Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, за участі зацікавленої особи Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, в якій просила встановити факт належності [PERSON] договору купівлі - продажу ? частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою [ADDRESS], посвідчений 19.07.1973 року нотаріусом Першої Кременчуцької нотаріальної контори, Тупиця М.П., реэстровий №3691. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що в договорі купівлі - продажу, посвідченого 19.07.1973 року нотаріусом Першої Кременчуцької нотаріальної контори, Тупиця М.П., допущено помилку, та її прізвіще зазначено як [PERSON], замість [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, хоча повідомлялася про місце і час розгляду справи. Подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Подали письмові клопотання, в яких просили справу слухати без їх участі, не заперечували проти задоволення вимог. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлена вимога підлягає до задоволення за наступних обставин. В договорі купівлі - продажу, посвідченого 19.07.1973 року нотаріусом Першої Кременчуцької нотаріальної контори, Тупиця М.П., реєстровий №3691, зазначено, що [PERSON] належить ? частина жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, в [ADDRESS] В паспортоі серії [NUMBER], виданого 20.01.1998 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, прізвіще заявника зазначено «[PERSON]» українською мовою. В свідоцтві про одруження серії [NUMBER], видане 29.11.1968 року сільською радою Козельщинського району зазначено її прізвіще як «[PERSON]». Державний акт на право власноті на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], видано [PERSON] Рішенням №28158825 від 10.02.2016 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з підстав в тому числі з підстав робіжності к прізвіщах. Заявник [PERSON] не має іншої можливості підтвердити належність правовстановлюючого документу на будинок з надвірними будівлями. Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі. Статтею 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту вимог ст.256 ЦПК України, роз'ясненої в правовій позиції Верховного суду України, викладеної в узагальненні судової практики "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (вісник Верховного Суду України № 8/144), вбачається, що якщо законом визначено інший порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно, суди не повинні перебирати на себе повноваження інших державних органів та організацій. Таким чином ст.256 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають вставленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; -чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб щодо встановлення факту, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved