overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Диспансер просить суд госпіталізувати на три місяці [PERSON] для лікування без згоди останнього, який хворіє на особливо небезпечну заразну форму туберкульозу, внаслідок чого є джерелом соціально-небезпечної інфекції для осіб, які його оточують. Представник заявника наведені вимоги підтримав, пояснив, що саме в Диспансері створено умови для розміщення та лікування хворих на туберкульоз у різних формах. Згідно з випискою із медичної картки хворого [PERSON], він знаходився на стаціонарному лікуванні в Диспансері з 19.11.2013. Висновком центральної лікувально-консультативної комісії Диспансеру (ЦЛКК) від 20.11.2013 туб. хворому [PERSON] визначено діагноз: МРТБ легень (дисимінований) дестр-МТБ+М+К+, резистІ+H,R,E,S Резист ІІ О Гіст 0 Категорія 4.1 з РТБ, ког. 4, встановлено, що останній є бактеріовиділювачем та несе загрозу для оточуючих. Було призначено тривале лікування в умовах стаціонару до абацилювання. Проте, 10.02.2014 хворого було виписано з відділення за порушення режиму. Відповідно до висновку лікаря Диспансеру [PERSON] хворіє на особливо небезпечну заразну форму туберкульозу, є бактеріовиділювачем та небезпечним для оточуючих (а.с.4). Зі справи вбачається, що хворий був особисто попереджений про наявну у нього заразну форму туберкульозу, останній зобов'язався суворо дотримуватися встановленого санітарно-гігієнічного режиму (а.с. 5). Враховуючи матеріали справи, вимоги ч.1 ст. 285 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі хворого. Статтею 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", встановлено, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Диспансер просить суд госпіталізувати на три місяці [PERSON] для лікування без згоди останнього, який хворіє на особливо небезпечну заразну форму туберкульозу, внаслідок чого є джерелом соціально-небезпечної інфекції для осіб, які його оточують. Представник заявника наведені вимоги підтримав, пояснив, що саме в Диспансері створено умови для розміщення та лікування хворих на туберкульоз у різних формах. Згідно з випискою із медичної картки хворого [PERSON], він знаходився на стаціонарному лікуванні в Диспансері з 19.12.2013. Висновком центральної лікувально-консультативної комісії Диспансеру (ЦЛКК) від 27.12.2013 туб. хворому визначено діагноз: НЛ МРТБ обох легень (дисимінований) дестр+МТБ+М+К+, резист 0 Гіст 0 Категорія 4.1 а Когорта 4, встановлено, що останній є бактеріовиділювачем та несе загрозу для оточуючих. Було призначено тривале лікування в умовах стаціонару до абацилювання. Проте, 21.01.2014 хворий самовільно покинув лікувальний заклад. Відповідно до висновку лікаря Диспансеру [PERSON] хворіє на особливо небезпечну заразну форму туберкульозу, є бактеріовиділювачем та небезпечним для оточуючих (а.с.4). Зі справи вбачається, що хворий був особисто попереджений про наявну у нього заразну форму туберкульозу, останній зобов'язався суворо дотримуватися встановленого санітарно-гігієнічного режиму (а.с. 7). Враховуючи матеріали справи, вимоги ч.1 ст. 285 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі хворого. Статтею 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", встановлено, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Диспансер просить суд госпіталізувати на три місяці [PERSON] для лікування без згоди останнього, який хворіє на особливо небезпечну заразну форму туберкульозу, внаслідок чого є джерелом соціально-небезпечної інфекції для осіб, які його оточують. Представник заявника наведені вимоги підтримала, пояснила, що саме в Диспансері створено умови для розміщення та лікування хворих на туберкульоз у різних формах. Згідно з випискою із медичної картки хворого [PERSON], він знаходився на стаціонарному лікуванні в Диспансері з 05.02.2014. Висновком центральної лікувально-консультативної комісії Диспансеру (ЦЛКК) від 07.02.2014 туб. хворому [PERSON] визначено діагноз: МРТБ легень (дисемінований) дестр+МТБ+М+К(в роботі), резист 0 ПЛР + Rif+ Категорія 1 Когорта 4, встановлено, що останній є бактеріовиділювачем та несе загрозу для оточуючих. Було призначено тривале лікування в умовах стаціонару до абацилювання. Проте, 26.03.2014 хворий самовільно залишив лікування. Відповідно до висновку лікаря Диспансеру [PERSON] хворіє на особливо небезпечну заразну форму туберкульозу, є бактеріовиділювачем та небезпечним для оточуючих і не може брати участі у судовому засіданні. Враховуючи матеріали справи, вимоги ч.1 ст. 285 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі хворого. Хворий був особисто попереджений про наявну у нього заразну форму туберкульозу, останній зобов'язався суворо дотримуватися встановленого санітарно-гігієнічного режиму (а.