Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатним громадянина - [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку та призначити йому опікуном - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на такі обставини. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , є сином заявниці. Заявниця стверджує, що [PERSON] страждає на захворювання, відповідно до якого він є інвалідом Першої «А» групи з дитинства (безстрокове) внаслідок психічного розладу здоров`я, що підтверджується Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 658210, Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 658210. У зв`язку із захворюванням [PERSON] не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, здійснювати догляд за собою, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, належним чином розпоряджатися своєю пенсією тощо. На думку заявниці, її сина необхідно визнати недієздатним та встановити над ним опіку, тому що він потребує постійного стороннього догляду. Заявниця зазначила, що визнання її сина недієздатним та призначення йому опікуна потрібно для можливості одержання державної соціальної допомоги і пенсії по інвалідності, оскільки наразі [PERSON] не може її одержати особисто через хворобу, а їй її не виплачують у зв`язку з необхідністю встановлення опіки над недієздатним сином, який досягнув повноліття. Стан здоров`я [PERSON] не поліпшується, у зв`язку з чим він потребує постійного стороннього догляду. Через хворобу він не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, об`єктивно не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації. Також просила звільнити її від сплати судового збору за подання зазначеної заяви, оскільки вона не працює, доглядаю свого хворого сина інваліда Першої «А» групи з дитинства, одержує тільки пенсію, тому що є пенсіонером за віком, також вона є «матір`ю-героїнею». Єдиний її дохід - це соціальні виплати, суми яких не вистачає на задоволення навіть нагальних потреб. Вся пенсія витрачається на харчування, ліки, утримання домогосподарства, догляд за [PERSON] . Сума судового збору, яку необхідно сплатити за подачу заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки, призначення опікуна, є для заявниці дуже великою у відношенні до її майнового стану. В судовому засіданні заявниця підтримала обставини викладені у заяві та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи, відділу опіки та піклування в особі Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області не заперечував проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про визнання громадянина [PERSON] недієздатним підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянином України, згідно паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 01.04.2019 року органом 2320. Судом також встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області. Згідно ч. 1, 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Як випливає із змісту абзацу другого ч. 1 ст. 30 ЦК України до змісту цивільної дієздатності входять наступні елементи: а) здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав; б) здатність самостійно здійснювати набуті цивільні права; в) здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки; г) здатність самостійно виконувати цивільні обов`язки; д) здатність нести відповідальність у разі невиконання цивільних обов`язків. Цивільна дієздатність передбачає свідому і правильну оцінку людиною дій, що нею здійснюються і мають юридичне значення. Ця ознака суб`єкта цивільного права залежить від психічної зрілості суб`єкта, тобто від ступеня усвідомлення ним значення своїх дій і можливості керувати ними. В свою чергу зрілість психіки залежить від віку і душевного здоров`я людини. Тому, на відміну від цивільної правоздатності, яка є рівною (ч. 1 ст. 26 ЦК України), єдиного для всіх фізичних осіб обсягу цивільної дієздатності - не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою суду від 22.10.2020 року щодо психічного здоров`я [PERSON] , призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №492 від 19.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді глибокої розумової відсталості у ступені ідіотії. Внаслідок чого, він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно протоколу засідання органу опіки та піклування при ВК Кирилівської селищної ради № 06 від 20.10.2020 року, орган опіки та піклування не заперечує щодо призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з частиною 4 статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до вимог ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Суд при призначенні опікуна бере до уваги можливості [PERSON] виконувати опікунські обов`язки, стосунки між нею та підопічним, оскільки від її матеріального стану, житлових умов залежить подальша доля підопічного. Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявниця бажає та має можливість бути опікуном над [PERSON] , який є її сином, не обмежена у своїй цивільній дієздатності, фактично доглядає за [PERSON] , інших родичів, які б виявили бажання бути опікунами, не встановлено, суд вважає вимоги заявниці законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню. Згідно ч. ч. 6-9 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Судом встановлено, що внаслідок свого психічного стану [PERSON] грубо дезадаптований в соціально-побутовому плані і не може здійснювати потреби своєї життєдіяльності. Захворювання [PERSON] , призводить до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, а тому суд вважає за можливе визнати [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуна, його матір - [PERSON] . Згідно ч. 5 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved