Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до Хрінівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, вказавши, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть виконавчого комітету Хрінівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області зроблено відповідний актовий запис за № 19 та видано свідоцтво про смерть ( копія свідоцтва про одруження та свідоцтва про смерть додаються до заяви). На день смерті її чоловік був зареєстрований та проживав в [ADDRESS], що підтверджується довідкою №55 від 07.02.2014 року, виданою виконавчим комітетом Хрінівської сільської ради. За даною адресою було відкрито спадщину. На день смерті чоловіка залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка згідно ст. 1261 ЦК України стала [PERSON], як дружина покійного та їх діти - [PERSON] та [PERSON]. Протягом встановлено законом шестимісячного терміну діти спадкодавця звернулись до нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини, тому вважаються такими що її не прийняли. Відповідно ними були написані заяви, про те, що від спадщини вони відмовляються на користь позивача по справі. Враховуючи, що на день смерті, позивач проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, то відповідно до ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець, що постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і не заявив у встановлений строк про відмову від спадщини. На даний час позивач бажає оформити спадкове майно після смерті чоловіка на своє ім'я, однак, не може цього зробити в нотаріальному порядку, про що є відповідне роз'яснення державного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Манус В.В. №153/01-16 від 05 березня 2014 року, оскільки правовстановлюючі документи на спадковий будинок відсутні, за життя чоловік технічної документації на будинок не виготовляв, а отже, формально не був його власником, так як не було проведено реєстрації права власності на нерухоме майно в бюро технічної інвентаризації. Саме тому, вона змушена звернутися до суду для встановлення факту належності на праві приватної власності [PERSON], житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], та після цього - визнання за [PERSON] права власності на дане спадкове майно в порядку спадкування за законом. У зв'язку з вказаними обставинами [PERSON] змушена звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, засобами поштового зв'язку надіслала на адресу суду заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач - Хрінівська сільська рада Іллінецького району Вінницької області позовні вимоги визнала повністю, про що до суду подано відповідний лист із проханням вирішити справу у відсутність представника сільської ради. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного. Згідно Листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Відповідно до довідки виконавчого комітету Хрінівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області за №55 від 07.02.2014 року, будинок в [ADDRESS] відносився до категорії робітничих дворів і станом на 15 квітня 1991 року власником двору був [PERSON] Такий же запис зроблено і в погосподарській книзі. Вказане є підставою для встановлення факту належності на праві власності спадкодавцю [PERSON] вказаного житлового будинку. Враховуючи той факт, що [PERSON] прийняла спадщину, належну їй після смерті чоловіка, а також той факт, що інші спадкоємці за законом спадщини відмовились від її прийняття у встановленому законом нотаріальному порядку на користь позивача та на неї не претендують і на даний час, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті чоловіка, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони, крім повного їх визнання відповідачем, підтверджується поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 5), копією свідоцтва про одруження (а. с. 4), копіями заяв - дітей покійного - [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с. 6, 7, 20, 21), довідкою № 55 від 07.02.2014 року, на час відкриття спадщини у будинку [ADDRESS] була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем лише його дружина [PERSON] (а. с. 8), відмовою державного нотаріуса Манус В.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину ( а. с. 9), довідкою № 55 від 07.02.2014 року Хрінівської сільської ради про те, що згідно по господарської книги № 7, особовий рахунок [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS] відноситься до категорії робітничих дворів і належав на праві власності [PERSON], рік забудови будинку - 1960 рік (а. с. 10), копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 11,12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, оскільки інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились, та вона не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок із господарськими будівлями по причині того, що правовстановлюючі документи на право приватної власності на будинок відсутні, в такому випадку спадкові права [PERSON] підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності на спірний житловий будинок із господарськими будівлями. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, а також враховуючи повне визнання відповідачем по справі позову, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved