Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради, Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В своїй заяві позивач зазначає, що з січня 2009 року з відповідачем почали проживати однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою. [INFO] народилась спільна дитина - [PERSON] , з листопада 2014 року із відповідачем припинили шлюбні відносини, разом з сином почали проживати у м. Києві. З того часу відповідач не спілкувався з сином, не брав участі у його вихованні та розвитку, матеріальному забезпеченні, не цікавився станом здоров`я. Вказує, що вихованням, розвитком, піклуванням про дитину займається сама. 24.09.2014 року між позивачем та відповідачем укладений нотаріально засвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, відповідно до умов якого батько зобов`язується сплачувати матері кошти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття, проте кошти на утримання відповідач не перераховував та має заборгованість за несплату аліментів у розмірі 160000,00 грн. У зв`язку із викладеним просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Спектор О.М. не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, не заперечувала щодо ухвалення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради не з`явився, надав заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, зазначив, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] разом із мамою [PERSON] в м. Буча Київської області не проживають, а тому висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , 2009 року народження надаватиметься Службою у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. В судове засідання представник третьої особи Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явився, надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності, позов підтримав, при прийнятті рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування від 08.06.2018 року №100-9215. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 24.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання матері, батьки беруть участь у вихованні дитини та зобов`язуються виховувати її з повагою один до одного, батько зобов`язується сплачувати матері кошти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. до досягнення дитиною 18 років. У разі невиконання батьком своїх обов`язків за договором, аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смолянінової О.Я від 04.05.2017 року, із [PERSON] підлягає стягнення на користь [PERSON] гроші в сумі 160000,00 грн., які не були сплачені на утримання дитини за 32 місяця за договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 24.09.2014 року. Згідно характеристики випускника ДНЗ №182 м. Києва [PERSON] від 20.12.2016 року, батько [PERSON] за останні два роки перебування дитини в дитячому закладі, не з`являвся, розвитком дитини не цікавився, батьківських зборів не відвідував. Згідно характеристики учня 2-Б класу школи I-III ступеня №236 м. Києва [PERSON] від 02.10.2017 року, батько [PERSON] жодного разу з моменту зарахування дитини до навчального закладу не приходив, не телефонував, розвитком дитини не цікавився, батьківських зборів не відвідував. Згідно висновку №100-9215 від 08.06.2018 року Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , 2009 року народження. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 5 Сімейного кодексу України передбачено, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а саме не цікавиться долею дитини, не піклується про його здоров`я та розвиток, участі у вихованні не приймає, не проявляє до сина батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги, натомість має заборгованість по сплаті коштів на утримання дитини, враховуючи висновок Голосіївської районної в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) №100-9215 від 08.06.2018 року, а тому є передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі, ст. ст. 150, 155, 157, 164-165 СК України, п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved