Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30 жовтня 2007 року у виконкомі Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 131, розірвати. Після розлучення просила прізвище залишити - «[PERSON]». Свій позов позивач обґрунтувала тим, що 30 жовтня 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанням рахуватися один з одним вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач уже вісім років ніде не працює та не утримує сім'ю. Зловживаючи спиртними напоями чоловік постійно влаштовує сварки в сім'ї, виносить із сім'ї речі домашнього вжитку та речі дитини. Вони припинили подружні стосунки та спільне проживання та на початку липня 2017 року вона вимушена піти з сином із сім'ї. Вважає шлюб фактично припиненим, на примирення не згодна. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила(а.с. 16). Відповідач, в силу абзацу 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився,письмових заперечень не надсилав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 30 жовтня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 131, виданий виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved