Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просить зміни розмір стягуваних з відповідача за судовим рішенням на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], та надалі стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на час винесення рішення у справі суд керувався обставинами того часу, але на данний час обставини життя змінились і позивач вважає за можливе змінити розмір аліментів. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданніні позовні вимоги підтримала, просить суд змінити розмір аліментів і надалі стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти стягнення з нього аліментів у часці від його заробітку не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до Протоколу\~№ 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками\~\~ цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Невиплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на які вони мають право відповідно до законодавства становить порушення їх майнових прав відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає таке: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини висловив наступну думку: «Поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. \~\~Згідно зі ст. ст.\~1,\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. \~\~Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. \~\~Відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення [PERSON] районного суду Сумської області від 06.05.20116 у справі №575/307/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 03.12.2011 року, у розмірі 400 гривень щомісячно (а.с.9-10). Відповідно до довідки [PERSON] відділу ДВС від 16.05.2017 виконавчий лист №575/307/16-ц перебуває на примусовому виконанні відділу ДВС та станом на 01.05.2017 заборгованість по аліментам [PERSON] відсутня. Судом також встановлено, що позивач працює в ПСП «Дружба» на посаді молодшого кухаря, отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, також перебуває на обліку в УПСЗН [PERSON] РДА та отримує допомогу при народженні дитини доньки Анастасії, [INFO], у розмірі 1012,50 грн. щомісячно, однак цих коштів не вистачає для забезпечення власних потреб та належного утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який відвідує дитячі ясла-садок «Оленка», що потребує додаткових витрат (зокрема, на харчування тощо). Крім того, позивач має на своєму утриманні малолітню доньку - Анастасію, [INFO] (а.с.11). Як встановлено у судовому засіданні, відповідач офіційно працевлаштувався в ПСП «Дружба», де працює трактористом-машиністом, має стабільний заробіток у середньому розмірі 5589,76 грн. (до виплати). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття і цей обовязок покладається як на матір, так в рівній мірі на батька. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між сторонами, може бути згодом збільшений або зменшений за позовом платника або одержувача аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому, враховуючи майновий стан офіційно працевлаштованого відповідача, який має постійний і стабільний заробіток, його стан здоровя, відсутність інших неповнолітніх дітей, на утримання яких проводиться стягнення аліментів за виконавчими документами, суд вважає за необхідне позов задовольнити і змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти у частці від його заробітку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved