Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 01 серпня 1993 року, у виконкомі Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 9. Від шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], яка на даний час повнолітня. Причиною розпаду їх шлюбу стало те, що вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, тому між ними часто виникали різного роду сварки та непорозуміння. Відповідач не поважав позивачку як дружину, тому вони з березня 2014 року не підтримують жодних сімейних відносин. Впевнена в тому, що відновлення сімейних відносин з відповідачем не можливе, з цих причин звернулася з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з"явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, однак надіслав телеграму про те, що він дає згоду на розірвання шлюбу та жодних претензій не має. Вивчивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 1993 року, у виконкомі Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 9. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина: дочка [PERSON], яка на даний час являється повнолітньою. У відповідності до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя з березня 2014 року фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згідний на розлучення, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ Позивачка [PERSON], як особа, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище, виявила бажання надалі залишити собі прізвище [PERSON]. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного,

Outcome: approved