Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2, по якому просить зняти заборону відчуження з нерухомого майна [ADDRESS]. Виключити [ADDRESS] з Єдиного реєстру заборон відчужень об»єктів нерухомого майна запис № 6939282. Вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею [ADDRESS] В лютому 2016 р. вона звернулась до реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції з питання реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме приватної квартири загальною площею 62,9 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Але при реєстрації прав на майно вона зіткнулася з тим, що на її квартиру накладено обтяження, про що внесено запис № 6939282 до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. Згідно відомостей, що містяться в реєстрі власником її квартири є громадянка [PERSON], а підставою обтяження на її квартиру є договір довічного утримання від 21.12.1991 року, що був укладений [PERSON] Але квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. Громадянка [PERSON] проживала в [ADDRESS], яка і уклала договір про довічне утримання з послідуючою передачею права власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Отже запис про обтяження на нерухоме майно № 6939282 зроблений помилково і порушує її права щодо володіння, користування та розпорядження майном. В судове засіданні сторони не з'явилися, повідомлені належним чином, сторонами подано заяви про розгляд позову без їх участі. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення від 23.12.1994 року Кіровоградського бюро технічної інвентаризації кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована на [PERSON]. За даними Архівної довідки за № 16616, виданої 17.02.2016 року Обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Кіровським РАЦС [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], [INFO], якою після укладення шлюбу було взято прізвище [PERSON]. Згідно відповіді від 29.02.2016 р. за № 169/02-02 завідувача Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області вбачається, що відповідно до алфавітної книги обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна 3-Кіровоградської днк за 1991 р. міститься запис про накладення заборони на квартиру [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання. Запис щодо накладення арешту на квартиру [ADDRESS] у книзі відсутній. Згідно витягу інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта вбачається, що 03.04.2008 13:54 за № 6939282 реєстратором: Кіровоградська міська державна нотаріальна контора на підставі договору довічного утримання б/н від 21.12.1991 р. Другою Кіровоградської ДНК накладено обтяження на квартиру за адресою [ADDRESS] власник [PERSON] (а.с.5) Пунктом 2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5 передбачено внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об»єкти нерухомого майна на підставі заяв про реєстрацію (вилучення) обтяження об»єкта нерухомого майна, що подаються, зокрема, судами (крім третейський судів) і слідчими органами - у зв»язку з накладенням ними арешту на об»єкти нерухомого майна (звільнення з-під арешту). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( ч. 2 ст. 386 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 6 від 27 серпня 1996 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Право власності позивача на вказану квартиру ніким не оспорено і її права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном порушується внесеним до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна записами про обтяження - арешту квартири [ADDRESS] від 03.04.2008 року за № 6939282 та зазначенням відомостей про власника квартири [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.10, 11, 15, 60, 213-218 ЦПК України, -

Outcome: approved