди. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ КБ «Приватбанк». Отже, з відповідачки підлягає стягненню загальна сума заборгованості, що становить 58 790 (п'ятдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто) грн. 92 коп., яка складається з наступного: 35 782 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом; 3 547 грн. 22 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 19 461 грн. 42 коп. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2. Генеральної угоди. При наявності таких доказів, суд вважає доведеним отримання відповідачкою [PERSON] кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачкою [PERSON] позивачу кредиту в зазначеній позивачем сумі, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачкою [PERSON] допущено прострочення виконання зобов'язання. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем, суд вважає необхідним відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданим до матеріалів справи платіжним дорученням.

Outcome: approved