Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, щодо їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог позивачка та її представник - адвокат Штець В.М. зазначає, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі з 15.08.2003 року по 26.07.2007 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі всього часу життя дитини, відповідач по справі не приймав жодної участі у розвитку, дитини, не цікавиться здоров'ям, вихованням, не зустрічається з ним. Жодного разу не був у садочку та школі. Аліменти, які стягнуті рішенням суду він не сплачує, та має заборгованість понад 30000 грн. На даний час позивачка має намір повезти дитину для відпочинку і оздоровлення за кордон, проте позбавлена такої можливості, так як відповідач [PERSON] не надає згоди на виїзд дитини, а говорить, що дасть таку згоду лише за умови її відмови від аліментів та заборгованості. Син знає про батька лише зі слів матері і тільки. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], щодо сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день проведення судового засідання був повідомлений належним чином від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, з позовними вимогами [PERSON] згоден. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Крім того долучила до матеріалів справи копію розпорядження від 12.12.2017 року Красноградської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] В судовому засіданні свої пояснення давав неповнолітній [PERSON], який пояснив, що батька знає лише зі слів своєї мами, жодного разу він до нього навіть не підходив, ніяк не цікавиться його життям. Крім того в судовому засіданні було допитано свідків [PERSON], [PERSON], які тісно спілкуються з позивачкою, та її дитиною і знають, що [PERSON] ніякої участі у вихованні, розвитку, матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Перевіривши матеріали справи, пояснення позивачки свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення матері або батька батьківських прав, зокрема в разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 року - держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Outcome: approved