Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради, третя особа без самостійних вимог - Управління-служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпрі ради, про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії. В своїй позовній заяві зазначав, що згідно заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року у цивільній справі № 203/3226/14-ц його було визнано батьком дитини - [PERSON], [INFO]. В березні 2014 року мати дитини - [PERSON] померла. За кримінальним провадженням № 12014040670000599 позивач підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, у зв'язку з чим щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 21 листопада 2014 року № 325 [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, згідно наказу від 13.11.2014 року № 22 управління - служби у справах дітей Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради малолітній [PERSON] тимчасово влаштований до родини колишньої на той час дружини [PERSON] - [PERSON], яка не перебуває у родинних стосунках із дитиною. На цей час шлюб між позивачем та [PERSON] зареєстровано повторно. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/763/15-к позивачу було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Позивач має житло, достатній доход для утримання сім'ї. 29 грудня 2015 року позивач звернувся до Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради із письмовою заявою, у якій просив прийняти рішення щодо позбавлення його дитини - [PERSON], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та передати дитину батьку для подальшого виховання батьку. Рішенням виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради № 168 від 15.07.2016 року вирішено вважати неможливим передачу малолітнього [PERSON] для подальшого виховання батьку [PERSON] та втрату малолітньою дитиною [PERSON] правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач вважає вказане рішення безпідставним та необґрунтованим, таким, що порушує його права як батька, і просить його скасувати, зобов'язати відповідача прийняти рішення про втрату малолітньою дитиною [PERSON] правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та про можливість його передачі для подальшого вихованню батьку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що дитина фактично проживає з позивачем та його дружиною, має належний догляд та життєвий рівень, дружина позивача має намір усиновити малолітнього [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказувала, що на цей час обвинувачення щодо позивача у вчиненні кримінального правопорушення не зняті, орган опіки та піклування не мав можливості належним чином пересвідчитись у належних умовах проживання дитини. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13 грудня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] року народився [PERSON], про що 13 грудня 2011 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 534. Батьками [PERSON] є батько - [PERSON], громадянин України, та мати - [PERSON], громадянка України (а.с. 24). Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року у цивільній справі № 203/3226/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - управління-служба у справах дітей Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, яке набрало чинності 24 червня 2014 року, визнано [PERSON], [INFO], батьком дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. а.с. 25 - 26). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 594032 та актового запису про смерть № 7989 від 08 листопада 2014 року відділу державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, мати дитини - [PERSON] померла в березні 2014 року (а.с. 27). Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 21 листопада 2014 року № 325 [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на даний час дитина перебуває на первинному обліку Управління-служби у справах дітей Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради (а.с. 28). Згідно наказу від 13.11.2014 року № 22 управління - служби у справах дітей Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради малолітній [PERSON] тимчасово влаштований до родини колишньої на той час дружини [PERSON] - [PERSON] (а.с. 29). Як видно з свідоцтва про укладення шлюбу від 17 січня 1981 року серії [NUMBER], виданого відділом ЗАГС Жовтневого району м. Дніпропетровська між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано 09 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. а.с. 59, 60). 05 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] повторно зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 05 лютого 2015 року, виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 30). Згідно даних кримінального провадження № 12014040670000599 [PERSON] підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року у кримінальній справі № 175/763/15-к змінено [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт (а.с. 31 - 32). В подальшому, ухвалами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у кримінальній справі № 175/763/15-к від 26 січня 2016 року, від 23 березня 2016 року, від 19 травня 2016 року, запобіжний захід, обраний [PERSON] у вигляді цілодобового домашнього арешту, продовжувався відповідно до 25 березня 2016 року, до 21 травня 2016 року, до 18 липня 2016 року, до 05 вересня 2016 року, до 31 жовтня 2016 року, до 23 грудня 2016 року (а.с. а.с. 33 - 42, 76 -77). Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2016 року у справі № 175/763/15-к позивачу змінне місце проживання з [ADDRESS] на іншу адресу, а саме [ADDRESS] (а.с. а.с 39 - 40). Згідно паспорту позивача 07 липня 2016 року відділом формування та ведення реєстру територіальної громади ДАДП Дніпропетровської міської ради знято з реєстрації за попередньою адресою: [ADDRESS], а 27 липня 2016 року відділом формування реєстру територіальної громади ДАДП Дніпропетровської міської ради зареєстровано за новою адресою: [ADDRESS] (а.с. 43). 29 грудня 2015 року позивач звернувся до Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради із письмовою заявою, у якій просив здійснити Орган опіки та піклування Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради передбачені чинним законодавством дії та прийняти відповідне рішення щодо позбавлення його дитини - [PERSON], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та передати дитину батьку для подальшого виховання. До заяви було додано належним чином посвідчену копію ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року у справі № 175/763/15-к, копії декларацій про доходи за 2015 рік позивача та його дружини (а.с. а.с 46 - 47). 21 січня 2016 року комісією Управління-служби у справах дітей Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS]. Під час перевірки було встановлено та зазначено що, за даною адресою ще проживають [PERSON], дружина та [PERSON], син відвідує ДНЗ № 326. У будинку сучасний ремонт, у кімнатах є необхідні меблі та побутова техніка. Дитина має окрему кімнату, яка обладнана всім необхідним для нормальної життєдіяльності: окреме місце для сну, зберігання особистих речей, ігровий куточок, у кімнаті наявні дитячі речі та багато іграшок. Комісія прийшла до висновку, що житлово-побутові умови за даною адресою відповідають усім вимогам необхідним для проживання, повноцінного виховання та розвитку дитини (а.с. 49). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 05 липня 2016 року, складеного Управлінням-службою у справах дітей Соборної районної у м. Дніпропетровську ради квартира за адресою: [ADDRESS], житло складається з 3 кімнат, загальна площа 86 м2 , в квартирі чисто, світло та затишно, санітарно-гігієнічні умови добрі, квартира облаштована усім необхідним для комфортного проживання, сучасні меблі та сучасна побутова техніка. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено умови: для дитини облаштована кімната, окреме ліжко, місце для навчання, багато іграшок (а.с. 50). Згідно податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2015 рік загальна сума доходу за звітній (податковий) період склала 118 820,00 грн., сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду склала 1565,80 грн., дохід дорівнює сумі 117 254,2 грн., а за 9 місяців 2016 року - 66 300,00 грн. (а.с. а.с. 44 - 45). Рішенням виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради № 168 від 15.07.2016 року вирішено вважати неможливим передачу малолітнього [PERSON], [INFO], для подальшого виховання батьку [PERSON] та втрату малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. а.с. 51 - 52). В оспорюваному рішенні зазначено, що відповідно до повідомлення Управління-служби у справах дітей Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 08.04.2016 №10/963 за адресою: вул.Малахова,76а, був здійснений вихід в черговий раз. Під час виходу зі слів [PERSON] з'ясовано, що дитина перебуває у дошкільному навчальному закладі №326, основні потреби дитини безпосередньо задовольняє дружина [PERSON]. Відмова мотивована тим, що відповідно до доповідної записки завідувача сектору опіки та піклування управління-служби у справах дітей Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради Кушнерової З.Л. від 17.06.2016 під час судового засідання 17.06.2016 у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська розглядалася цивільна справа за заявою [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], (зацікавлені особи - [PERSON], орган опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, Кіровський відділ ДРАЦС ДМУЮ, управління-служба у справах дітей Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради) про усиновлення. Під час судового засідання свідок [PERSON] (завідувач дитячого садка №326, який відвідує малолітній [PERSON], [INFO] р.н.) надала свідчення, що майже кожного ранку о 08.00 год. чи 08.30 год. протягом останнього часу бачить гр.[PERSON] та дитину, які пішки йдуть до дитячого садка. В судовому засіданні гр.[PERSON] надала пояснення, що вона та дитина дійсно інколи мешкають за своєю адресою, інколи мешкають за адресою батька дитини. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч. 1 ст. 56 ЦК України та у ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. В розумінні ст. 31 ЦК України малолітньою особою є фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років. Як зазначено у ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Закон) визначено що: діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків, зокрема, у зв'язку з …, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, …; статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Як зазначено у абзаці другому ст. 5 Закону, статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, надається відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно положень ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Як зазначено у ч. 1 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Як зазначено у підпункті 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування: у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті ради, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові. Служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, батька, які повернулися з місць позбавлення волі, про повернення їм дитини обстежує їх житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт та готує висновок районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері чи батькові. Якщо за результатами розгляду питання про можливість передачі дитини матері, батькові, які повернулися з місць позбавлення волі, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини. Згідно із пунктом 30 Постанови КМ України № 866, рішення про втрату дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування на підставах, зазначених у пунктах 26 і 27 цього Порядку, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем її походження за поданням служби у справах дітей. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у кримінальній справі № 175/763/15-к від 11 грудня 2015 року позивач, батько дитини, був звільнений з-під варти, оскільки домашній арешт не є формою тримання під вартою. Позивачем також надано докази задовільних житлово-побутових умов, наявності грошового доходу. В судовому засідання представник відповідача не заперечували вказані обставини, не наводила відомості про факти жорстокого або неналежного поводження позивача з його дитиною або інші можливі підстави для позбавлення позивача батьківських прав. Відповідачем не пред'являвся позов про позбавлення позивача батьківських прав стосовного його дитини [PERSON], документи про позбавлення батьківських прав на цей час не готуються. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Як зазначив Європейський Суд з прав людини у п. п. 100, 101 у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року, оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (див., рішення у справі "Йохансен проти Норвегії" (Johansen v. Norway), від 7 серпня 1996 року, Reports of Judgments and Decisions 1996-III; рішення у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France), заява № 35991/04, п. 79, від 10 січня 2008 року. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Встановлення опіки над дитиною, як правило, має бути тимчасовим заходом, який має бути припинено, як тільки дозволять обставини. Тому встановлення опіки не може бути виправдано без попереднього розгляду можливих варіантів (див., рішення у справі «К. і Т. проти Фінляндії» (K. and T. v. Finland), [ВП], заява № 25702/94, п. 154, ЄСПЛ 2001-VII, та рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини» (Kutzner v. Germany), заява № 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I) та має бути оцінено в контексті позитивного обов'язку держави докладати серйозні та тривалі зусилля для сприяння воз'єднанню дітей з їх біологічними батьками, та до цього часу уможливлювати регулярне спілкування між ними. Суд також не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що з позивача не зняті обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При таких обставинах, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 653, 60 грн. (а.с. 14). На підставі викладеного,

Outcome: approved