Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування У лютому 2019 року позивач звернулась із вказаним позову до суду, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є власником земельної ділянки площею 1,00 га га, яка розташована в межах території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області і має цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У позовній заяві вказує, що за усною домовленістю з відповідачем, останній протягом 2002-2017 року користуваався її земельною ділянкою, сплачуючи орендну плату. Проте, з 2015 року орендна плата стала значно меншою, аніж у інших господарств, а тому на її прохання щодо її збільшення, відповідач запропонував укласти письмовий договір оренди землі, у якому погодити гідний розмір плати за користування земельною ділянкою. Та не погодившись із запропонованим відповідачем розміром орендної плати, позивач вказує, що у 2018 році уклала договір оренди землі із ФГ «Кущовий», пропозиція якого її повністю влаштовувала, а державна реєстрація права оренди за ФГ «Кущовий» була проведена 05 жовтня 2018 року. Втім, після попередження відповідача про необхідність повернення земельної ділянки, їй стало відомо про існування укладеного ніби то між нею та ТОВ «Агрофірма «Вісла» договору оренди землі № 6 від 12 вересня 2007 року з відміткою про державну реєстрацію від 21 листопада 2007 року за № 040700500021. Тож, заперечуючи факт підписання цієї угоди з відповідачем, позивач просила суд визнати недійсним договір оренди землі № 6 від 12 вересня 2007 року, укладений між нею та ТОВ «Агрофірма Вісла», зареєстрований у Книзі державної реєстрації договорів оренди в Миколаївській регіональній філії від 21 листопада 2007 року за № 040700500021. Процесуальні дії у справі Провадження у справі було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2019 року, після усунення недоліків позовної заяви, і розпочате підготовче провадження. Цією ж ухвалою було задоволене клопотання позивача про витребування оригіналів доказів від відповідача, які долучені до матеріалів справи. 13 березня 2019 року відповідач в особі директора ТОВ «Агрофірма Вісла» подав заяву про визнання позову у порядку ст. 206 ЦПК України, проте, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року до участі у справі було залучене Фермерське господарство «Кущовий В.С.» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та продовжено у зв`язку із цим строк підготовчого провадження. Тож, суд, за таких обставин, з урахуванням заяви відповідача про визнання позову, на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України, вправі ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Позиції учасників справи В судове засідання позивач не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлена належно, направила до суду письмову заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, за наявними у матеріалах справи доказами ( а.с. 30). Таке право учасника справи передбачене ч.3 ст. 211 ЦПК України, у той час, як суд не убачав підстав для визнання явки позивача в судове засідання обов`язковою, а як наслідок, і перешкод для розгляду справи за відсутності позивача. Представник відповідача - ТОВ «Агрофірма Вісла» в судове засідання також не прибув, про дату, час і місце підготовчого судового засідання повідомлений належно, направив до суду письмову заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності. Крім того, цією ж заявою представник відповідача пред`явлений позов визнав, просив його вимоги задовольнити і жодної із обставин, що зазначені у позовній заяві, не заперечував, вказавши лише, що наслідки такого, як то, передбачені ст. 206 ЦПК України, йому зрозумілі ( а.с. 32). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ФГ "Кущовий В.С." в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, причин неявки суду не вказав, жодних заяв та/або клопотань до суду не направляв. Та з огляду на положення ч.1 ст. 223 ЦПК України, за умови не установлення обставин, регламентованих частиною другою цієї ж правової норми, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Установлені судом фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, висунутих позивачем За таких обставин, суд, з огляду на право відповідача, передбачене ч.1 ст. 206 ЦПК України, пересвідчившись у тому, що йому зрозумілі наслідки визнання пред`явленого до нього позову, перевіривши чи не обмежений його представник у повноваженнях на учинення такої процесуальної дії, а так само і у тому, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, з огляду на правову аксіому «Atrium habet se intromittere indicia prae se» (суд має справу з тими доказами, які перед ним),

Outcome: approved