Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] , з посиланням на те, що як видно із погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986- 1990, 1991-1995 роки, довідок Журавлиської сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору в ньому проживала голова двору [PERSON] .. Правовстановлюючий документ на будинок [PERSON] за життя отриманий не був. 16 травня 2014 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку розміром 1,5639 га, кадастровий номер 3224282800:02:001:0020 [PERSON] , все інше майно заповіла [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] .. До приватного нотаріуса Ставищенського районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини подали спадкоємці за заповітом [PERSON] на заповідану йому земельну ділянку, та вона - [PERSON] на решту спадкового майна. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватний нотаріус Ставищенського районного нотаріального округу відмовила, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на вказаний будинок через відсутність правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця та державної реєстрації права власності на нього. Журавлиська сільська рада свідоцтва про право власності не видала та роз`яснила неможливість реєстрації права на померлу особу, що позбавляє її можливості оформити свої спадкові права. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 52,60 м2, житловою площею 34,10 м2, вартістю 202097 гривень. В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву, в якій справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської областів судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи рада повідомлена належним чином, до суду від даної сільської ради подано лист про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки, житловий будинок [ADDRESS] , відносився до майна колгоспного двору (а.с. 9-12). Правовстановлюючий документ на будинок [PERSON] за життя отриманий не був і до 01.01.2013 року право власності в КП КОР «Південне БТІ» на вказаний будинок не реєстровано, що підтверджується довідкою КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» №1950 від 17.08.2020 року (а.с. 20) В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на нерухоме майно по [ADDRESS] відсутні, що підтверджується інформацією з реєстру (а.с. 35). 22 січня 2016 року IV сесія сьомого скликання Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області прийняла рішення №43 «Про перейменування вулиць села Журавлиха Ставищенського району Київської області», яким перейменувала вулицю Леніна на вулицю Яблунева, що підтверджується копією рішення (а.с. 13). Земельна ділянка, для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована, що підтверджується довідкою Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області №195 від 15.07.2020 року(а.с. 18). 16 травня 2014 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла: «земельну ділянку розміром 1,5639 га, кадастровий номер 3224282800:02:001:0020, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області і належить мені на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №612775, виданого Ставищенською районною державною адміністрацією 18 лютого 2006 року, заповідаю [PERSON] , [INFO] , все інше майно, де в воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON] , [INFO] ». Заповіт посвідчено Журавлиською сільською радою Ставищенського району Київської області за реєстром №11 (а.с. 50). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 45). До приватного нотаріуса Ставищенського районного нотаріального округу Кошинської Л.О. заяви про прийняття спадщини подали спадкоємці за заповітом: [PERSON] на заповідану йому земельну ділянку, та позивач [PERSON] - на решту спадкового майна, що підтверджується матеріалами спадкової справи №40/2015 (а.с. 43, 44). Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, 1978 року побудови, з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] , на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1», загальною площею 52,60 кв. метри, житловою площею 34,10 кв. метри; літня кухня-сарай літер «Б-1»; погріб з шийкою літер «В/пг»; колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3. Інвентаризаційна вартість вищевказаного житлового будинку становить 202097 гривень (а.с. 21-23). Відповідачем відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок з тих підстав, що видача свідоцтва на померлу особу не передбачена законодавством (а. с. 19). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, приватний нотаріус Ставищенського районного нотаріального округу Кошинська Л.О. відмовила, про що 30.06.2020 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на вказаний будинок через відсутність правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця та державної реєстрації права власності на нього (а.с. 66). Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як видно з частини 2 статті 123 ЦК УРСР (1963) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір припинено 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ введено в дію Закон України «Про власність». В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст. 3Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як видно із статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що [PERSON] за життя набула право власності на вищевказаний житловий будинок, як на частку майна колгоспного двору, а тому право власності на спірний житловий будинок, в силу статті 1218 ЦК України увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останньої.

Outcome: approved