Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що між нею та [PERSON] був укладений шлюб 12.04.2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис під № 154. Вказує, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по цивільній справі № 308/2852/17 від 31.08.2017 року, шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Зауважує, що після розірвання шлюбу відповідач ніяким чином не підтримує зв`язок із своїми дітьми, не просить про зустріч з дітьми. Така його поведінка негативно впливає на розвиток дітей, їхній емоційний та психологічний стан. Додатково вказує, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає. Наголошує, що діти фактично з 2016 року не бачилися з батьком, той не підтримує з ними ніякий зв`язок, а наймолодша дитина, [PERSON] , навіть не пам`ятає свого батька. Посилаючись на викладене, просить суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява її предсатвника адвоката Суязової Г.В., відповідно до якої вона просить розглянути справу у її відсутності та задоволити позов зазначивши, що не заперечує протии ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про прични неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи заперечень не подавав. Представник служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністратиції не скористався правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно якої просить провести засідання без участі представника служби на підставі наявних матеріалів справи та задоволити позов. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Великогеївської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] народився [INFO] , та його батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Судом також встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2017 року шлюб, укладений 12 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №154, розірвано, малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] . Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 23.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Зазначене рішення суду 15 листопада 2017 року набрало законної сили. Відповідно до Висновку про позбавлення батьківських прав №110/02-31 від 04.02.2020 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини 31.01.2020 №1/01-20, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…». Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідач мешкає окремо від дітей, вихованням не займається, не виявляє інтересу до їх життя, не виявляє бажання до спілкування з ними та їх утримання. Таким чином, суд вважає, що з боку відповідача мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківський прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved