Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В березні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 09 січня 2013 року ПАТ КБ „ПриватБанк надав відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 1400.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверненням, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобовязання, внаслідок чого в нього станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором: по кредиту в сумі 1405.00 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 11794.62 грн.; за пенею та комісією - в сумі 3150.00 грн.; штраф (фіксована частина) в сумі 500.00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 817.48 грн., всього 17667.10 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість, а також 1378 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В адресованому суду клопотанні представник позивача просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі. За таких обставин у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09 січня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ „ПриватБанкнадав відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 1400.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверненням, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Відповідач [PERSON] своїм підписом на заяві позичальника засвідчилив, що він ознайомлений та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, з Правилами користування платіжною карткою та з Тарифами банку, а також підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування банку. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг - мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань держателя картки, які щомісячно підлягають сплаті протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафта та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати відсотків та частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у заяві та в памятці клієнта, виражений у відсотковому співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За змістом п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг в разі невиконання зобовязань за договором позичальник зобовязаний за вимогою банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплаті винагороди банку. Згідно п. 1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою", Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором № б/н від 09 січня 2013 року, внаслідок чого в нього станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість, яка згідно розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» становить: по кредиту в сумі 1405.00 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 11794.62 грн.; за пенею та комісією - в сумі 3150.00 грн.; штраф (фіксована частина) в сумі 500.00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 817.48 грн., всього 17667.10 грн. За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Частина перша ст. 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст.ст.626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За змістом ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором № б/н від 16.01.2013 року щодо повернення кредитних коштів, суд вважає можливим стягнути виниклу заборгованість з відповідача на користь позивача. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378 грн. судового збору та 420 грн. витрат, повязаних з розміщенням оголошення у пресі.

Outcome: approved