Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що вона є племінницею [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті дядька вона звернулась до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав [PERSON] , яка була дружиною її дядька, та яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , її дядько прийняв спадщину, оскільки на момент її смерті мешкав та був зареєстрований разом із нею за однією адресою, проте не встиг оформити право власності в порядку спадкування у нотаріуса, оскільки помер. Нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 серпня 2021 року, у зв`язку з тим, що нею не було надано документів, які підтверджують родинні стосунки між нею та померлим дядьком та не надано оригіналів правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Її батько, [PERSON] є рідним братом [PERSON] , а тому її рідним дядьком є померлий [PERSON] . Також, на теперішній час, після смерті дядька у неї не збереглось оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2007 року на ім`я [PERSON] , що унеможливлює оформлення спадкових прав в позасудовому порядку. В зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з позовом, та просить суд встановити той факт, що вона, [PERSON] є племінницею [PERSON] , померлого [INFO] ; та визнати за нею, [PERSON] , право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Мелітопольської міської ради Запорізької області - в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, відзиву або заперечень щодо позовних вимог не надано. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 лютого 2021 року (а.с.17). Згідно долучених до справи документів, позивач [PERSON] [INFO] є племінницею [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.1945 року, спадкодавець [PERSON] народився [INFO] в Казахській СРСР, батьком якого вказаний « [PERSON] », матір`ю - « [PERSON] », ім`я дядька вказано « [PERSON] » (а.с.11). Так батько позивача, [PERSON] , народився [INFO] , батьком в його свідоцтві про народження серії [NUMBER] вказаний « [PERSON] », матір`ю - « [PERSON] ». 23.01.1963 року батько позивача [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва по шлюб [NUMBER] (а.с.12). Позивач [PERSON] народилась [INFO] , в свідоцтві про її народження батьком вказаний « [PERSON] », матір`ю - « [PERSON] » (а.с.8). Згідно матеріалів справи батько позивача [PERSON] помер [INFO] , мати [PERSON] а померла [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.13, 14). Отже, як випливає із аналізу вищевказаних документів, батько позивача, [PERSON] є рідним братом [PERSON] , а тому померлий [PERSON] є рідним дядьком позивача [PERSON] Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Так після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , який на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом р.№3-2393 від 27.10.2007 року належав [PERSON] , яка була дружиною [PERSON] , та яка померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] та свідоцтва про смерть [NUMBER] . Даний будинок [PERSON] прийняв у спадщину, оскільки мешкав та був зареєстрований разом із дружиною за однією адресою, згідно довідки №3992 від 07.06.2021 року, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном без оформлення права власності (а.с.9, 15,16, 19). Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно матеріалів справи спадкоємців першої - четвертої черги за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не має. Таким чином позивач [PERSON] є спадкоємицею п`ятої черги за законом, оскільки є племінницею померлого [PERSON] . Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так позивач [PERSON] , як спадкоємиця за законом, звернулась до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Лайзорик О.Ф. із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом та була заведена спадкова справа №53/2021 від 13.03.2021 року, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру та копією спадкової справи. Згідно постанови державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Лайзорик О.Ф. від 26.08.2021р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з тим, що не було надано документів, які підтверджують родинні стосунки між нею та померлим дядьком та не надано оригіналів правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно п.7 постанови ПВСУ N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до абзацу 3 частини другої ст.331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно п. 4.2, Глава 10, Розділ 2, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затверджений та зареєстрований Міністерством юстиції України від 22.02.2012р.: «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.» Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved