Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON], в інтересах якої за дорученням Вознесенського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги діє [PERSON], до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. В позовній заяві представник позивача зазначила, що 29.05.2001р. між позивачем та відповідачами був укладений договір-купівлі продажу, за яким [PERSON] купила вказану квартиру. Договір був зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 6228. Після укладення договору сторони здійснили всі дії на його виконання та була проведена реєстрація права власності в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Однак, вказаний договір не був посвідчений нотаріально. На теперішній час посвідчити зазначений договір у нотаріуса неможливо, оскільки право власності на нього зареєстровано в МБТІ за позивачем. Позивач та її представник на судове засідання не з'явилися, представник позивача надала заяву, в якій підтримала позов, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі та участі позивача. Відповідачі на судове засідання не з'явилися, на адресу суду надійшла заява, в якій відповідачі вказали про визнання позову, не заперечували проти його задоволення та просили розглянути справу без їх участі. Оскільки учасники справи на судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 29.05.2001р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості: квартири [ADDRESS]. Договір зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 6228. Оцінка дійсності правочину проводиться за правилами того законодавства, яке було чинним на момент його укладання. Згідно зіст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правоустановчого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано в Первомайському МБТІ за позивачем. Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за№ 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Оскільки покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу квартири, договір у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)зареєстрований в МБТІ, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася. Отже, позивач набув право власності на спірне майно і правомірно володіє ним. Отже, на підставі вищевикладеного, суд находить, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, оскільки позивача на підставі п. 9. ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як інваліда ІІ групи (посвідчення ААА № 203137, видане 29.12.2000р.) звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved