Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~за участі\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~позивача,\~в якій\~просить стягнути\~з [PERSON] ,\~ [INFO] \~на її\~користь,\~ [PERSON] ,\~аліменти на\~утримання повнолітньої\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка продовжує\~навчання,\~в розмірі\~1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до 30.06.2024 року та просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона, [PERSON] , з 17.08.2002 року по 03.12.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 17.08.2002 року та копією рішення Приморського районного суду Запорізької області від 03.12.2013 року відповідно до якого шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають повнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області від 30.01.2003 року. 18.02.2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та штампом у паспорті. Після укладення шлюбу її прізвище було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На сьогоднішній день їх донька, [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту соціально-педагогічної та мистецької освіти Мелітопольського державного педагогічного університету імені Богдана Хмельницького. На повному державному забезпеченні не перебуває. Термін навчання в університеті з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою з місця навчання № 20/28 Оскільки донька навчається на денній формі навчання, то не має змоги працювати, не має ніякого джерела доходів та потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з навчанням виникають значні матеріальні витрати, які складаються з: - оплати за проживання (за найм квартири) - 1000,00 гривень за один місяць - 12\~000,00 гривень за навчальний рік; - оплати за навчання - 15630,00 гривень за навчальний рік; - оплати за проїзд Мелітополь - Токмак (65,10 гривень 2 рази на місяць) - 130,20 грн.; - придбання підручників та канцелярії - 2088,80 грн.; - придбання у кредит ноутбуку для дистанційного навчання - 10752,81 гривень. Вказані витрати підтверджуються товарними, фіскальними чекам та угодою про подання кредиту. Відповідач у цих витратах участі не бере. Всі витрати на навчання сплачує позивач, але самостійно їй дуже важко утримувати доньку. Вона працює в ЗОШ № 2 Токмацької міської ради Запорізької області, на посаді вчителя англійської мови, має середньомісячний заробіток 4600 гривень 00 копійок, але у зв`язку з тим, що донька знаходиться на її утримані, має тяжке матеріальне становище. Після досягнення дочкою повноліття відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, інших дітей у нього не має, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, а тому, відповідно до ст. 199 СК України, він зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися до досягнення 23 років. Відповідач у шлюбі не перебуває, іншим особам аліменти не виплачує, матеріальну допомогу на утримання дочки надавати може, оскільки працює в КЗ «Загальноосвітня школа № 2 І-ІІІ ступенів м. Приморська Запорізької області» вчителем фізкультури, має регулярний дохід в розмірі 8\~000,00 гривень, що підтверджує довідка з місця роботи. Інших неповнолітніх дітей чи дітей, які навчаються, непрацездатних дружини, батьків, відповідач не має, стягнення за виконавчими документами з нього не справляється. Отже, позивач самостійними зусиллями не може забезпечити повнолітню дочку всім необхідним для нормального навчання: одягом, продуктами харчування, канцелярськими речами та іншим. Нести всі витрати, пов`язані з її навчанням позивачу дуже складно. Добровільно про сплату аліментів домовитися з батьком дитини не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з навчанням. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 27 січня 2021 року позовну заяву [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання залишено без руху та надано позивачу строк десять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині. В установлений строк, позивачем недоліки, зазначені в ухвалі усунені. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справи № 328/178/21 (провадження 2/328/261/21). Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору право для надання пояснень щодо аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову. Також роз`яснено право на подання відповіді на відзив та заперечення. 26 березня 2021 року до суду від представника позивача адвоката Майсак В.О. надійшла заява, в якій просить долучити до матеріалів справи копію виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1472 від 26.06.2020 року та квитанцію, яка підтверджує факт відправлення відповідачу письмових доказів. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Від позивача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задовольнити. Вказала, що в суді першої інстанції її інтереси буде представляти адвокат Майсак В.О. Від представника позивача адвоката Майсак В.О. надійшла заява, в якій просить справу розглянути за її відсутності позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 26 березня 2021 року на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , з 17.08.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17.08.2002 року (а.п. 9). Від цього шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції в Запорізькій області (а.п. 7). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 03.12.2013 року даний шлюб між сторонами було розірвано (а.