Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали у громадянському шлюбі з 1993 року по лютий місяць 2014 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач, як батько дітей не проживає з ними, не цікавиться їхнім життям, навчанням та духовним розвитком, не приймає участі у їх вихованні та не забезпечує матеріально. Їй одній важко забезпечити дітей всім необхідним: одягом, продуктами харчування та іншими речами для їх інтелектуального розвитку. відповідач - молода, працездатна особа, виїжджає на сезонні роботи за межі області, інших дітей та утриманців не має, а отже має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. На підставі наведеного просила винести рішення, за яким стягувати з [PERSON] на її користь, щомісячно, аліменти на утримання дітей: сина, [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі по 600 гривень, на кожну дитину, з дня подання до суду позовної заяви, до досягнення ними повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні зазначив, що він згідний платити аліменти на двох дітей у заявленій позивачкою сумі, однак стверджує, що і до цього час він утримував дітей матеріально. На задоволенні позову не заперечує. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у громадянському шлюбі з 1993 року по лютий місяць 2014 року. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON], являється батьком неповнолітніх дітей: сина, [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] від 03 квітня 1999 року та серії [NUMBER] від 01 березня 2002 року. Наразі діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою №1525 від 03.09.2014 року, виданою виконавчим комітетом Діловецької сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи та постійного доходу працює на сезонних роботах в Чеській Республіці, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав. суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, з огляду на те, що [PERSON] являється батьком неповнолітніх дітей: сина, [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] та, враховуючи те, що він позовні вимоги визнав, суд вважає, що позов слід задовольнити, зобов'язавши відповідача, сплачувати, щомісячно, в користь позивачки аліменти на утримання дітей, у розмірі зазначеному позивачкою а саме, по 600 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 03.09.2014 року. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved