Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання звернулась [PERSON] Зазначає, що з 2011 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Шлюб між ними не був зареєстрований. Від шлюбних відносин в них народилась дитина: син [PERSON], [INFO]. [PERSON] мотивує свою заяву тим, що відповідач ухиляється від належного утримання своєї дитини. Просила суд стягнути з відповідача на утримання дитини ? частки заробітку( доходу) кожного місяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просила стягнути з відповідача на своє утримання 500 грн. кожного місяця до досягнення дитиною віку трьох років - до [INFO]. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві пояснивши, що з відповідачем протягом року разом не проживають. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини та її утримання не надає, тому вона вимушена звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечив проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення сином повноліття, а також на утримання позивачки в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною тьохрічного віку З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO]. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6) Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом В судовому засіданні з пояснень сторін, свідоцтва про народження дитини встановлено, що сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON] З пояснень позивачки встановлено, що на даний час відповідач з позивачкою та дитиною не проживає. Між ними не досягнуто домовленості про способи та обсяг участі відповідача як батька в утриманні дитини, а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. В суді встановлено, що малолітній [PERSON], 2013 р.н. проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках. При цьому, будучи батьком дитини, [PERSON] її належним чином не утримує, хоча зобов'язаний це робити, а отже з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти. При цьому суд враховує те, що відповідач є працездатним, інших утриманців немає. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку суд виходив з наступного. З пояснень позивачки судом встановлено, що малолітній син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, вона ним опікується, та зважаючи на вік дитини позивачка не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки, з якою проживає їх спільний син, та вказана обставина відповідачем не спростована, а тому вимога позивачки в цій частині також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів на утримання позивчки суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а тому, з урахуванням обставин справи та за відсутності заперечень відповідача щодо неможливості надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку, що він може сплачувати аліменти на утримання позивачки та повинен сплачувати щомісячно аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 12 листопада 2014 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Так як позов підлягає задоволенню, а відтак з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України в дохід держави слід присудити судові витрати.

Outcome: approved