Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що йому на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом належить квартира [ADDRESS], в якій також зареєстровані члени його сімї: дружина - [PERSON], та двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], які фактично не проживали в вказаній квартирі з 04.05.2011 року, однак з проханням до відповідача про зняття її з реєстрації не звертався, оскільки останнє місце проживання йому не відомі. Зазначає, що йому, як власнику вищевказаної квартири, реєстрація відповідачів складає незручності, оскільки виникають проблеми з оформленням субсидії, в звязку з чим він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, судові повістки, направлені на її адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявну у справі згоду позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.04.1996 року, за р.№6-1849; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.08.2013 р.№2-415 (а.с.8). З актіу перевірки проживання від 28.07.2017 р., вбачається, що комісією в складі працівників ТОВ КК «КомЕнерго-Житомир» [PERSON], [PERSON], пятницької Т.М. було проведено перевірку проживання в [INFO] та встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані, але не проживають більше шести років у вказаній квартирі (а.с. 25). З наявних в матеріалах справи заяв сусідів [PERSON] від 31.03.2017 року та [PERSON] від 27.03.2017 року вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 04.05.2011 року по теперішній час не проживають у [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст.317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеною відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, що згідно ст. 71 ЖК України є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою 22 по вул. Слобідській, 15 в м. Житомирі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved