Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 020306, виданого [PERSON] 26 березня 2002 року Турійською районною державною адміністрацією Волинської області, посилаючись на те, що його прізвище в цьому документі помилково зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». На цей час державні акти на право власності на землю не видаються, тому неможливо внести зміни чи виправлення до державних актів на право власності на землю. Вказуючи, що факт належності правовстановлюючого документу є безспірним і необхідний йому для проведення державної реєстрації земельних ділянок, то просив в судовому порядку встановити факт належності йому, [PERSON] , [INFO] , державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 020306, виданого [PERSON] 26 березня 2002 року Турійською районною державною адміністрацією Волинської області на підставі розпорядження Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 04 березня 2002 року № 61. Суддя своєю ухвалою прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, подав адресовану суду заяву про те, що він повністю підтримує заяву з підстав, викладених у ній, та просить розгляд справи проводити за його відсутності. Представник заінтересованої\~особи -\~Новодвірської сільської\~ради Турійського\~району Волинської\~області у\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~однак,\~ головою вказаної сільської ради подано до суду заяву, в якій він просить розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника, заявлені вимоги визнає повністю, проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, та в цьому випадку від зазначеного факту залежить виникнення майнових прав заявника, й іншого порядку встановлення вказаного факту, крім як судового, законом не визначено, то заявник [PERSON] підставно звернувся з відповідною заявою до суду. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~ передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, із паспорта громадянина України серії [NUMBER] видно, що він виданий 24 червня 1997 року Турійським РВ УМВС України у Волинській області [PERSON] , який народився [INFO] в селі Нудиже Любомльського району Волинської області (а.с. 5). Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 1965 року виконавчим комітетом Нудиженської сільської Ради депутатів трудящих Любомльського району Волинської області, також видно, що [PERSON] народився\~ [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). А з сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0221436, виданого 20 жовтня 1997 року на підставі рішення Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 31 березня 1997 року № 118, видно, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса, розміром 5, 89 в умовних кадастрових гектарах належить [PERSON] (а.с.8). Також згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 020306, виданого 26 березня 2002 року Турійською районною державною адміністрацією Волинської області на підставі розпорядження Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 04 березня 2002 року № 61, видно, що цей державний акт видано [PERSON] (а.с. 10). Згідно листа\~Турійської районної\~державної адміністрації Волинської області від \~22\~квітня 2020\~року №\~В-44, після введення в дію Закону України «Про державний земельний кадастр» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» стало неможливо вносити зміни до державних актів, а тому виправити в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 020306, виданому [PERSON] , допущену в прізвищі помилку неможливо (а.с. 11). За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що написання прізвища заявника у правовстановлюючому документі не відповідає запису в його паспорті та свідоцтві про народження, що унеможливлює використання заявником цього документу для проведення державної реєстрації земельних ділянок, представлені заявником докази на підтвердження правильності написання прізвища в контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до частини сьомої\~статті 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved