Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що вона є дочкою [PERSON], який помер [INFO] року в х.Софіївка, Ризинської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто право на земельну ділянку площею 2,53 га, яка розташована в межах Попівської сільської ради, Маньківського району Черкаської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧР № 071278. Після смерті батька [PERSON] заявниця здійснила його поховання, на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, як спадкоємець за законом, фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить отримання в володіння та користування Державного акту на право власності на земельну ділянку, володіння житловим будинком, що розташований в х.Софіївка Ризинської сільської ради, користування предметами та речами домашнього вжитку з будинку батька, чим зазначені дії відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, свідчать про прийняття нею спадщини і вважала, що таким чином прийняла спадщину і заяву може подати до нотаріальної контори в будь-який час, про зміни в законодавстві щодо прийняття спадщини вона не знала. В даний час звернувшись до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у його видачі їй було відмовлено, відмова була мотивована тим, що нею пропущено шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини. На даний час виникла необхідність в судовому порядку встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] Представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області надав суду заяву з проханням розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. На підставі вищевикладеного, суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що згідно повторної копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Попівською сільською радою Маньківського району Черкаської області 13.02.1987 року, батьком народженої [INFO] року [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Светличанською сільською радою Золочівського району Харківської області 30.12.1975 року, [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 30.12.1975 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище: «[PERSON]» (а.с.9). [INFO] року помер батько заявниці [PERSON], що підтверджується повторною копією свідоцтва про смерть, виданого 15.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка в [ADDRESS], заявниця є спадкоємцем по закону і фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Ризинської сільської ради Звенигородського району, Черкаської області від 10.02.2014 року №127 (а.с.13). Земельна ділянка площею 2,53 га, розташована в межах Попівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 071278 від 29.12.2003 року належала на праві власності [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки «Яблуне селянсько-фермерське господарство» с.Філіція, Маньківського району Черкаської області №58 від 16.12.2013 року, умовний розмір земельного паю по СФГ «Яблуневий цвіт» 2,87 га, вартість земельної частки паю з урахуванням індексації станом на 01.01.2012 року становить 78500 грн. (а.с.11). Заявник бажає отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька на вказану земельну ділянку. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.12.2013 року державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. слідує, що заявником пропущений шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON], тому їй роз"яснено право звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту прийняття спадщини (а.с.15). З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] інші спадкоємці в нотконору не зверталися, спадкова справа не заводилася, що підтверджується довідкою Звенигородської держнотконтори Черкаської області №549/01-16. У своєму листі за № 24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз»яснив, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. Таким чином, суд вважає, що, оскільки на час відкриття спадщини діяли правовідносини, які регламентовані ЦК 1963 pоку, норми саме цього кодексу потрібно застосувати у даному випадку. Згідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963 р. [PERSON] є спадкоємцем першої черги померлого батька [PERSON] за законом. Статтею 549 ЦК України в редакції 18.07.1963 року, що була чинною на момент відкриття спадщини померлого [INFO] року [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] після смерті батька [PERSON] здійснила його поховання за власні кошти(а.с.17), з 2002 року по 2003 рік проживала в його будинку без реєстрації, заволоділа його земельним паєм (а.с.13), отримувала відсотки, нараховані за оренду земельного паю, який належав [PERSON] згідно Державного акту Серія ЧР №071278 (а.с.12), чим фактично прийняла спадщину. Факт прийняття [PERSON] спадщини померлого [INFO] року в с.Ризине Звенигородського району Черкаської області батька [PERSON] підтверджується: довідками виконкому Ризинської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 10.02.2014 року № 127 (а.с.13) та №1123 від 16.12.2013 року (а.с.17). Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядається в судовому порядку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заявниця фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався, а тому її заяву слід задоволити, оскільки за змістом положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Прийняття спадщини в цьому випадку підтверджується діями спадкоємця [PERSON], які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вона фактично вступила в управління або володіння (користування, розпорядження) спадковим майном, зокрема, підтримували спадкове майно в належному стані, проживала у ньому, сплачувала податки, інші платежі, тощо, у неї знаходиться оригінал Державного акту на право власності на належну батьку земельну ділянку. Тому, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини заявником. Встановлення факту прийняття спадщини має для заявника юридичне значення для виникнення спадкового права. Законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому з метою захисту майнових прав заявника даний факт потрібно встановити у судовому порядку. Судові витрати віднести на рахунок заявника. На підставі викладеного, ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст. 1217, 1277 ЦК України, ст.ст.234, 256, 257 ЦПК України,

Outcome: approved