Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розподіл майна подружжяя. зазначивши, що 11 грудня 1988 року вона уклала шлюб з відповідачем. 15.10.2014 року Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. У період перебування в шлюбі 02 квітня 2003 року вони спільно придбали будинок № 9 по вул. Транспортній в м. Кривому Розі, в договорі купівлі-продажу будинку покупцем та власником зазначено відповідача. Оскільки будинок № 9 по вул. Транспортній в м. Кривому Розі придбаний в період шлюбу, вважає, що він є спільною сумісною власністю подружжя та частки в будинку є рівними між подружжям, тому просить поділити дане спільне майно, визнати за нею та за відповідачем право власності по 1/2 частки будинку № 9 по вул. Транспортній в м. Кривому Розі, за кожним. Позивач [PERSON] до суду не зявилася, у позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, її представник [PERSON], звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 грудня 1998 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у виконкомі Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 25. (а.с.4 зворот свідоцтво про одруження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року шлюб між ними розірвано. (а.с. 5 рішення про розірвання шлюбу). Як вбачається з позовної заяви та вказаного рішення суду від 15.10.2014 року сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. 02 квітня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] (відповідачем по справі ) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до умов якого [PERSON] придбав у власність домоволодіння під № 9 розташованому по вул. Транспортній в м. Кривому Розі, що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 48,1 кв м, жилою площею 26,5 кв м., та господарчих побудов: літня кухня «Б», вбиральня «Д», водоколонка І, паркан №1 (л.с. 29-30 ) Вказане право власності зареєстроване 23 квітня 2003 року в КП «Криворізькому бюро технічної інвентаризації (л.с. 28 витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно). Таким чином, судом встановлено, що в шлюбі подружжя придбали за спільні кошти вищезазначене нерухоме майно. Статею 60 СК України,\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст.69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. У п. 22 цієї ж постанови зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Відповідно до ч. 3\~ст. 368 Цивільного Кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 372 Цивільного кодексу України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~\~60,\~\~69 СК України,ч. 3\~\~ст. 368 ЦК України\~\~), відповідно до частин 2, 3\~\~ст. 325 ЦК України\~\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). Пунктом 30 вказаної Постанови зазначено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. \~ Позивач не ставить питання про поділ домоіолодіня в натурі або стягнення грошової компенсації, а відтак є підстави визнати його спільною сумісною власністю, визнавши за кожним зі сторін право власності на 1/2 частину будинку № 9 по вул. Транспортній в м. Кривому Розі.

Outcome: approved