Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить:- визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], за місцем його проживання, а саме за адресою: [ADDRESS];- стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини від всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, на підставі ч.6 ст.74 ЦПК України відповідач викликалась в судове засідання за допомогою смс-повідомлення (а.с.10,16). Через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти встановлення місця проживання дитини з позивачем [PERSON] та стягнення з неї аліментів в зазначеному розмірі, просила справу розглянути у її відсутність. (а.с.17) В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність, в позовній заяві зазначив, що він з 2002 року проживав без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] у них народилась донька [PERSON]. В листопаді 2014 року між ним та відповідачкою припинені будь які сімейні відносини, відповідачка пішла із сім'ї та на даний час проживає окремо. Донька [PERSON] залишилась проживати з ним та знаходиться на повному його утриманні. Зважаючи на наявність житла, де є всі умови для проживання і розвитку дитини, наявність постійного місця роботи і стабільних доходів, позивач просить його вимоги задовольнити у повному обсязі. (а.с.2-3,8,10) В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони проживали без реєстрації шлюбу з 2002 року по 2014 рік. Від спільного життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 09.11.2011 року, актовий запис №1005, де батьком дитини записаний позивач (а.с.4) Сторони проживають окремо, в листопаді 2014 року припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати. Малолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] знаходиться на його повному утриманні та вихованні, відповідачка сумісно з позивачем та дочкою не проживає, що підтверджується довідкою №235 від 05.02.2015 року, виданою Виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради. (а.с.5) Згідно зі ст. 141 ч. 1 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до положень ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. У Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, зазначено, що "дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження". Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Згідно зі ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У відповідності до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Тому при вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої доньки сторін, суд бере до уваги встановлені у судовому засіданні ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я, наявність у батька житла, можливість розвитку додаткових здібностей. Сторони по справі прийшли до згоди, що з урахуванням інтересів дитини, з метою її повноцінного розвитку, навчання та виховання, доцільним буде залишити проживати неповнолітню [PERSON] з батьком. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. При таких обставинах, суд вважає, що позов [PERSON] в частині встановлення місця проживання дитини підлягає задоволенню і малолітню доньку [PERSON], [INFO], слід залишити проживати за місцем проживання батька [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Також суд вважає, що позов [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню і на його користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], слід стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно починаючи з 11.02.2015 року до її повноліття, тобто до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.141,150,151,157,160,161,180,182,183 Сімейного кодексу України, ст.. 29 Цивільного кодексу, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України»,

Outcome: approved