Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 24.06.2015 року звернувся позивач ПАТ «Укрсоцбанк» із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 28.11.2007 року був укладений Договір кредиту №2007/693-01/39, за умовами якого АКБ «Укрсоцбанк» надало [PERSON] кредит в розмірі 60000,00 доларів США, а [PERSON] зобовязалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 27.11.2022 року. В якості забезпечення зобовязання по кредитному договору №2007/693-01/39, 28.11.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] був укладений іпотечний договір №5289, за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку банку майно, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У звязку з тим, що відповідачі порушили умови зобовязання, що випливають з кредитного договору, станом на 05.06.2015 року, виникла заборгованість у розмірі 1014966,57 гривень. В зв'язку з чим, за уточненими позовними вимогами, позивач просить суд: в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором кредиту №2007/693-01/39 від 28.11.2007 року у загальній сумі 1014966,57 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності, шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів, ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом в межах процедури виконавчого провадження; стягнути в рівних частинах з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 3654,00 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, про що надав відповідну заяву, згідно якої проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглянути справу за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, про причину неявки суд не повідомив. У звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №2007/693-01/39 від 28.11.2007 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк»\~та [PERSON], [PERSON] отримала кредит в розмірі 60000,00 доларів США, та зобовязалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 27.11.2022 року включно.\~ Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту, у разі прострочення позичальником строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню, в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2.-3.3.16. цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3% від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Пунктом 4.5 зазначеного Кредитного договору встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п. п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно, відповідач зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно додаткової угоди №1 від 10.10.2008 року про внесення змін до Договору кредиту №2007/693-01/39 від 28.11.2007 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], вбачається, що у звязку із зміною умов кредитування за Договором, з 20.10.2008 року сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 15,0% річних. В якості забезпечення зобовязання по кредитному договору №2007/693-01/39 від 28.11.2007 року, між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON], був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №5289, за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку банку майно, а саме трьохкімнатну квартиру, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.07.2004 року за р. №3-21297, право власності на яку зареєстроване в електронному реєстрі права власності КП «БТІ та РОН», номер запису 295, в книзі 525 пр.-116, витяг №4913681, від 30.09.2004 року, реєстраційний номер 7694657. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами у розмірі 380000 грн. Пунктом 4.1. іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.2. іпотечного договору, визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.5. та п. 4.5.3. іпотечного договору встановлено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із способів: шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до Договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 28.11.2007 року [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за р. №5289 від 15.07.2009 року, вбачається, що підпункти 1.4.1, 1.4.2 пункту 1.4, статті 1 іпотечного договору було змінено та викладено у наступній редакції «1.4.1. повернення у розмірі 62212,82 доларів США 82 центів, з графіком погашення згідно Договору кредиту та додаткових угод до нього, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом 10.08.2010 року (останній платіж 27.11.2027 року), на умовах, визначених цим договором. 1.4.2. сплата процентів за користування кредитом у розмірі 15,52 % річних та комісій, у розміри, в строки та в порядку, що визначені договором, яким обумовлено Основне зобовязання». Судом встановлено, що загальним зборами акціонерів від 14.06.2014 року АКБ «Укрсоцбанк» було перейменовано на ПАТ «Укрсоцбанк». З доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за позовними вимогами по Кредитному договору, встановлено, що відповідачі порушили умови кредитного договору №2007/693-01/39 від 28.11.2007 року в частині щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого станом на 05.06.2015 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 1014966,57 (один мільйон чотирнадцять тисяч девятсот шістдесят шість) гривень 57 копійок, яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 565034 (пятсот шістдесят пять тисяч тридцять чотири) гривні 30 копійок; - заборгованості за відсотками у розмірі 279963 (двісті сімдесят девять тисяч девятсот шістдесят три) гривні 62 копійки; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 18537 (вісімнадцять тисяч пятсот тридцять сім) гривень 07 копійок; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 45349 (сорок пять тисяч триста сорок девять) гривень 31 копійка; - інфляційні витрати за кредитом у розмірі 34088 (тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім) гривень 32 копійки; - інфляційні витрати за відсотками у розмірі 71993 (сімдесят одна тисяча девятсот девяносто три) гривні 95 копійок. За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 572 ЦК України, ст. ст. 33, 34 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відтак, невиконання позичальником боргового зобов'язання надає право позикодавцю на свій розсуд здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки або за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса чи за договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до п. 4.6 іпотечного договору сторони обумовили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Пунктом 4.6.2 іпотечного договору встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, може проводитись, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. За вищевказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Ст. 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України. Оскільки відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, такий захист цивільного права банку за встановлених судом обставин справи може розглядатися як примусове виконання обовязку в натурі, що відповідає вимогам ст. 16 ЦПК України. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3654 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №0000270855 від 08.06.2015 року, доданими до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обовязковості виконання зобовязання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання, суд задовольняє позов, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звертає стягнення на предмет іпотеки, та стягує з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved