Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 18 лютого 2015 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 30. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Сімейне життя в них не склалося, між ними часто виникали сварки, непорозуміння, скандали. Вони неодноразово сварились, потім мирились, але позитивних результатів примирення не дало. На даний час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, миритись не бажають. Позивач просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з матір`ю. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 18 лютого 2015 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 30. Від шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують. Сімейне життя в сторін не склалося із-за частих сварок, непорозумінь, скандалів, після яких вони мирились, але позитивних результатів такі примирення не дали. Тому на даний час сторони миритись не бажають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка позов визнає, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень згідно квитанції АТ "Ощадбанк" № 89 від 31 січня 2020 року, що становить 420 гривень 40 копійок. \~ \~ \~ \~Малолітнього сина сторін суд залишає проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved