Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON], звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що з 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON]. Шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу їх син, [PERSON], залишився проживати разом з позивачем і перебуває на її утриманні і в подальшому також буде проживати разом з нею. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] зовсім не цікавився життям свого рідного сина, не кажучи вже про надання матеріальної допомоги на його утримання та має заборгованість по виплаті аліментів. Позивач вважає, що зазначені нею обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 2007 року [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], місце реєстрації - виконавчий комітет Вуглегірської міської ради м. Єнакієве Донецької області (а.с. 9). Шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області 06 вересня 2010 року (а.с. 9а). Після розірвання шлюбу їх син, [PERSON], залишився проживати разом із позивачкою і перебуває на її утриманні і в подальшому також буде проживати разом з нею. Факт того, що [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні підтверджується Довідкою від 16.10.2014 року №6323000013 (а.с. 10). Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-III, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 Сімейного кодексу України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] зовсім не цікавився життям свого рідного сина, не кажучи вже про надання матеріальної допомоги на його утримання. Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 21 травня 2010 року №2-4039/2010р. було вирішено: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, яка не може бути меншою ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, тобто з 02 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку №61-857/34607 від 02.12.2011 року заборгованість по виплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] станом на 15.09.2011 складає 7401,33 грн. (а.с. 12). Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Сніжнянського міського управління юстиції від 10.12.2013 року №1016/3-456/13 заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] станом на 01.12.2013р. становить - 1809,01 грн. (а.с. 13). Починаючи з серпня 2014 року та по теперішній час [PERSON] аліменти на утримання дитини взагалі не сплачує. Окрім невиконання обов'язків, покладених на [PERSON] судом та законом, він не виконує і інші батьківські зобов'язання: не піклується про духовний і фізичний розвиток [PERSON], нічого не знає про його стан здоров'я, інтереси. [PERSON] не тільки не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, а й не спілкуються з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. [PERSON] було встановлено діагноз: вроджений порок серця, 14.10.2014 року [PERSON] був госпіталізований до ДУ «ІЗНХ ім. В.Т.Зайцева НАМН України», в плановому порядку для оперативного лікування ВПС (вродженого пороку серця). 24.10.2014 року [PERSON] було зроблено оперативне лікування - перев'язка відкритого артеріального протоку (ОАП), що підтверджується випискою із історії хвороби стаціонарного хворого №5229. Для лікування дитини Позивач витратила близько 10000 грн., в тому числі тільки по чекам (які збереглися) на ліки [PERSON] позивач витратила 1704 грн. (а.с. 14). Однак, Відповідач ніяким чином не допоміг при проведенні операції сину. Він навіть не цікавився станом його здоров'я. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначені позивачем обставини у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також другі особи. На підставі викладеного та у відповідності з ч. 4, 5 ст. 19, ст.ст. 164, 165, СК України, ст.ст. 6, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved