Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Прилуцької міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про скасування обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме: з будинку [ADDRESS], за номером обтяження 3673954, зареєстрованого: 01.09.2006. Позов обґрунтовує тим, що при зверненні позивачки 17.11.2018 до державного нотаріуса Прилуцької міської нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] їй було відмовлено в зв'язку з накладенням заборони відчуження та запропоновано звернутися до суду для зняття заборони відчуження на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Нотаріус не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю відомостей про кредитора, якого нотаріус при видачі свідоцтва зобов'язаний повідомити. Тобто, у зв'язку із відсутністю будь-яких відомостей про кредитора і у зв'язку із тим, що відсутня можливість отримати будь-яку інформацію про того, хто був цим кредитором, на підставі чого було накладено обтяження у вигляді заборони відчуження житлового [ADDRESS] Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою порушуються її права, щодо розпорядження власністю, тому позивачка і звернулася з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить розглянути справу у її відсутність. Прежставник Прилуцької міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області у судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів спадкової справи надісланої Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою 12.01.2019 вбачається, що 27 квітня 2018 року [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] (а.с.15-16,19). Інші спадкоємці передбачені ст.1261 ЦК України - дочка [PERSON] та син [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] (а.с.17-18,20). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкиів нерухомого майна вбачається, що існує тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3673954; зареєстровано: 01.09.2006 11:41:24 реєстратором: Прилуцька міська нотаріальна контора; підстава обтяження: не вказано, б/н, Не вказано; об'єкт обтяження: будинок; состав: ціле,состояние:добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS]; власник [PERSON]; причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: 1914754СНЕRNIGOV10, Архівна дата: 17.02.2000, дата виникнення: 04.07.1985, № реестра 4210-20, внутр. № D401CC3223F14A2C2226 (а.с.21). В зв'язку з чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні відомості про кредитора, якого нотаріус зобов'язаний повідомити, що підтверджується повідомленням Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 17.11.2018 за №1455/02-14 (а.с.7). Також нотаріусом було зроблено запит до Державного нотаріального архіву Чернігівської області і отримано повідомлення від 11.12.2018 за №1576/02-14 про те, що розпорядження про накладення та зняття заборони відчуження жилого будинку за 1985 рік на зберігання до архіву не надходили, їх було знищено у 1991 році, так як ці документи не підлягали зберіганню (а.с.8). Строк зберігання листування по накладенню та зняттю арештів (заборон) - три роки.Тобто, через те, що у 1985 році було накладено заборону відчуження будинку (зараз не можливо встановити на підставі чийого листа) - у [PERSON] не має можливості оформити у спадок будинок, що належить їй після померлого чоловіка. Відомості про заборону відчуження будинку поновлювались 01.09.2006, реєстратором: Прилуцька міська нотаріальна контора, але інформація про підстави такої заборони не було перенесено до реєстру (на той час документи вже були знищені). До спадкодавця ніким не пред'явлено ніяких претензій, щодо несплати ним будь- якого боргу. У спадковій справі не має інформації про те, що у когось виникли претензії на спадкове майно (чи його частину). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Крім того, з відповіді, наданої Прилуцьким міськрайонним відділом ДВСвід 11.02.2019 за №18-43/28/14.15, вбачається, що згідно моніторингу Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 08.02.2019 у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] не перебувають, а ті виконавчі провадження що перебували раніше державним виконавцем винесено постанови про їх закінчення та по ним арешт майна боржника не виносився (а.с.26). Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 і 5 ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Арешт на майно боржника може накладатися, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Таким чином, оскільки, відповідачами не доведено та в судовому засіданні не знайшло підтвердження, що [PERSON], 1959 року народження, проживаючий за адресою: [ADDRESS] та який помер [INFO] року був боржником будь-якого виконавчого провадження тому правових підстав наявності, а також продовження арешту на майно немає. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, існуючий на даний час арешт повністю унеможливлює реалізацію позивачем своїх законних прав на отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON], тому необхідно зняти арешт з [ADDRESS] який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за номером обтяження 3673954.

Outcome: approved