Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, в якому просила визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON], яка на момент смерті проживала у власному будинку [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS]. Донькою спадкодавця є позивач. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині - немає. 20.01.2017 року позивач звернулась до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контри з метою прийняття спадщини та видачі свідоцтва, але отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, які б підтверджували право власності спадкодавця. До початку підготовчого судового засідання позивач [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. До початку підготовчого судового засідання представник відповідача Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області подала заяву в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, справу просила розглянути без її участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 6/, яка на момент смерті проживала у будинку [ADDRESS] /а.с. 15/. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS]. Належність вказаного будинку [PERSON] підтверджується довідкою Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 19.10.2017 року за № 729 /а.с. 11/. Донькою спадкодавця є позивач - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу /а.с. 7-8/. 10.01.2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2017 року, виданої державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно /а.с. 13/. Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, главою 86 ЦК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Пункт 23 даної Постанови вказує, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи позивач правомірно отримала спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування. За таких обставин позивач іншим шляхом, крім судового не може захистити свої права, тому позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на спірний будинок є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved