overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] у грудні 2015р. звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що [PERSON], який помер 05 квітня 2015 року, належало свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане 18.02.2002р. виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради на імя «Колібабчука Петра Івановича». В обґрунтування заявник посилається на те, що 05 квітня 2015 року помер її батько [PERSON] після смерті відкрилася спадщина, до складу якої відноситься також і квартира [ADDRESS], але оформити право на спадкове майно він не має можливості, так як у свідоцтві про право власності на квартиру, яке видане виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 18.02.2002р. та в технічному паспорті виданому Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації 30.01.2002р. в графі власник вказаний «Колібабчук Петро Іванович». А у свідоцтві про смерть серії І-БВ №256611 виданому відділом ДРАЦС РС Старокостянтинівського РУЮ 06.04.2015р., в графі померлий вказаний «Калібабчук Петро Іванович», що унеможливлює встановлення факту належності спадкового майна померлому. В позасудовому порядку провести виправлення неможливо. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала повністю, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], який помер 05.04.2015 року на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право особистої власності на квартиру виданому виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради. Разом з тим, у вищевказаному свідоцтві про право особистої власності на квартиру, як власника, помилково вказано "Колібабчук Петро Іванович", замість правильного «Калібабчук Петро Іванович», що підтверджується даними свідоцтва про народження даної особи. Дані обставини підтверджуються поясненнями заявника, поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], даними свідоцтва про народження серії VII-УР №0677451 від 07.12.1965р., даними свідоцтва про смерть серії І-БВ 256611 від 06.04.2015 року, даними свідоцтва про право особистої власності на квартиру від 18.02.2002 року, даними постанови держнотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2015р.. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] у грудні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2010 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС Ємільчинського РУЮ Житомирської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим, просить шлюб розірвати, а доньку залишити на проживання та виховання з нею. В судове засідання сторони не з"явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а відповідач позов визнав. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2010 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС Ємільчинського РУЮ Житомирської області, актовий запис № 2 (а.с. 3), від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач - не заперечує, отже, збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задовольняє його. Також, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд залишає [PERSON] на виховання та проживання при матері, [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернувся з заявою до Старокостянтинівського районного суду, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт належності йому заповіту, посвідченого Самчиківською сільською радою та зареєстрованого в реєстрі за №147, складеного [PERSON] на імя [PERSON]. В обґрунтування заяви посилавсь на те, що 08.04.2015 року померла його мати [PERSON], яка при житті склала заповіт, посвідчений секретарем Самчиківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №147, яким все своє майно, яке належало їй на день смерті залишила заявнику. Однак, він позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки у заповіті допущена помилка в написанні його прізвища, а саме зазначено «Трофимчук» замість правильного «Трохимчук». При зверненні до державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріус виявив помилку у написанні його прізвища в заповіті. Заявник звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить заяву задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи Самчиківської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.04.2015 року померла [PERSON], яка є матірю [PERSON], [INFO]. При житті [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Самчиківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №147, яким все своє майно, яке належало їй на день смерті залишала [PERSON] Проте те, в заповіті від 16.09.2002 року допущена помилка в написанні прізвища спадкоємця, а саме, зазначено «Трофимчук» замість правильного «Трохимчук». Згідно паспорта заявник - "Трохимчук Володимир Павлович", [INFO]. Дані обставини підтверджується, даними довідки Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №1772 від 27.10.2015 року, даними паспорта [PERSON] НА 179051 від 15.08.1996р., даними заповіту від 16.09.2002р., посвідченого секретарем Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району, даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №4214/02-31 від 22.10.2015р. держнотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, даними свідоцтва про смерть [PERSON] серія І-БВ №256662 від 10.04.2015р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст.256-259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Данні правовідносини регулюються ст.ст.256-259 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Донька фактично перебуває на її утриманні, оскільки відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з"явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3), а оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належної допомоги на утримання доньки та не надав доказів про неможливість сплати аліментів, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, 12 жовтня 2017 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі. В обгрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем по справі [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 березня 1988 року, від якого мають двох повнолітніх дітей. Сімейне життя не склалося через втрату взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер, тому позивач прийняла рішення про розірвання шлюбу, однак, відповідач до відділу РАЦС для розірвання шлюбу з"являтися відмовлявся. Позивач просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище «Швець». В судове засідання сторони не з"явилися, позивач у позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи без її участі, а від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги відповідач визнав. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 20 березня 1988 року, який зареєстровано Старосолотвинською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №3. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося, шлюб носить формальний характер, сторони наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи, що позивач є інвалідом І групи, а відповідач - інвалідом ІІ групи, що підтверджено відповідними доказами, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок держави. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, 26 жовтня 2017 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі. В обгрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем по справі, [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2012 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через втрату взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, сторони з червня місяця 2017 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим, просить шлюб розірвати, а доньку залишити на проживання та виховання з нею. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги, а відповідач їх визнав (а.с. 19, 20). Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 01 червня 2012 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №526 (а.с. 6). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сімейне життя не склалося, сторони разом не проживають, наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд залишає [PERSON] на виховання та проживання при матері, [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вони з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 1998 року та мають від нього трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, тому позивач вважає збереження сім"ї неможливим, просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити на проживання та виховання з позивачем, сина [PERSON] залишити на проживання з відповідачем. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач позов підтримала, а відповідач - визнав. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 1998 року Павелкивською сільською радою народних депутатів Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №1 (а.с. 3) та мають від нього трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 4,5,6). Позивач на обгрунтування позову вказує, що сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2020 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] .. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 22.10.2020р. та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою судді від 10.12.2020 клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі, задоволено та призначено справу в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явилась, 10.02.2021 подала до суду заяву, якою визнала позовні вимоги та просила позов задовльнити. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 09.01.2009 року, на що вказує свідоцтво про одруження (а.с. 3), від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] .. За позовною заявою сторони з травня 2019 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] у заявленому позові просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позову у заяві вказала, що 12.09 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільне життя їх не склалося . За кілька останніх років їхня сім`я розпалася остаточно. При- чиною цього стали постійні непорозуміння , сварки , різні погляди на життя та сім`ю. Більше 6-ти місяців вони проживають окремо , не цікавляться одне одним і стали чужими людьми. Шлюб їх носить формальний характер і кожен з них планує створити нову сім`ю. Вони не ведуть спільного господарства , не мають спільного бюджету. Дітей у них немає і примирення між ним неможливе. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надіслала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, також надіслав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, відносно розірвання шлюбу не заперечує. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб видно, що 12 вересня 2009 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського РУЮ Львівської області було зареєстровано шлюб між подружжям . Більше 6 місяців вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки та бажання кожного створити нову сім"ю. Як позивачка , так і відповідач взаємно погоджуються на розлучення. Дітей від цього шлюбу у них немає. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] у липні 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2006 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося, сторони з 2012 року разом не проживають та не ведуть спільного господарства, позивач вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати, дитину на подальше проживання та виховання залишити з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн., щомісячно. Ухвалою суду від 09 серпня 2018 відкрито провадження у справі. В судове засідання сторони не з"явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 16), а відповідач позов визнав (а.с. 17). Суд дослідив матеріали справ та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01 вересня 2006 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1538 (а.с. 4). На даний час сім»я фактично розпалася і збережена бути не може, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, оскільки вони наполягають на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині. Згідно з копією свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно з вимогами ст.ст. 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальні потреби позивача та її малолітнього сина, а також те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення в цій частині також.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2014 року звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, третя особа - Червоноармійська селищна рада Вовчанського району Харківської області (далі - Рада), як орган опіки та піклування, посилаючись на те, що її сину - [PERSON], [INFO], встановлений діагноз - дитячий церебральний параліч, встановлена перша "Б" група інвалідності безстроково. Причина інвалідності - інвалід дитинства. Син потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. За своїм психічним станом здоров'я [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, розлад психічного стану носить стійкий хронічний характер. Просила визнати [PERSON] недієздатним та призначити її, [PERSON], його опікуном. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги [PERSON] та просила суд визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном [PERSON], посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно висновків акту судово-психіатричної експертизи № 1156 від 16 грудня 2014 року, [PERSON] станом на теперішній час має ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі глибокої розумової відсталості. По своєму психічному стану на теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 31-33). Виконавчий комітет Червоноармійської сільської ради Вовчанського району Харківської області (як орган опіки та піклування) згідно рішення від 28 листопада 2014 року рекомендували кандидатуру [PERSON] на призначення її опікуном над недієздатним [PERSON](а.с. 39). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як зазначено у ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже суд знаходить за необхідне визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON]. у листопаді 2016 року заявила позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 30% з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON]. подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] (див. свідоцтво про народження). Відповідно до рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2012 року, сторони з січня 2010 року по лютий 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, після розірвання шлюбу їх дочка залишилась проживати з матірью. Позивач в заяві зазначає, що окрім спільної з відповідачем дитини має ще двох дітей, ніде не працює, можливості забезпечити дітей всім необхідним не має, відповідач же участі в утриманні дитини не приймає. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, визначених у частці від доходу. Позивач вказує, що відповідач працює в ТОВ "Новатор Паллет" і має стабільний постійний заробіток. Наведене, за відсутності заперечень відповідача, дає суду можливість прийти до висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача аліменти на утримання дитини, заявлений розмір аліментів, на думку суду, є достатньо обгрунтованим та узгоджується з приписами ст. ст. 182, 183 СК України. Тому, суд вважає за можливе позов задовольнити повністю. За такого рішення, витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved