Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

В обгрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що на підставі письмової розписки відповідача [PERSON] від 13.05.2019 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів у сумі 12 000 грн. із зобов`язанням відповідача повернути зазначені грошові кошти позивачу у строк до 15.05.2019 р. та у випадку недотримання зазначених умов, відповідач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 1% від суми за кожен день прострочення. У зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язання, позивач 16.12.2019 р. звернулася до суду із даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 12 000 грн., а також сплачені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 10.02.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити. Крім того, пояснює, що оригінал розписки перебуває у неї. Позивач зверталася до відповідача із вимогою повернути гроші. Відповідач не повертає борг ні частинами, ні усією сумою відразу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю; пояснила, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та у зв`язку з цим має пільги як багатодітна сім`я. Суд, вислухавши позивачку та відповідачку, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно розписки відповідачка [PERSON] 13.05.2019 р. отримала в борг у позивачки [PERSON] 12 000 гривень та зобов`язувалася їх повернути до 15.05.2019 року. Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. ст.1046,1047 ЦК України). Відповідно до положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Вирішуючи справу суд враховує, що позивачка у судовому засіданні на підтвердження своїх вимог надала оригінал відповідної розписки, якою підтверджується, що [PERSON] 13.05.2019 року отримала у [PERSON] в борг 12000 грн., та зобов`язалася їх повернути [PERSON] у визначений строк - до 15.05.2019 р. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України 18.01.2017 р. у справі №6-2789цс16 . Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених обставин робити відповідні правові висновки. Такий же висновок зроблено Верховним судом України 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13 , від 11.11.2015 р. у справі № 6-1967цс15 та 12.04.2017 р. у справі № 6-487цс17. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. У постанові ВСУ від 13 грудня 2017 року у справі № 309/3458/14-ц зазначено наступне. Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від його найменування і з огляду на установлені результати - робити відповідні правові висновки. Надана позивачкою [PERSON] у судовому засіданні розписка підтверджує факт укладення між нею та відповідачкою [PERSON] договору позики, оскільки у ній зазначено факт отримання відповідачкою [PERSON] від позивачки [PERSON] коштів у позику. Розписка підписана відповідачкою [PERSON] . Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України та ч.2 ст.8 ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: approved