Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON] 17.03.2013, року народження, відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явилась. Від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд цивільної справи за відсутності позивача. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином, у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.5\~ст.74 ЦПК України, в судове засідання не зявився. Подавав заяви про відкладення розгляду справи. Поштовий конверт, направлений на його адресу, повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Ухвалою суду від 02.08.2017 року розгляд справи було відкладено за заявою відповідача. В судове засідання, призначене на 17.08.2017 року відповідач також не зявився, подав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з відпусткою та неотриманням копій матеріалів справи. Проте, суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними, оскільки копії матеріалів справи направлялись відповідачу за тією ж адресою, що він вказує у своїх заявах, а перебування його у відпустці не є поважною причиною неявки у судове засідання. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення сторін про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що явка відповідача визнана неповажною, від інших учасників судового розгляду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України без участі учасників судового розгляду, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони з 10.07.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.3-4). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 22.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №81, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьками якої є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] (а.с.5). Відповідач належної регулярної матеріальної допомоги на утримання дочки, яка проживає разом з матірю, не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.1-4 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, відсутність даних стосовно незадовільного стану здоровя відповідача, а також встановлення факту ненадання ним матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], що знаходиться на утриманні матері, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON], [INFO], на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини починаючи з 05.07.2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати. Відповідно ст. 367 ЦПК України\~ рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved