Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що 29.04.1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] року в них народився син [PERSON]. Спільне життя в сторін не склалося, відповідач залишив сім'ю і два роки проживає без реєстрації в [ADDRESS]. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає допомогу на утримання сина, хоча має можливість працювати та сплачувати аліменти в належному розмірі. У зв'язку з цим просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, стягнення аліментів розпочати з дня подачі заяви до суду, рішення суду звернути до негайного виконання. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивачка позов підтримує повністю; відповідач позов визнає, одночасно повідомив, що в даний час не працює. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно представленої копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 27 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 29 квітня 1995 року виконкомом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 червня 1998 р. Тишківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що неповнолітній син проживає разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, в даний час не працює. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки відповідач в даний час не працює, отже є підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідач позов визнає. Визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 05.11.2014 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved