Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 18.11.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин викладених у позовній заяві. Також пояснила, що проживає в вихідні дні з дитиною в с. Щітки, а в робочі дні у м. Вінниці, оскільки працює кухарем в бістро «Лагман», однак постійно утримує свою доньку. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій він зазначив, що не заперечує щодо позовних вимог. Справу просить розглядати у його відсутність. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що є батьком позивача та дідусем [PERSON]. Внучка проживає з ними, відвідує дитячу дошкільну установу. Дочка працює в м. Вінниці, тому проживає з ними не постійно, а саме в робочі дні залишається ночувати у знайомих в м. Вінниці з метою економії часу та коштів на проїзд, однак всі кошти на утримання доньки [PERSON] залишає йому. Підтвердив той факт, що внучка [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 18.11.2006 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 18.11.2006 року (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2010 року (а.с. 3). Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 12.05.2014 року за №374, позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом із відповідачем та донькою [PERSON], позивач за місцем реєстрації постійно не проживає (а.с.23). Згідно довідки від 19.05.2014 року за №01 та копії трудового договору від 13.03.2014 року вбачається, що позивач [PERSON] працює кухарем Бістро «Лагман» з 13.03.2014 року (а.с.24, 25). Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, також суд враховує, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, письмово не заперечував щодо задоволення позовних вимог та дійшов висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання дитини, визначений в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 14.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved