Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Вінницький державний педагогічний університет ім. Михайла Коцюбинського звернувся з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.09.2009 року між Вінницьким державним педагогічним університетом ім. Михайла Коцюбинського та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про навчання на комерційних засадах, відповідно до якого навчальний заклад взяв на себе зобов'язання за період з 01.09.2009 року по 30.06.2013 року за рахунок коштів замовника [PERSON] у розмірі 32 000 грн. здійснити навчання студента [PERSON] на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр. Взяті на себе зобов'язання навчальний заклад виконував належним чином, однак відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував і сплатив лише 12 000 грн. Відповідачу надсилалися вимоги про повернення боргу, однак на даний час борг відповідачем не повернуто. Просить стягнути з відповідача на користь позивача борг з урахуванням індексу інфляції 8 480 грн. 00 коп., а також 3% річних в сумі 245 грн. 92. коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Кронівець Т.М. позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав та суду пояснила, що заборгованість нарахована лише за той період, коли фактично надавалися навчальні послуги. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, а також те, що представник позивача не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 01.09.2009 року між Вінницьким державним педагогічним університетом ім. Михайла Коцюбинського та [PERSON], та [PERSON] було укладено договір про навчання на комерційних засадах, відповідно до якого навчальний заклад взяв на себе зобов'язання за період з 01.09.2009 року по 30.06.2013 року за рахунок коштів замовника [PERSON] у розмірі 32 000 грн. здійснити навчання студента [PERSON] на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр. Взяті на себе зобов'язання навчальний заклад виконував належним чином, однак відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконувала і сплатила лише 12 000 грн. Відповідачу надсилалася вимога від 19.08.2013 року про повернення боргу, однак на даний час борг відповідачем не повернуто. Згідно наказу від 12.04.2012 року №180 [PERSON] студентку 3 курсу відраховано з університету з 12.04.2012 року за порушення умов договору і припинено його дію. З довідки від 24.10.2013 року №03/234 виданої Вінницьким державним педагогічним університетом ім. Михайла Коцюбинського вбачається, що заборгованість студентки за навчання складає 8 000 грн. Як вбачається з адресної довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу управління Державної міграційної служби у Вінницькій області від 09.01.2014 року [PERSON], [INFO] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 61 ЗУ "Про освіту" розмір плати за весь строк навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік. Розмір плати за весь строк навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Типовий договір затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти. Відповідно до ст. ст. 901, 902, 903, 905 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку, та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Отже, договір є двосторонньо зобов'язувальним, оскільки в даному випадку і позивач і відповідач, як сторони договору, наділені як правами, так і обов'язками. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved