Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 163, розірвати, прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне - «[PERSON]». Свій позов позивач обґрунтувала тим, що 21 липня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Їхнє подружнє життя з відповідачем не склалось. На протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з цього приводу між ними постійно виникають сварки, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Після розірвання шлюбу син [PERSON] буде проживати разом з нею. Фактично їхній шлюб розпався і існує формально, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, а тому вважає, що шлюб має бути розірваний в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення (а.с. 14). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 21 липня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 163, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 15 січня 2013 року (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved