Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області 03.12.2020 звернувся [PERSON] з позовом до Головного управління пенсійного фонду в Рівненській області про виплату недоотриманої суми пенсії після померлої. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.02.2020 № 148/0-14, наданої за запит Бориспільської міської державної нотаріальної контори, повідомлено, що на ім`я [PERSON] , яка перебувала на пенсійному обліку у Володимирецькому сервісному центрі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, була нарахована, але не виплачена пенсія за період з грудня 2016 року по грудень 2019 року в сумі 144243,61 грн. Відповідно ж до чергової відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 03.08.2020 № 623/02-14 вказано, що на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] , була нарахована, але не виплачена пенсія за період з 05.08.2017 по 31.12.2019 в сумі 127 023,76 грн. Крім того, повідомлено, що розмір недоотриманої пенсії [PERSON] буде зменшено в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину, оскільки, згідно зі ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки. 12 серпня 2020 року позивач звертався до УПФУ в Рівненській області з заявою про надання інформації щодо повного розміру пенсії з дати припинення її виплати померлій [PERSON] і 11 вересня 2020 року, згідно з отриманої відповіді від ПФУ в Рівненській області, йому стало відомо, що датою припинення виплати пенсії для [PERSON] - є 01 жовтня 2015 року, у зв`язку зі зняттям останньої з реєстраційного обліку. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо не нарахування пенсії за період з вересня 2015 року по грудень 2019 року та обмеження її виплати періодом в три роки - протиправними, а тому вимушений звернутися з даним позовом до суду про нарахування та стягнення цих сум. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 січня 2021 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання. 25 лютого 2021 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому він вказав, що позивач повинен після шести місяців від дня смерті пенсіонера до органу Пенсійного фонду України, де померлий пенсіонер перебував на обліку, надати свідоцтво про право на спадщину на недоотриману суму померлої, проте, позивач цього не зробив. Вважає, що відмова у виплаті [PERSON] недоотриманої пенсії, що залишилась після смерті [PERSON] , відбулась на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача, також в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 21.12.2019, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до копії довідки № 627/02-14 від 04.08.2020, виданої Бориспільської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після померлої [INFO] матері [PERSON] , що проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59009968 від 15.01.2020, наданого Бориспільською міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано спадкову справу № 65349281 після смерті [PERSON] . В матеріалах справи також є копія заяви позивача від 12.08.2020, адресованої начальнику Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якій він просить надати інформацію про повний розмір пенсії, що була недоотримана за життя [PERSON] та інформацію про дату припинення її виплати. Згідно з копією відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.02.2020 № 148/0-14, наданої за запит Бориспільської міської державної нотаріальної контори, вказано, що на ім`я [PERSON] , яка перебувала на пенсійному обліку у Володимирецькому сервісному центрі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, була нарахована, але не виплачена пенсія за період з грудня 2016 року по грудень 2019 року в сумі 144243,61 грн. Відповідно до копії відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 03.08.2020 № 623/02-14 вказано, що на ім`я [PERSON] , померлої [INFO] , була нарахована, але не виплачена пенсія за період з 05.08.2017 по 31.12.2019 в сумі 127 023,76 грн. Крім того, повідомлено, що розмір недоотриманої пенсії [PERSON] буде зменшено в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину, оскільки, згідно зі ст. 46 ЗУ «Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки. Згідно з копією ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 у справі № 460/6871/20, [PERSON] відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі та роз`яснено, що він має право звернутися до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Також, в матеріалах справи є копія відповіді з Головного управління Пенсійного фонду України від 20.08.2020 на адвокатський запит щодо надання копії пенсійної справи та інформації про дату, з якої припинено виплату пенсії [PERSON] . Згідно з цією відповіддю, матеріали пенсійної справи померлого можуть надаватися лише на звернення нотаріуса або за рішенням суду. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно дост. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Частина 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обмежує трирічним строком виплату за минулий час тих нарахованих сум пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини. У демократичній, соціальній, правовій державі, якою згідно зі статтею 1 Конституції є Україна, смерть пенсіонера не може визнатись тією причиною, через яку він не отримав пенсію "з власної вини". Суд вважає, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст.46. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача, оскільки наявними доказами підтверджено, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача, а також інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved