Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 07.11.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Мигівській сільській раді, актовий запис №29 і після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Її дошлюбне прізвище [PERSON]. В шлюбі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Посилалася на те, що сімейне життя не склалося, чоловік на протязі останніх чотирьох років почав зловживати спиртними напоями, в нетверезому стані поводить себе неадекватно, вчиняє сварки, скандали, нецензурною виражається на її адресу. Всі негаразди проходять в присутності дітей, що негативно впливає на їх виховання. Інколи застосовує фізичне насильство, але вона все пробачала, оскільки надіялася, що чоловік зрозуміє свої помилки і зробить висновки. Зверталася до суду з даним позовом. Вона прикладала всі зусилля, щоб у них була стабільна, міцна сім'я, старалася виконувати всі обов'язки, які покладені на дружину. Однак, між ними не було взаєморозуміння. Відповідач декілька разів їздив на заробітки, але зароблені гроші в сім'ю не привозить, а витрачає на власні потреби. Всі негаразди в сім'ї привели до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини і стали чужими людьми, їх пов'язують лише діти. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 07.11.2009 року у Мигівській сільській раді, актовий запис №29, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просила позов задовольнити. Підтвердила, що під час наданого судом терміну на примирення вони з відповідачем не примирилися. Вона категорично відмовляється з ним миритися. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив суд повторно надати строк на примирення. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 07.11.2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №29, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 07.11.2009 року, виданого виконавчим комітетом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, серія [NUMBER] від 09.12.2015 року (повторне) та серія [NUMBER] від 08.11.2010 року. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Наданий судом термін на примирення результату не дав. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved