Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання дозволу на виготовлення проїзного документа на виїзд за кордон без дозволу батька. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2002 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який 11.12.2008 року за рішенням суду розірвано. В шлюбі у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], діти проживають з позивачкою. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає, їх життям не цікавиться. Має заборгованість по сплаті за аліменти 45600,00 гривень. У позивачки виникла можливість вивозити дітей за кордон для відпочинку та оздоровлення, однак батько дитини згоду на виготовлення закордонного паспорту та виїзд їх за кордон не надає. У зв'язку з цим, позивачка просить суд надати ГУ ДМС в Закарпатській області в особі Виноградівського РВ ДМС дозвіл на виготовлення проїзних документів дітей для виїзду за кордон сина - [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO] без згоди батька та надати дозвіл на виїзд за кордон сина - [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON]. Особи, що беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце проведення судового розгляду справи. Позивачка подала в суд письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, ГУ ДМС України в Закарпатській області в особі Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання відповідачами позову прийнято судом. Суд встановив, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Рішенням Виноградівського районного суду від 11.12.2008 року. Дана обставина підтверджується випискою з рішення №2-1421/08 від 11.12.2008 року (а.с.10). В шлюбі народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] (а.с.7), та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом із матір'ю (а.с.5). Позивачка має змогу тимчасово вивозити дітей за кордон на відпочинок та оздоровлення. Однак відповідач не дає добровільно згоди на оформлення необхідних для цього документів. Разом із тим, відповідач не спілкується дитиною, не цікавиться його життям і здоров'ям, не сплачує аліменти на утримання дитини, присудженні судовим рішенням (а.с.8). Згідно п.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що слідує із змісту п.2 ст.155 Сімейного Кодексу України. Позивачка має можливість та намір виїжджати разом із дітьми за кордон для оздоровлення та відпочинку. Проте, відповідач, як батько дитини, без обґрунтованих підстав не надає дозвіл на виготовлення проїзних документів дітей та на виїзд дитини за кордон. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини та у яких виник спір, врегульовані нормами Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну», та нормами прийнятих на його виконання підзаконних нормативно-правових актів. Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. А у відповідності до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. А без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків виїзд у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обовязками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, а тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини сторін за кордон і вважає, що надання дозволу позивачці на виготовлення дитячих проїзних документів буде відповідати її інтересам та інтересам дітей. На підставі наведеного та

Outcome: approved