Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Брусницької сільської ради с.Брусниця Вижницького району Чернівецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в с, Брусниця помер її дід [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки-пай на підставі сертифікату серії ЧВ №0057585 на право на земельну частку-пай, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» розміром 1.04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, виданого на підставі розпорядження Кіцманської райдержадміністрації від 30 січня 1997 року №45 [PERSON] , який помер [INFO] . Посилається також на те, що [INFO] в с.Брусниця померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки-пай на підставі сертифікату серії ЧВ №0057586 на право на земельну частку-пай, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» розміром 1.04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, виданого на підставі розпорядження Кіцманської райдержадміністрації від 30 січня 1997 року №45 [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначає, що вищевказане майно увійшло у спадкову масу та його спадкоємцем за законом є, вона, онука [PERSON] , 1973 року народження, яка з дня народження і по день смерті дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] зареєстрована в спадковому будинку і проживає по даний час, а тому згідно ст.1265 ЦК України, являється спадкоємицею п`ятої черги, інших спадкоємців та утриманців передбачених законом у померлих немає, що вбачається з довідки Брусницької сільської ради. Крім цього, вказує на те, що на день смерті дідуся і бабусі вона була зареєстрована та проживала разом з ними в належному їм господарстві, а тому відповідно до закону вважається такою, що спадщину прийняла. Також посилається на те, що вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено в оформленні спадщини так як відсутні оригінали сертифікатів та через розбіжності в написанні імені і по батькові її дідуся, а саме в свідоцтві про смерть дідусь значиться як « [PERSON] », а сертифікат на право на земельну частку виданий на « [PERSON] ». Крім цього посилається на те, що згідно свідоцтва про народження її матері вбачається, що її батька вказано як « [PERSON] », з чого вбачається, що « [PERSON] » і « [PERSON] » був однією і тією ж особою. Враховуючи наведене, просила задовольнити позов, встановити факт належності сертифікату серії ЧВ №0057585, виданого на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за нею право на земельні частки (пай) після смерті [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Брусницької сільської ради с.Брусниця Вижницького району Чернівецької області в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2021 року (а.с. 8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2021 року (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 26.04.1949 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Свідоцтвом про шлюб підтверджується те, що [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серія [NUMBER] від 19.04.1973 року, батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 13.08.1990 року, вбачається, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Довідкою № 1935 від 20.09.2021 року, виданою Брусницькою сільською радою Вижницького району Чернівецької області, стверджується те, що спадкоємцем майна п`ятої черги після смерті [PERSON] є онука [PERSON] , 1973 року народження. (а.с.14). Згідно сертифікату серія ЧВ № 0057585 від 18.02.1997 року, власником земельної частки (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) є [PERSON] (а.с.15). Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області відділ №7(м.Кіцмань), середня вартість земельної частки (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) на час смерті [PERSON] становить 3941 гривень (а.с.16). Довідкою № 1936 від 20.09.2021 року, виданою Брусницькою сільською радою Вижницького району Чернівецької області, стверджується те, що спадкоємцем майна п`ятої черги після смерті [PERSON] є онука [PERSON] , 1973 року народження. (а.с.17). Згідно сертифікату серія ЧВ № 0057586 від 18.02.1997 року, власником земельної частки (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) є [PERSON] (а.с.18). Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області відділ №7(м.Кіцмань), середня вартість земельної частки (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) на час смерті [PERSON] становить 8692 гривень (а.с.19). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно рекомендацій, які містяться у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого докумену має юридичне значення для позивача, а в іншому порядку встановити факт належності сертифікату серія ЧВ № 0057585 від 18.02.1997 року виданого на ім`я [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , неможливо, суд вважає за необхідне заявлену вимогу задовольнити. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, та у зв`язку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved