Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу [PERSON] за вимогою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» виданий виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості по кредитному договору № SAMDN03000007000148 від 24 квітня 2006 року (договору про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки), а саме: суми заборгованості за кредитом - 32379 гривень 43 копійки, суми заборгованості за відсотками - 1594 гривні 44 копійки, пені - 50 137 гривень 34 копійки. Виконавчий напис був предявлений відповідачем до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис не підлягає виконанню з наступних причин. Станом на 19 грудня 2014 року заборгованість позивача по кредитному договору № SAMDN03000007000148 від 24 квітня 2006 року становила 10240 гривень 85 копійок. Тому, 19 грудня 2014 року між позивачем і відповідачем по справі [PERSON] акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт. Наявність у позивача заборгованості по кредитному договору № SAMDN03000007000148 від 24 квітня 2006 року у сумі 10240 гривень 85 копійок станом на 19 грудня 2014 року підтверджується доданими до позову копіями наступних документів: Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 19 грудня 2014 року та довідки № 2037641 від 26 грудня 2014 року за підписом Головного бухгалтера банку. Як вбачається з доданої до позову копії довідки відповідача № D671- F406- V3АG- HOOI від 25 липня 2016 року станом на 30 травня 2015 року заборгованість по кредитному ліміту у сумі 10240 гривень 85 копійок у позивача відсутня. Також, з доданих до позову копій квитанцій (які зберіглися у позивача) від: 29 березня 2013 року на суму 2200 гривень, 29 квітня 2013 року на суму 2200 гривень, 29 липня 2013 року на суму 2200 гривень, 27 серпня 2013 року на суму 2200 гривень, 27 вересня 2013 року на суму 2200 гривень, 28 листопада 2013 року на суму 2200 гривень, 27 грудня 2013 року на суму 2200 гривень, 27 січня 2014 року на суму 2200 гривень, 21 січня 2015 року на суму 1720 гривень, 24 лютого 2015 року на суму 1710 гривень, 23 березня 2015 року на суму 1710 гривень, 24 квітня 2015 року на суму 1720 гривень, 22 травня 2015 року на суму 1720 гривень та 24 червня 2015 року на суму 1661 гривню 16 копійок вбачається, що позивач регулярно сплачував заборгованість по вищевказаному кредитному договору до її остаточного погашення. З незрозумілих позивачу обставин, не попередивши його, в однобічному порядку, не зважаючи на відсутність в у нього заборгованості по кредитному договору № SAMDN03000007000148 від 24 квітня 2006 року та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт від 19 грудня 2014 року, відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» 27 травня 2016 року отримує виконавчий напис у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського округу [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитом у суму 32379 гривень 43 копійки, заборгованості за відсотками у сумі 1594 гривні 44 копійки та пені у сумі 50 137 гривень 34 копійки. Позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського округу [PERSON] від 27 травня 2016 року, реєстровий номер 4486, виданий Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Приватбанк» по задоволенню вимог по кредитному договору № SAMDN03000007000148 від 24 квітня 2006 року, про стягнення з нього заборгованості за кредитом в сумі 32379 гривень 43 копійки, заборгованості за відсотками у сумі 1594гривні 44 копійки, пені у сумі 50 137 гривень 34 копійки, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на мою користь витрати по сплаті судового збору у сумі 640 гривень; Позивач до судового засідання не зявився, у позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за його відсутністю. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача до судового засідання не зявився, на електрону адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника. У задоволенні позову просить відмовити у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], до судового засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу [PERSON] за вимогою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» виданий виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору № SAMDN03000007000148 від 24 квітня 2006 року (договору про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки), а саме: суми заборгованості за кредитом - 32379 гривень 43 копійки, суми заборгованості за відсотками - 1594 гривні 44 копійки, пені - 50 137 гривень 34 копійки (а.с.5-6). Між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір № SAMDN03000007000148 від 24 квітня 2006 року про відкриття карткового рахунку та обслуговування картки (а.с.7). 19.12.2014р. укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.8-9). Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 26.12.2014р. № 2037641, [PERSON] станом на 26.12.2014р. має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» на угоді 4149437731438261, сума заборгованості 10240,85 гривень (а.с.10). Відповідно до довідки від 25.07.2016р. № D671- F406- V3АG- HOOI та копій квитанцій від 29 березня 2013 року на суму 2200 гривень, 29 квітня 2013 року на суму 2200 гривень, 29 липня 2013 року на суму 2200 гривень, 27 серпня 2013 року на суму 2200 гривень, 27 вересня 2013 року на суму 2200 гривень, 28 листопада 2013 року на суму 2200 гривень, 27 грудня 2013 року на суму 2200 гривень, 27 січня 2014 року на суму 2200 гривень, 21 січня 2015 року на суму 1720 гривень, 24 лютого 2015 року на суму 1710 гривень, 23 березня 2015 року на суму 1710 гривень, 24 квітня 2015 року на суму 1720 гривень, 22 травня 2015 року на суму 1720 гривень та 24 червня 2015 року на суму 1661 гривню 16 копійок вбачається, що позивач сплачував заборгованість, оскільки в рядку «призначення платежу» зазначено «погашення кредитів» (а.с.11-19). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису № 4486 від 27.05.2016 року (а.с.20). \~ Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст.89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Згідно пункту 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пунктом 3.2. Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~\~«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Законом України «Про нотаріат»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що зурахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості. Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, позивач [PERSON], згідно з відміткою у паспорті громадянина України, зареєстрований за адресою: [INFO] (колишній Красноармійськ), вул..Москаленко (колишня 40 років Жовтня), будинок 202 (а.с.4). Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає в м.Покровську, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, суд боржник проживає та зареєстрований на території, на якій здійснюється антитерористична операція, Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України немає, то з нього відповідно до\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~не підлягає стягненню заборгованість з пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.\~\~Яку у розмірі 50137,34 гривні було включено до заборгованості. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Отже, нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Статтею 88 ЦПК України\~встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved