Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької територіальної громади в особі Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. 24 листопада 2015 року на території Російської Федерації в м. Москва померла матір позивача - [PERSON], [INFO], про що Твірським відділом РАТС управління РАТС Москви 25 листопада 2015 було складено запис акту смерті №1530 та видано свідоцтво про смерть УІ-МЮ №894028. На день смерті вона постійно проживала за адресою: Російська Федерація, [ADDRESS]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з права власності на квартиру №25, розташовану за адресою: Україна, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Центральний, буд. 25. Онук спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом відмовився. Таким чином позивач, як рідна донька спадкодавця, отримала право на прийняття спадщини як спадкоємець першої черги за законом. Проте вона не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини оскільки зареєстрована та постійно проживає на території Російської Федерації, а саме: в м. Москва, й отримує пенсію в розмірі 16 000 рублів (що приблизно становить 6 000,00 грн.). При цьому на її утриманні знаходяться три особи: син, невістка та їх дитина. Враховуючи розмір комунальних платежів та рівень цін в м. Москва, знайти необхідну суму для подорожі в м. Сєвєродонецьк на Україну і тривале перебування було для позивача досить складно. Також внаслідок постійної пропаганди й викривлення об'єктивної інформації в позивачки, як і у всіх членів її родини, склалося стійке враження, що така подорож становить пряму небезпеку для життя та здоров'я мешканки [INFO], оскільки на території України проходять постійні артилерійські обстріли і терор, інтенсивні бойові дії. Коли в позивача з'явилася можливість повернутися до м. Сєвєродонецьк, встановлений законодавством шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, вже сплинув. На теперішній момент у спадщину ніхто не вступив. Тому в своїй позовній заяві [PERSON] просить визначити додатковий строк тривалістю в три місяці з моменту набрання законної сили рішенням для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON]. В судовому засіданні 26.09.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні 31.10.2016 року представник позивача приутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та просила вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії VІ-МЮ № 894028, виданого 25.11.2015 року Тверским отделом ЗАГС Управления ЗАГС Москвы (російською), [PERSON] (російською) померла 24 листопада 2015 року в м. Москва Російською Федерації, про що зроблено відповідний актовий запис № 1530. Згідно із копією свідоцтва про народження серії ЯЛ № 040477, виданого 20 липня 1953 року [PERSON] ЗАГС Ворошиловградской обл. (російською), [PERSON] (російською) народилася 29 липня 1953 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 454. Батьком записаний [PERSON] (російською), матірю [PERSON] (російською). З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 22 серпня 1980 року Тушинским отделом ЗАГС м. Москва, [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) зареєстрували шлюб 22 серпня 1980 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1356, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON] (російською). Згідно із копією свідоцтва про право на спадкування за законом серії ААВ № 207203 від 10.01.1997 року, на підставі статті 529 Цивільного Кодексу України спадкоємицею майна [PERSON] (російською), який помер 08 травня 1996 року, на ? частки квартири є [PERSON] (російською), яка проживає за адресою: [INFO]. На ? частки квартири видано свідоцтво на право власності - дружині померлого - [PERSON] (російською). Згідно із копією свідоцтва про право власності серії ААВ № 207204 від 10.01.1997 року, [PERSON] (російською), яка проживає за адресою: [INFO], і яка є тією із подружжя, що пережила чоловіка [PERSON] (російською), який помер 08.05.1996 року, належить право власності на ? частку в спільному сумісному майні, набутої подружжям за час шлюбу. Відповідно до копії довідки від 18.07.2003 року, виданої Сєвєродонецьким комунальним житлово-експлуатаційним обєднанням № 1, господарська будівля (сарай) № 63 в кварталі № 23 по Радянському проспекту, відповідно до облікових даних СКЖЕО № 1, закріплена за квартирою № 25 по проспекту Радянському та передана у користування [PERSON] (росыйською). Відповідно до копії заяви [PERSON] 77 АВ 0857735 від 15.06.2016 року, засвідчену нотаріусом м. Москви, він пропустив термін для прийняття спадщини після померлої 24 листопада 2015 року [PERSON]. До суду з приводу відновлення терміну для прийняття спадщини звертатись не буде. Фактично в управління спадковим майном не вступав, не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON]. 21.06.2016 року постановою про відмову здійснення нотаріальної дії державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила у здійсненні нотаріальної дії по заяві [PERSON] від 21.06.2016 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений ст. ст. 1268-1270 ЦК України. Листом нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.09.2016 року підтверджується, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ніхто не звертався. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Стаття 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» зазначає, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" строку поважними визнаються такі причини, як тривала хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Посилання позивача на «пропаганду в російських ЗМІ» в якості поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини є, на думку суду, необґрунтованими, адже інформація в ЗМІ щодо певних подій сама по собі не може перешкоджати зверненню до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Твердження позивача про те, що на її утриманні перебувають три особи також є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими посилання позивача щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] на ті обставини, що позивач постійно проживає в Російській Федерації, а отже звернення до нотаріуса в м. Сєвєродонецьку Луганської області в Україні із заявою про прийняття спадщини становило для позивача істотні труднощі. У звязку із викладеним, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, відсутність заперечень з боку відповідача щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, позовна заява [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що цей спір виник виключно внаслідок бездіяльності позивача, жодних протиправних чи незаконних дій відповідач у спірних правовідносинах не вчиняв. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача буде несправедливим.

Outcome: approved