Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що [INFO] було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2015 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 30% всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. З часу присудження аліментів матеріальне становище позивача змінилося. На даний час вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за своєю непрацездатною матір'ю. Син та дочка відвідують школу, що потребує значних матеріальних витрат, пов'язаних з навчанням. Діти перебувають на утриманні матері. Аліментів, які сплачує відповідач, не вистачає для належного утримання дітей. Також на даний час, порівняно від дня призначення аліментів, в законодавчому порядку значно збільшився щомісячний прожитковий мінімум для дітей. Відповідно до внесених змін в законодавство, мінімальний розмір стягуваних аліментів на одну дитину на даний час не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому позивач просить суд змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], з 30% від всіх видів доходу (заробітку) відровідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження [INFO] [PERSON] (а.с.5), [INFO] [PERSON] (а.с.7) сторони по справі є батьками дітей. На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2015 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 30% всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.8,9). На даний час діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, а також на утриманні за рахунок аліментів, які сплачує відповідач, що підтверджується актом депутата Іллінецької міської ради (а.с.10). Вказане також підтверджується довідкою про склад сім'ї позивача (а.с.11). Позивач наразі ніде не працює, здійснює догляд за непрацездатною матір'ю, що підтверджується довідкою УПСЗН Іллінецької РДА Вінницької області №435/06 від 06 листопада 2018 року (а.с.12). На даний час, порівняно від дня призначення аліментів, в законодавчому порядку значно збільшився щомісячний прожитковий мінімум для дітей. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Визначаючи розмір аліментів в даній справі судом враховуються в першу чергу інтереси дитини, при цьому судом враховується матеріальний стан, як платника аліментів так і особи, на утриманні якої перебуває донька. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення прядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VIII, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітньої дитини на забезпечення батьками її належного утримання, за вимогою позивача слід змінити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Тому, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] з 30% всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved