Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 січня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 182. На обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу вони дітей не мають. Вказала, що нормальні сімейні відношення у неї з відповідачем не склалися. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просила розірвати їх формально існуючий шлюб , відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути на її користь з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, до суду надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Його представник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила шлюб не розривати та надати ще термін для примирення сторін. Однак до суду не надала жодних доказів про те , що сім"я [PERSON] існує на цей час та в подальшому можливе сбереження цієї сім"ї. Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Як встановлено судом, 23 січня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 182, між сторонами по справі, був зареєстрований шлюб. (а.с. 3). Дітей від шлюбу у подружжя немає. Спільного життя подружжя не ведуть більш двох місяців. Позивачка не бажає спілкуватися з відповідачем даже по телефону , не бажає повідомляти йому про фактичне своє місце проживання. Ці обставини , які склалися на цей час між подружжями , в судовому засідання, не оспорювала представник відповідача. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, тому на підставі ч.2 ст. 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Щодо відновлення позивачу дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач до реєстрації шлюбу носила прізвище « [PERSON] », а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу відновити це прізвище. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 840,80 грн. Суд,

Outcome: approved