Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Зіньківської сільської ради. Позивач просить визнати за ним право власності на індивідуальний житловий будинок площею 44,1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Станіславівка Віньковецького району Хмельницької області по вул. Кірова буд. 34, в порядку спадкування після смерті діда - [PERSON], який помер 26 квітня 1995 року. Позивач повідомляє, що помер 26 квітня 1995 року його дід [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, яку він прийняв в силу ст. 549 ЦК УРСР вступивши фактично в управління та володіння спадковим майном, що підтверджує довідкою сільської ради № 999 від 09.09.2016 року. Частину спадкової маси він прийняв, але домоволодіння № 34 не зміг оформити через відсутність правовстановлюючих документів. Після звернення 08 вересня 2016 року йому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на домоволодіння через відсутність правовстановлюючих документів. Посилаючись на вимоги ст. 328, 392, 1268 ч.3, 1270 ЦК України, позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння померлого. У судове засідання [PERSON] не зявився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду письмову заяву, якою просить справу розглядати без його участі, вимоги задовольнити. Відповідач Зіньківська сільська рада в судове засідання представника не направила, надіслала заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнає. Справа розглядалась у відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів. Дослідивши надані сторонами докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Встановлено, що 26 квітня 1995 року помер дід позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-БВ № 002960 видане 26.04.1995 року). Померлий [PERSON] склав 01 лютого 1993 року заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] Згідно довідки Зіньківської сільської ради № 999 від 09.09.2016 року позивач фактично прийняв спадщину після смерті діда. На момент прийняття ЗУ «Про власність» 1991 рік [PERSON] являвся головою колгоспного двору, що підтверджено витягом із погосподарської книги с. Зіньків за 1991 1995 роки. Зазначена обставина впливає на правовідносини спадкоємця [PERSON], оскільки на той час реєстрація нерухомого майна колгоспного двору проводилась у погосподарській книзі. При вирішенні розглядуваного спору суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім`ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки КП «БТІ» № 1-700 від 09.03.2017 року на підставі проведеної інвентаризації загальна площа домоволодіння складає 64,6 м.кв., житлова 15,2 м.кв. на будинок № 34 по вул. Кірова в с. Станіславівка. Оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи після смерті діда, тому постановою 08.09.2016 року нотаріус правомірно йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що слідує із змісту постанови. Вартість домоволодіння становить 9564,00 грн. згідно довідки БТІ № 1-699, в яке входить А-1 житловий будинок з верандою, загальною площею 32,0 м.кв.; Б - "сарай" загальною площею 32,6 кв. м.; Саме на нього слід визнати право позивача як спадкоємця.

Outcome: approved