Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Другої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на садови будинок, що знаходиться в садівничому товариства «Казка» по [ADDRESS] з надвірними побудовами, заг. пл. 120,6 кв.м., житловою 34,8 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] У ході судового розгляду справи до участі у справі в якості співвідповідача був залучений син спадкодавця [PERSON]. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина належне йому майно, у тому числі, на садовий будинок по [ADDRESS]. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживали разом з ним. Інший спадкоємець за законом син [PERSON] спадщини після смерті батька не приймав. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний садовий будинок отримала відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка не з'явилась, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. Представник Другої Тернопільської державної нотаріальної контори та відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 березня 1978 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Остапівською сільською радою Миргородського району Полтавської області від 25.03.1978 року, про що зроблено актовий запис за №2. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Тернопільським міським відділом ЗАГСу від 15.03.1979 року. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Великобірківською селищною радою від 15.12.1994 року, [PERSON] був власником земельної ділянки пл. 619 кв.м. для ведення садівництва на території Великобірківської селищної ради. В судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами спору, що у 1990 році [PERSON] на даній земельній ділянці по [ADDRESS] у садовому товаристві «Казка» збудував садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, заг. пл. 120, 6 кв.м., жит. пл. 34,8 кв.м., пл. літніх приміщень -85, 8 кв.м. Вказаний факт також підтверджується виготовленим Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 30.01.2015 року технічним паспортом на спірний садовий будинок по.[ADDRESS] Відповідно до довідки садівничого товариства 2Казака» від 29 січня 2015 року за №1 встановлено, що [PERSON] є членом садівничого товариства «Казка» та дійсно користується земельною ділянкою [ADDRESS] На вказаній земельній ділянці у 1990 році збудовано завершений будівництвом садовий будинок. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №361. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на земельну ділянку для садівництва на території Великобірківської селищної ради та розміщений на ній садови будинок по [ADDRESS] Спадкоємця першої черги за законом майна [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON] Позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на час смерті, що підтверджується довідкою ТОВ «Коменерго-Тернопіль 3» за №331 від 25.03.2015 року. Крім того, 06 вересня 2011 року [PERSON] подала до нотконтори заяву про прийняття спадщини. З інформаційної довідки Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за №179/02-14 від 24.03.2015 року встановлено, що [PERSON] часткового оформлена спадкові права отримавши свідоцтва про правои на спадщину за законом на автомобіль, гараж, ? частку квартири та земельну ділянку для садівництва пл. 619 кв.м. в садовому товаристві «Казка» вст. В. Бірки Тернопільського району. Син [PERSON] спадщин після смерті батька не приймав. Постановою державного нотаріуса Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за №642/02-31 від 10.12.2012 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок в [ADDRESS] на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] належного йому на праві власності майна та встановлений законом строк прийняла спадщину. Інший спадкоємець першої черги за законом син [PERSON] спадщини після сметі батька не приймав. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку та спадкоємців за заповітом не має. Однак, оформити своїх спадкових прав у нотконторі [PERSON] не має можливості, оскільки спадкодавець [PERSON] не зареєстрував право власності на садовий будинок у встановленому законом порядку. За змістом вимог ст. 12 ЗУ ''Про власність''( який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод. Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ ''Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень'' від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ''Про практику розгляду цивільних справ про спадкування'', державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] у 1990 році за власні кошти побудував садовий будинок в [ADDRESS] на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району на земельній ділянці, яка належала йому на праві приватної власності. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Тернопільської державної нотаріальної контори від 30.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1466, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки пл. 619 кв.м. для садівництва розташованої на території Великобірківської селищної ради у порядку спадкування після смерті [PERSON], на якій розміщений спірний садовий будинок. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на садовий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району з надвірними побудовами, загальною площею 120,6 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON]

Outcome: approved