с. 4). Статтею 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", встановлено, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Диспансер просить суд госпіталізувати на три місяці [PERSON] для лікування без згоди останньої, яка хворіє на заразну форму туберкульозу, внаслідок чого є джерелом соціально-небезпечної інфекції для осіб, які її оточують. За мотивованим висновком лікарів Диспансеру від 26.02.2015 [PERSON] є бактеріовиділювачем та несе загрозу для оточуючих і не може бути присутньою у судовому засіданні (а.с.4). Враховуючи матеріали справи, вимоги ч.1 ст. 285 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі хворої. Представник заявника у суді наведені вимоги підтримав, пояснив, що саме у Диспансері створені необхідні умови для лікування хворих на туберкульоз. [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у Диспансері з 27.08.2014 по 26.02.2015. Висновком ЦЛКК від 18.11.2014 туб. хворій [PERSON] визначено діагноз: МРТБ (18.11.2014) легень (дисемінований) деструкція +МБТ+М+К+резистІ, (HRSЕ), категоря 4 когорта 4, визначено, що остання є бактеріовиділювачем та несе загрозу для оточуючих. Було призначено тривале лікування в умовах стаціонару, проте, 26.02.2015 хвора самовільно покинула лікування. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Диспансер просить суд госпіталізувати на три місяці [PERSON] для лікування без згоди останньої, який хворіє на особливо небезпечну заразну форму туберкульозу, внаслідок чого є джерелом соціально-небезпечної інфекції для осіб, які його оточують. Представник заявника наведені вимоги підтримала, пояснила, що саме в Диспансері створено умови для розміщення та лікування хворих на туберкульоз у різних формах. Згідно з випискою із медичної картки хворого [PERSON], він знаходився на стаціонарному лікуванні в Диспансері з 18.09.2013. Висновком центральної лікувально-консультативної комісії Диспансеру (ЦЛКК) від 20.09.2013 туб. хворому [PERSON] визначено діагноз: МРТБ верхньої частки правої легені (інфільтративний) дестр+МТБ+М+К+, резист+ I (H,R,Е. S), Резист + ІІ (Km. Cm), Гіст 0, Категорія 4.1 а Когорта 3, встановлено, що останній є бактеріовиділювачем та несе загрозу для оточуючих. Було призначено тривале лікування в умовах стаціонару до абацилювання. Проте, 16.01.2014 хворий самовільно покинув лікувальний заклад. Відповідно до висновку лікаря Диспансеру [PERSON] хворіє на особливо небезпечну заразну форму туберкульозу, є бактеріовиділювачем та небезпечним для оточуючих (а.с.4). Зі справи вбачається, що хворий був особисто попереджений про наявну у нього заразну форму туберкульозу, останній зобов'язався суворо дотримуватися встановленого санітарно-гігієнічного режиму (а.с. 5). Враховуючи матеріали справи, вимоги ч.1 ст. 285 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі хворого. Статтею 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз ", встановлено, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Дібрівська сільська рада Малинського району Житомирської області в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], 1974 р. н., недієздатною, мотивуючи тим, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON], неодноразово лікувалася в Житомирській обласній психлікарні №1 зі стійким органічним розладом особи, помірною деменцією, вираженими стійкими поведінковими розладами і періодичними порушеннями психіки, галюційно-маячним синдромом, що свідчить про наявність у неї тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню нею батьківських обовязків щодо її неповнолітніх дітей: [PERSON], 25.04.1998 р. н., та [PERSON], 02.03.2000 р. н., які знаходяться під піклуванням [PERSON], 1953 р. н. Медичний висновок про неможливість виконання [PERSON] батьківських обовязків відсутній. В судове засідання представник заявника не зявився, надіслав до суду заяву, в якій підтримав вимоги, просив їх задовольнити та справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій підтримав вимоги заявника, просив розглянути справу у його відсутності. Прокурор не заперечив проти задоволення вимог заявника, про що надав суду заяву. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки згідно висновку судово-психіатричного експерта №468-2015 [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Заявника звільнити від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська 14 серпня 2014 року виніс рішення у цивільній справі № 209/2161/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. У судовому рішенні судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, не повідомили про причину неявки. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Вивчивши матеріали справи № 209/2161/14-ц, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат. Оскільки, на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та відповідачкою по справі - [PERSON] 20.03.2008 року був укладений шлюб. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказував, що протягом останніх років стосунки з дружиною розладились через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, стали частими сварки. Вже тривалий час кожний з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, в ньому наведених, просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) 20.03.2008 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 33. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою фактично припинилися. Спільного господарства сторони не ведуть, не живуть єдиною сім`єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя. Примирення сторін є неможливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому сторони свідомо прийняли рішення про його розірвання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, абз. 1 ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1-2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, встановивши, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим і шлюб має бути розірваним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

\~\~\~ До Білокуракинського районного суду звернувся представник АТ "Дельта банк" про відновлення втраченого судового провадження по справі № 434/3932/14-ц Артемівського районного суду Луганської області за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним. Справу розглянуто з винесенням рішення 06.06.2014 року. \~\~\~ Судове провадження по зазначеній справі було втрачене через військові дії в м.Луганськ\~ та проведення антитерористичної операції\~ на\~ окупованій території Луганської області. \~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому\~ЦПК України. \~\~ Згідно\~ст. 403 ЦПК України, втрачене судове провадження в цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. \~\~\~ У судове засідання 25.07.2017 року по справі про відновлення втраченого судового провадження сторони не зявились. \~\~\~ Дослідивши надані матеріали по відновленню втраченого провадження, з яких вбачається, що\~ рішенням\~ Артемівського районного суду м.Луганська від 06.06.2014 року\~ по цивільній справі № 434/3932/14-ц за позовом а позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним позовні вимоги\~ задоволено повністю,\~ суд дійшов висновку,\~\~що зібрано достатньо даних, на підставі яких, можливо прийняти рішення про відновлення втраченого вищезазначеного судового провадження частково, а саме- судового рішення, так як дане рішення зберігається в електронній базі Д-3 Артемівського районного суду м.Луганськ. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся з позовом [PERSON], який, з урахуванням уточненої заяви просив стягнути з Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія «Аеросвіт» середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 90635,00 грн. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились. Позивач у своїй заяві просив розглядати справу за його відсутності. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що Наказом від 15.05.2013 р. № 1532-ос Генерального директора Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія «Аеросвіт» звільнено [PERSON], авіатехніка цеху ремонту змінного та наземного обладнання Виробничої служби Технічного комплексу, 15.05.2013 р. за власним бажанням (ч. 3 ст. 38 КЗпП України). Також встановлено, що в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належать йому від підприємства. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 244,96 грн. Станом на день розгляду справи борг відповідачем не сплачено. У відповідності до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся з позовом [PERSON], який, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія «Аеросвіт» середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 64115,28 грн. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились. Позивач у своїй заяві просив розглядати справу за його відсутності. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що Наказом від 22.04.2013 № 1394-ос Генерального директора Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія «Аеросвіт» звільнено [PERSON], Бортпровідника Департаменту сервісу пасажиру на борту ПС Льотного комплексу, 29.04.2014 р. у зв'язку із скороченням штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Також встановлено, що в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належать йому від підприємства. Згідно довідки Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія «Аеросвіт» від 19.08.2014 № 560 середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 213,29 грн. Станом на день розгляду справи борг відповідачем не сплачено. У відповідності до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Приймаючи до уваги те, що за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог, позов про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 64115,28 грн. підлягає задоволенню.

Outcome: approved