Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], 2005 року народження, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини (а.с.1). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], 2005 року народження. Зазначає, що відповідач з ними не мешкає і матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день та час проведення повідомлена належним чином, просила справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання даної справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 26 лютого 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 31 жовтня 2016 року, що підтверджується копією рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова (а.с.4-5). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). На даний час, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем (а.с.2) та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо, не працює. Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01 2017 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved