Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій, після уточнення позовних вимог, просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 06 липня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського МУЮ за актовим записом №947 та встановити місце проживання чотирьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], разом з нею [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1102,4 грн, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинились, примирення є неможливим, зазначала, що вони з відповідачем не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дітей, вважає, що діти повинні проживати разом з нею, оскільки батько дітей відповідач по справі неодноразово вчиняв насильство в сімї, з приводу чого вона зверталася з заявами до правоохоронних органів, та була змушена залишити спільне місце проживання, відповідач веде аморальний спосіб життя, на очах у дітей виготовляв та вживав наркотичні засоби. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, двічі в судове засідання не зявлявся, про причини неявки не повідомляв. Представник органу опіки та піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради, в судове засідання не зявився, та надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції за актовим записом №947, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ №012569(а.с.11). Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинили. Збереження шлюбу та примирення позивач вважає неможливим. Спору про поділ майна сторони не мають. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Шкіркова». Зважаючи на наведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. Що стосується позовних вимог про визначення місця проживання дітей, слід зазначити таке. Судом встановлено, що позивач є матірю, а відповідач батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження серії І-ЕЛ №046887, виданого 31.08.2007 відділом РАЦС Чернігівського МУЮ, серії І-ЕЛ №145023, виданого 21.01.2014 відділом РАЦС Чернігівського МУЮ, серії І-ЕЛ №118510, виданим 13.03.2012 відділом РАЦС Чернігівського МУЮ, серії І-ЕЛ №067532, виданим 21.01.2009 відділом РАЦС Чернігівського МУЮ(а.с.6-9). На час розгляду справи у суді малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] разом з батьками [PERSON] та [PERSON], а проживають разом з матірю [PERSON] за місцем реєстрації. Частиною 1 статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно частини 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 161 СК України встановлено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною та відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради №1217/08 від 05 травня 2016 року отримує соціальні виплати на дітей у розмірі 5314,27 грн щомісячно, які становлять її дохід. Відповідач [PERSON] на час розгляду справи не працює, тобто самостійного доходу не має. В судовому засіданні встановлено, що сімя [PERSON] до звернення позивача [PERSON] до суду з цим позовом проживала в [INFO], у неналежному їм житловому будинку на підставі усної домовленості з власником будинку. На час розгляду справи в будинку №21 по вул.Кутузова в м.Чернігові проживає відповідач [PERSON], з висновку Новозаводської районної у м.Чернігові ради щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], затвердженого рішенням виконавчого комітету Ново заводської районної у м.Чернігові ради №127 від 29.06.2016, встановлено, що цей будинок не придатний для проживання дітей, газо- та водопостачання відсутнє, централізованої каналізації та гарячого водопостачання немає. Судом встановлено, що сімя [PERSON] з 31.03.2016 Чернігівським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді взята під соціальний супровід як така, що опинилася в складних життєвих обставинах та поселена до Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги з 01.04.2016 через економічне і психологічне насильство в сімї з боку батька дітей [PERSON] та непридатні умови для проживання малолітніх дітей в орендованому приміщенні. З висновку по результатах проведеної перевірки за зверненням [PERSON], даного Чернігівським відділом поліції ГУНП в Чернігівській області встановлено, що [PERSON] зверталася до органів Національної поліції з приводу погроз її чоловіка [PERSON] фізичною розправою. Вік малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не дозволяє визначити їх особливу прихильність до кожного з батьків. Відповідно до висновку щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], затвердженого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м.Чернігові ради №127 від 29.06.2016 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з матірю [PERSON], за умови, якщо вона буде мати місце проживання, придатне для перебування там малолітніх дітей. Дослідивши фактичні обставини справи та ухвалюючи рішення суд керується наступним. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У відповідності до ст. 3 „Конвенції про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 „Конвенції про права дитини", батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Також згідно принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Наявність виключних обставин, за яких слід розлучати дітей з матірю в судовому засіданні не доведено, діти зареєстровані та проживають за місцем реєстрації в с.Смолянка Куликівського району Чернігівської області по вул..Гончара, 176 разом з матірю, батько дітей [PERSON] не має самостійного доходу, що відповідно до положень ч.2 ст.161 СК України унеможливлює передачу дітей для проживання з батьком, тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] разом з їх матірю [PERSON].

Outcome: approved