Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту та заборону відчуження з майна [PERSON] (адреса: [ADDRESS]), накладений 14.07.2016 року Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою за повідомленням б/н від 20.08.2003 року ДВС Заводського району - реєстраційний № 3462366 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та скасувати у вказаному реєстрі запис про накладення арешту реєстраційний № 3462366. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату,час та місце слухання справи повідомлявся скудо належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта нерухомого майна від 09.03.2017 року, власниками квартири №138 по проспекту Леніна (Центральний), буд. 141-б в м.Миколаїв є: [PERSON] та [PERSON] на підставі права спільної часткової власності по 1/2 частки. Згідно повідомлення Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 16.03.2017 року, за результатами розгляду [PERSON] звернення щодо зняття арешту з майна, повідомили, те що згідно даних АСВП станом н 16.03.2017 року відносно [PERSON] виконавчих документів на виконанні не перебуває та до відділу не надходило. У 2003 році державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММЮУ помилково накладений арешт на 1/2 частину квартири № 138 по пр.Леніна (Центральний), 141-Б в м. Миколаєві, що належить [PERSON] 02.08.2007 року винесено постанову про звільнення з-під арешту, а саме зняття арешту з 1/2 частини квартири № 138 по пр.Леніна (Центральний), 141-Б в м. Миколаєві, що належить [PERSON] Відповідні дані про зняття вищезазначеного обтяження внесено до ДРРПНМ. 16.03.2017 року згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна обтяжень на майно [PERSON] не встановлено. Також повідомляється, що обтяжень № 3462366, що зареєстровано 14.107.2006 Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою за повідомленням б/н від 20.08.2003, ДВС Заводського району не відноситься до [PERSON] Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на вищевказане майно накладено арешт 14.07.2006 року за № 3462366 Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою. Згідно\~ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»\~державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 ст. 60 цього Закону зазначено, що у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 серпня 1976 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі),якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. На підставі вимог ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження майном. Відповідно до висновку Верховного суду України у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене,суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст.\~10,\~15,\~60,\~212-215 ЦПК України, суддя,-

Outcome: approved