Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом , вимоги за яким в подальшому уточнила 03.08.2016р., до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 серпня 2013 року уклала з відповідачем шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 1124. Від спільного проживання мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] . На даний час шлюб не розірвано. Відповідач з моменту народження дитини матеріально ні дитину ні її на належному рівні не забезпечує в зв'язку із тим, що основну суму зароблених грошей витрачає на інші потреби. Визначаючи розмір аліментів, керувалася положенням ст. 7 Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2016 рік", яким встановлено прожитковий мінімум для дітей відповідних вікових категорій - 1228 грн. Ця законодавчо встановлена сума, є мінімальним необхідним розміром витрат на утримання однієї дитини відповідної вікової категорії і відповідач, як батько, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу в розмірі, що становить не менше половини встановленого прожиткового мінімуму. Інших дітей у відповідача не має, непрацездатних батьків, або інших осіб які перебувають на утриманні відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дитини, тому просить призначити стягнення аліментів з відповідача з моменту подачі позовної заяви та стягнути з відповідача на утримання дитини : сина [PERSON], 26 квітня 2015 р. н., аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. 00 коп. щомісячно з моменту подачі позовної заяви до суду до досягнення ним повноліття; також просила с тягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. В судовому засіданні позивачка підтримла позов в межах його доводів та просила задовольнити в повному обємі. Не заперечила проти постановлення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився повторно. З заявою з проханням слухати справу за його відсутності до суду не звертався, письмових заперечень на позов не подав. З заявою щодо розгляду справу в його відсутність не звертався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України, про що не заперечила позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 2013 року відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 1124. З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], актовий запис № 1161, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції є [PERSON], [PERSON]. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано суду доказів, а судом таких доказів не встановлено, що він має постійний дохід від заробітку, доказів добровільного утримання дитини не надано. Оцінивши достовірно встановлені докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, має не регулярний дохід, тому аліменти підлягають до стягнення за рішенням суду в твердій грошовій сумі . Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, враховуючи рівність прав та обовязків щодо дитини (ст. 141 СК), суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 (одна тисяча двісті ) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 17.06.2016 р. до повноліття дитини. Згідно частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З оглянутої судом довідки № 2605 від 30.05.2016р. вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому та отримує допомогу при народженні дитини, [PERSON], 2015р.н.. Виплата призначена з 01.04.2015р. по 30.04.2018р. Тобто позивачка лише отримує допомогу на дитину. Судом не встановлено отримання позивачкою будь-яких доходів від особистої праці. Суд прийшов до висновку, що у звязку з тим, що позивачка займається вихованням дитини, тому обмежена у можливості працювати та одночасно здійснювати належний догляд за дитиною. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення коштів на утримання дружини підлягає до задоволення , та стягнення на її утримання з відповідача 400 грн. щомісячно до досягнення сином трьох річного віку, а саме до 26.04.2018р. Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави України в сумі 1102 (одна тисяча сто дві)грн.. 40 коп. з розрахунку по 551,20 грн. х 2 ( дві самостійні вимоги). На підставі викладеного, ст.ст.84, 109, 180, 184,185 СК України,

Outcome: approved