Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в інтересах малолітньої доньки [PERSON] до суду з позовною заявою до Костянтинівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] року помер дід моєї малолітньої доньки [PERSON] - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 06.08.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, про що свідчить копія договору купівлі - продажу. Позивач подала позов в інтересах своєї доньки, оскільки та являється спадкоємцем за законом, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та просить визнати за її малолітньою донькою право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Хитрунівська №30, с. Костянтинівка, Краснокутського району, Харківської області. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Представник відповідача - Констянтинівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки виданої Костянтинівською селищною радою Краснокутського району [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] року проживав один. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданого Костянтинівською сільською радою, Краснокутського району, Харківської області 26 січня 2010 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 06.08.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, про що свідчить копія договору купівлі - продажу. Краснокутська державна нотаріальна контора, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] відмовляє з тих причин, що зазначений житловий будинок не оформлений належним чином за спадкодавцем [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи на житловий будинок за зверненням позивачки [PERSON] - РКП ( Краснокутське БТІ ) було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою, [ADDRESS], однак відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до ст.. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до роз'яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261- 1265 ЦК України. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом і відповідно до ст. 1265 ЦК України, малолітня онука [PERSON] в інтересах якої заявлено позов являється спадкоємцем п»ятої черги. Факт, що [PERSON] являється онучкою спадкодавця [PERSON]. підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвами про народження матері [PERSON], а також про її одруження. Окрім того спадкоємцями майна [PERSON] є його донька, тобто мама малолітньої особи в інтересах якої було заявлено позовні вимоги [PERSON] та сестра - [PERSON], які на спадщину не претендують та відмовляються від неї на користь малолітньої [PERSON]. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачка не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом Українивід 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Право [PERSON] на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав . Окрім цього відповідно довідки щодо наявності чи відсутності заведеної спадкової справи та виданого свідотства про право на спадщину зі спадкового реєстру Краснокутської державної нотаріальної контори від 21.11.2018 року №1293/016 наданої за запитом суду щодо дослідження спадкової справи після смерті [PERSON], а також самої витребуваної спадкової справи вбачається, що за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформація відсутня. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини 1950 року , визнається право людини на доступ до правосуддя , а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав , і це означає, що особа має право пред»явити в суді таку вимогу на захист цивільного права , яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що малолітня особа [PERSON] в інтересах якої подано позов її матір'ю [PERSON], як спадкоємець після смерті діда - [PERSON], має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved