Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа № 569/23753/19 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства "Банк ФОРВАРД",треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак, судом отримано заяву представника позивача адвоката Ромашко Л.Р., в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутність та у відсутність її довірительки, на підставі наявних у справі документів. Відповідач АТ «Банк Форвард» в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відзиву не надіслали. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяна Леонідівна та приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, що перебувають в матеріалах цивільної справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 05 вересня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором №97167464 від 17.05.2012 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» (правонаступника ПАТ «Банк Руский Стандарт») заборгованості, що утворилася за період з 16.02.2017 по 17.05.2017 року в сумі 17 178,65 грн., в тому числі: -заборгованість за сумою кредиту в розмірі 17050,19 грн.; -заборгованість за процентами в сумі 128,46 грн. Крім того за вчинення виконавчого напису нотаріусом з [PERSON] додатково стягнено на користь відповідача 850,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» по виконавчому напису нотаріуса становить 18 028,65 грн. 09 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60262688 про стягнення з [PERSON] , як боржника, на користь Акціонерного товариства «Банк ФОРВАРД» заборгованість в розмірі 18028,65 грн. на підставі виконавчого напису №3405 виданого 05.09.2019 року приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком В.С. 13 листопада 2019 року приватним виконавцем прийнято постанову про стягнення з [PERSON] , як боржника, основної винагороди в сумі 1802,86 грн. Цього ж дня, 13 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банківських установах на суму 21 831,51 грн. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на викладене, суд вважає, що строки позовної давності по кредитному договору № 97167464 від 17 травня 2012 року спливли 17 травня 2015 року, що не було враховано приватним нотаріусом при прийнятті виконавчого напису. Так, з правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13 вбачається, що «відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів». За таких обставин, суд вважає, що вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за період з 16 лютого 2017 року по 17 травня 2017 року суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки з дня виникнення права вимоги Банку минуло більше трьох років. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затвердженийНаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Також відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Судом здійснено заходи щодо витребування документів від Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. , які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 3405 виданого 05.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» грошові кошти в сумі 18028,65 грн., однак ухвалу Рівненського міського суду від 30 січня 2020 року не виконано. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З позову вбачається, що позивач вважає, що заборгованість по кредитному договору є спірною, однак стороною відповідача не було надано суду протилежного. Зважаючи на те, що в матеріалах справи відомості щодо безспірності заборгованості по кредитному договору № 97167464 від 17.05.2012 року відсутні, доказів протилежного суду не надано та судом не здобуто, то суд вважає, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Outcome: approved