п. 11). 18 лютого 2016 року [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області (а.п. 10). 14 вересня 2020 року між Мелітопольським державним педагогічним університетом імені Богдана Хмельницького, що підпорядковується Міністерству освіти і науки та перебуває у державній власності, в особі ректора [PERSON] , що діє на підставі Статуту з одного боку та [PERSON] , [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг № 64/48-16/2020, відповідно до якого виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги [PERSON] з навчання на денній формі навчання інституту факультету ННІСПМО за освітнім ступенем "бакалавр" на базі ПЗСО галузі знань «0,5 соціальні та поведінкові науки», напрям підготовки «053 Психологія». Послуга надається в МДПУ імені Богдана Хмельницького в м. Мелітополь. Послуга надається 2020 - 2024 навчальні роки. Відповідно до п.9 договору розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі встановлюється в національній валюті, при цьому виконавець має право змінювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік і не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим інформуванням про це замовника. Відповідно до п.10 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 15630 х 4 = 62520 грн. (а.п. 13). Відповідно до п.11 договору замовник вносить плату за освітнім ступенем бакалавр (готівкою, безготівково) не пізніше: - за І семестр навчального курсу до 25.09 поточного навчального року; - за ІІ семестр навчального курсу до 03.02 поточного навчального року. Відповідно до п.11 договору замовник має право здійснити попередню оплату у повному обсязі за курс, або за весь період навчання. [PERSON] є студентом першого курсу Навчально-наукового інституту соціально-педагогічної та мистецької освіти Мелітопольського державного педагогічного університету імені Богдана Хмельницького. Форма навчання - денна. Термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року, що підтверджуються довідкою № 20128 (а.п. 12). Повнолітня донька сторін у справі навчається у Мелітопольському державному педагогічному університету імені Богдана Хмельницького на денному відділенні контрактної форми навчання, оплата контрактної форми навчання становить 15\~630 грн. за навчальний рік, стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. [PERSON] придбала в кредит Acer ES1533CN4, серійний номер 9AQ1285R30061, для навчання доньки [PERSON] , що підтверджується паспортом споживчого кредиту від 04 грудня 2020 року (а.п. 18) та гарантійним талоном на вказаний ноутбук (а.п. 19). В матеріалах справи містяться квитанції про сплату грошових коштів за навчання, проїздні квитки, квитанції про оплату продуктів (а.п. 16). Позивач [PERSON] , [INFO] працює вчителем англійської мови в Токмацькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 імені Олексія Миколайовича Кота Токмацької міської ради Запорізької області, що підтверджується довідкою № 47 від 19 січня 2021 року (а.п. 14). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 518839-2020 від 15 серпня 2020 року (а.п. 8). Проте, [PERSON] фактично проживає разом з матір`ю, вітчимом та братом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 16 січня 2021 року (а.п. 15), що відповідачем не заперечується. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150\~СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За умовами частин першої та другої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема вартість навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З урахуванням\~викладеного,\~суд вважає,\~що для\~виникнення даного\~аліментного зобов`язання\~є необхідна\~сукупність юридичних\~фактів,\~а саме:\~дитина досягла\~повноліття,\~але на\~момент звернення\~до суду\~з позовом\~не досягла\~23-х\~років;\~дитина продовжує\~навчання у\~навчально-науковому\~інституті соціально-педагогічної\~та мистецької\~підготовки освіти\~Мелітопольського державного\~педагогічного університету\~імені Богдана\~Хмельницького на\~денному відділенні\~контрактної форми\~навчання,\~у зв`язку\~з навчанням\~дитина потребує\~матеріальної допомоги;\~батько погоджується\~сплачувати аліменти\~на навчання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] \~яка продовжує\~навчання,\~в розмірі\~1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, з дати подачі позову до суду до закінчення навчання. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітній сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати. Відповідно до довідки про доходи від 05 лютого 2021 року виданою Приморською міською радою [PERSON] працює у КЗ «Гімназія №2 м Приморськ» та займає посаду «вчитель фізкультури». Загальна сума доходу за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року без урахування аліментів становить 51959,71 грн. (а.п. 35). Крім того, в матеріалах справи міститься копія виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1472 від 26.06.2020 року. Проте, суд її не бере до уваги, у зв`язку з тим, що дана довідка є неналежним доказом в даній справі, оскільки в даній справі заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. При визначені розміру аліментів на повнолітню доньку, суд враховує, що відповідач працює та отримує заробітну плату, на утриманні інших осіб не має, аліментів не сплачує, за таких обставин суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, задоволення цих позовних вимог не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішення даної справи суд враховує правові позиції Верховного Суду викладені в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 661/4545/15-ц (провадження № 61-16093св18), постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі N 208/3075/16 (провадження N 61-1343св18), аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: 1) від 21 березня 2018 року у справі N 308/2268/16-ц (провадження N 61-9486св18); 2) від 01 серпня 2018 року у справі N 539/2580/16-ц (провадження N 61-20377св18); 3) від 12 вересня 2018 року у справі N 350/326/17-ц (провадження N 61-15310св18); 4) від 10 жовтня 2018 року у справі N 216/3757/16-ц (провадження N 61-16217св18); 5) від 05 грудня 2018 року у справі N 701/699/16-ц (провадження N 61-20608св18). Після досягнення [PERSON] повноліття її матір [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналогічні положення містяться і в абз. 2 п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено та не заперечується сторонами, що повнолітня дочка сторін [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Так, вимоги позивача про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання на користь матері є обґрунтованими та такими, що відповідають нормам сімейного законодавства. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом 22 січня 2021 року, тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Щодо судових витрат Позивачем також заявлені вимоги про стягнення судових витрат по справі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до частин 1-3 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. До позову додано ордер серії АР № 1034398 про надання правничої допомоги адвокатом Майсак В.О. від 22 січня 2021 року (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 461 від 02 лютого 2004 року) Ситенькій Т.О. в Токмацькому районному суді Запорізької області та Запорізькому апеляційному суді (а.п. 19). В матеріалах справи міститься акт складений 22 січня 2021 року виконавцем адвокатом Майсак В.О. та Клієнтом [PERSON] , відповідно до якого виконавець адвокат Майсак Віта Олександрівна, та Клієнт громадянка [PERSON] , склали цей акт на підтвердження виконання обов`язків сторін відповідно до договору про надання правничої допомоги виконала обумовлений договором наступний характер робіт: - вивчення документів наданих Клієнтом, вивчення юридичної практики щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання та надання юридичної консультації щодо послідомності дій та надання письмових доказів - (1 година) - 300 гривень; - підготовка позовної заяви до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання - (3 години) - 700 гривень. Клієнт прийняв від виконавця вище перелічені юридичні послуги та сплатив грошові кошти в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень. Даний акт підписано виконавцем адвокатом Майсак В.О. та Клієнтом [PERSON] , проставлена печатка (а.п. 36). Згідно з квитанцією до прибуткового ордера № 02 від 22 січня 2021 року [PERSON] сплатила адвокату Майсак В.О. за юридичну консультацію та підготовку позовної заяви 1000 (одну) тисячу гривень (а.п. 38). В матеріалах справи міститься попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, наданих адвокатом Майсак В.О., відповідно до якого попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом цивільної справи № 328/178/21 буде складатися з витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 гривень (а.п. 37). Проте, даний розмір витрат жодними чином не підтверджений. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, серед іншого, суд вирішує питання як розподілити судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній\~частині рішення\~зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах даної цивільної справи є документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Судом визначено співмірність та розмір витрат на правову допомогу відповідно до статті 137 ЦПК України, з урахуванням фактично витраченого часу на надання правничої допомоги адвокатом за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою. Клопотань позивача та його представника про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не надходило. Відповідно до положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, що повною мірою відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу. Відтак, питання про зменшення неспівмірних витрат на послуги адвоката може бути ініційоване лише іншою стороною процесу. На адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно визнає. Будь-яких інших заяв чи клопотань, зокрема клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, від нього не надходило. Відзиву на позов не надходило. Будь-яких заперечень проти позову також не надходило. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. В даному випадку позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задоволені. Відповідач позов в частині стягнення аліментів визнав. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач звільнений від сплати судового збору при поданні вказаного позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 908,00 грн. у дохід держави у порядку ст. 141 ЦПК України Оскільки позові вимоги задоволені, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Outcome: approved