Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу до [PERSON] , третя особа - Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сфері охорони водних живих ресурсів. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2021 року [PERSON] визнано винним за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України. Судом встановлено, що у період заборони на лов (добування) водних біоресурсів у весняно-летній період їх природного відтворення (нересту), Відповідач , діючи умисно, з метою незаконного вилову риби за допомогою риболовних сіток здійснив незаконний вилов риби, під час якого був виявлений спеціалістами - державними інспекторами з охорони навколишнього природнього середовища відділу державного екологічного нагляду (контролю) тваринного світу та біоресурсів Державної екологічної інспекції Столичного округу. Внаслідок своїх протиправних дій Відповідач, використовуючи заборонені знаряддя лову - сітки, здійснив незаконний вилов риби, а саме: сом - 2 шт., розмір шкоди 850,00 грн.; карась - 61 шт., розмір шкоди - 1 037,00 грн.; сазан - 14 шт., розмір шкоди - 4 284,00 грн.; товстолоб - 5 шт., розмір шкоди - 1 275,00 грн.; лящ - 43 шт., розмір шкоди - 7 310,00 грн.; плоскирка - 27 шт., розмір шкоди - 918,00 грн.; судак - 5 шт., розмір шкоди - 2 550,00 грн. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди, а також висновку експерта розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову риби становить - 18 224,00 грн. Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2021 року набрав законної сили. Представник Позивача - Білоцерківської місцевої прокуратури у засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 05.11.2021 року через канцелярію суду прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Клочко Ю.А. було подано клопотання про розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.60). В судове засідання представник Позивача - Державної екологічної інспекції Столичного округу Хазанов А.В., не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.53). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 05.11.2021 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав у повному обсязі (а.с.61). В судове засідання представник третьої особи- Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання представника про розгляд справи без його участі (а.с.48-49). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2021 року [PERSON] визнано винним за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. А підставі ст.75 КК України Відповідача звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили (а.с.29-34). З матеріалів справи убачається, що у період заборони на лов (добування) водних біоресурсів у весняно-летній період їх природного відтворення (нересту), Відповідач , діючи умисно, з метою незаконного вилову риби за допомогою риболовних сіток здійснив незаконний вилов риби, під час якого був виявлений спеціалістами - державними інспекторами з охорони навколишнього природнього середовища відділу державного екологічного нагляду (контролю) тваринного світу та біоресурсів Державної екологічної інспекції Столичного округу. Внаслідок своїх протиправних дій Відповідач, використовуючи заборонені знаряддя лову - сітки, здійснив незаконний вилов риби, а саме: сом - 2 шт., розмір шкоди 850,00 грн.; карась - 61 шт., розмір шкоди - 1 037,00 грн.; сазан - 14 шт., розмір шкоди - 4 284,00 грн.; товстолоб - 5 шт., розмір шкоди - 1 275,00 грн.; лящ - 43 шт., розмір шкоди - 7 310,00 грн.; плоскирка - 27 шт., розмір шкоди - 918,00 грн.; судак - 5 шт., розмір шкоди - 2 550,00 грн. Органом досудового розслідування даний злочин кваліфіковано за ч.4 ст.249 КК України як незаконно здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову. У зв`язку з незаконним добуванням (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів [PERSON] , заподіяно шкоду в розмірі 18 224,00 грн. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди та висновку експерта №682/21-23 від 20.05.2021 року за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні №12021116030000890, розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову риби у верхньому Білоцерківському водосховищі на р.Роставиця біля с.Трушки Білоцерківського району Київської області, становить 18 224,00 грн. (а.с.14, 15-18). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоди природі, відшкодувати завдані ним збитки. У відповідності до ст.10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 63 цього Закону встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі №3-рп/99 від 08.04.1999, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № З-рп/99, поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Одночасно у відповідності до вищевказаного рішення Конституційного Суду України в основі поняття «інтереси держави» завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств, з часткою державної власності в статутному фонді. Проте, держава, може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Відповідно до ч.ч.3-4 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Зазначені положення, також містяться в ст.324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст.145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва прокурором інтересів держави в суді є порушення або загроза їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень. В даному випадку прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави через порушення інтересів держави, що виражається в заподіянні шкоди природі шляхом незаконного рибного промислу. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Відповідно до п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються до спецфондів Державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення (30% - до Державного бюджету України, 50% - до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, 20% - до обласного бюджету). Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, Позивач, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом був звільнений від сплати судового збору, тому згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з Відповідача на користь держави у розмірі 908, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved