Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В березні 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з [PERSON]на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно або за умови якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середнього заробітку по м. Кривий Ріг, або у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заочним рішенням від 21 квітня 2015 позовні вимоги задоволені в повному обсязі. 01 жовтня 2016 відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, мотивуючи тим, що у судові засідання, призначені у справі він не міг з'явитися бо не знав про час і місце їх проведення, судові повістки про виклик до суду, не отримував. Окрім того відносини між ним та позивачем припинилися тимчасово, внаслідок сварки, сім'я потребує трохи часу, щоб стихли емоції та вони знову почали проживати разом і разом виховувати сина. Також, у зв'язку з його відсутністю під час розгляду справи судом не взято до уваги того факту, що він кожного місяця надавав позивачці кошти на утримання сина, хоча на сьогоднішній день він є безробітним. Суд не врахував розмір його допомоги по безробіттю, що складає 526 гривень на місяць і стягнуті аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку, приведе його в нуждене матеріальне становище. Ухвалою від 24 березня 2016 року заочне рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів скасовано. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, довідка про доставку SMS повідомлення долучена до матеріалів справи, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, проти позовних вимог заперечує з підстав зазначених у заяві про перегляд заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2005 року, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 206, від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач [PERSON]. Подружні стосунки між сторонами на даний час припинено. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору та спору про місце проживання дитини не існує. Дитина проживає з матір'ю і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаємопорозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу - суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України покладає на батьків обов'язок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому в ч. 2 вказаної статті визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Судом встановлено, що відповідач з сім'єю не мешкає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], між сторонами досягнуто не було. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, відсутність на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 березня 2015 року та до досягнення ним повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок передбачений за подачу до суду позовної заяви матеріального характеру, а саме про стягнення аліментів, а також, сплачений позивачкою судовий збір за вимоги немайнового характеру про розірвання шлюбу у сумі - 243,60 гривень, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved