Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.09.2014 р. померла її мати [PERSON], яка залишила у спадок їй та відповідачу [PERSON], земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Слобідської сільської ради Каховського району. У зв'язку з цим, спадкоємцем за законом залишились вона та відповідач, оскільки є дітьми померлої. [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] на її користь. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у звязку з пропуском строку для звернення. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Слобідської сільської ради Каховського району Херсонської області, у порядку спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті її матері - [PERSON], померлої 01.09.2014 р. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач, представник Слобідської сільської ради в судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких проти задоволення позову не заперечували, справу просили розглянути за їх відсутністю. Суд вважав можливим розглядати справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 01.09.2014 р. померла [PERSON], яка на момент смерті, була власницею земельної ділянки, загальною площею 2,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Слобідської сільської ради Каховського району, кадастровий номер № 6523584700:03:034:0023. Разом з нею були зареєстровані та проживали в [INFO] син - [PERSON] та дочка - [PERSON] [PERSON] відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь позивачки - [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на заначене майно, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з пропуском строку для звернення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1218 та 1268 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п "г" ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтями 125, 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Суд вважає, що з урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки за життя [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку, позивачка дійсно є спадкоємицею після смерті останньої, відмови від прийняття спадщини не заявляла, інші спадкоємці не претендують на прийняття спадщини.

Outcome: approved