Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 10.01.2009 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. З цього часу позивачка проживала з відповідачем однією сім'єю до червня 2015 року. Від шлюбу мають дитини - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги та любові через що виникали постійні сварки, які негативно впливали на дитину. З червня 2015 року спільне господарство не ведеться, з вересня 2015 року позивачка з дитиною проживають окремо від відповідача. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливі. Спору про розділ майна, що є спільною власністю, немає. З питання щодо утримання та виховання доньки між сторонами спору також немає, так як відповідач згоден залишити доньку на утримання та вихованні позивачки. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, залишити доньку [PERSON], [INFO], на її утриманні та вихованні. Відповідно до ч.9 статті 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача [PERSON] є: [ADDRESS]. Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Будьоннівському районному суду м.Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин вказана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, судові повістки - повідомлення були розміщені на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, зі згоди позивача, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області 10 січня 2009 року, актовий запис № 17 (а.с.6). Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спільне життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, поваги та любові, частих сварок, фактичні сімейні стосунки припинено з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Проживають вони окремо з вересня 2015 року. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved