Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 27.08.2013 року відповідач щомісячно сплачує на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] На даний час в законодавстві відбулися зміни, крім того, визначений вищевказаним рішенням розмір аліментів є неспіврозмірним із потребами дитини. З урахуванням викладеного та враховуючи зміни в законодавстві, які викладені в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить щомісяця стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив слухати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області у цивільній справі №126/2540/13-ц від 27.08.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та ухвалено стягувати щомісячно аліменти з [PERSON] на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надавав коштів позивачеві на утримання їх сина, тому рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27.08.2013 року із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 названого Кодексу у разі визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 355 грн., з 1 травня - 1 426 грн., з 1 грудня - 1 492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 689 грн., з 1 травня - 1 777 грн., з 1 грудня - 1 860 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На сьогоднішній день змінилося законодавство України і згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту ухвалення рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 27.08.2013 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік". А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме: стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч.3 ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: approved