Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 жовтня 2013 року вони зареєстрували шлюб у Березовобалківській сільській раді Вільшанського району Кіровоградській області, актовий запис №4. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними склалися стійкі неприязні відносини та конфлікти. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами. Спільно з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], покласти на відповідача судові витрати та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність та розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною першою ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Березовобалківській сільській раді Вільшанського району Кіровоградській області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 11 жовтня 2013 року Березовобалківською сільською радою Вільшанського району Кіровоградській області (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 19 лютого 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. Згідно наданих сторонами заяв збереження шлюбу між ними неможливе. За таких умов шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім'ї є неможливим. У поданій до суду заяві позивач просить відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, суд вважає, що після розірвання шлюбу [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Частиною першою ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., виходячи з розміру, встановленого п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved