Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , вказуючи на те, що вищевказаний будинок був побудований в 1964 році та є майном колгоспного двору. Станом на 05.04.1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] , які в ньому проживали та були зареєстровані. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, оскільки відповідно до норм чинного законодавства України майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності, тобто фактично власниками даного будинку являються [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Позивачка [PERSON] як спадкоємиця за законом після смерті матері [PERSON] своєчасно прийняла спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано. На даний час у них виникла потреба у виділенні часток в майні колгоспного двору, і зокрема у визнанні права спільної часткової власності по 1/2 частині вищевказаного житлового будинку за кожною, а тому змушені звернутись до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав. В підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, але надали суду заяву, в якій просять суд справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. В судовому засіданні встановлено, що згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 15 травня 2020 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , був побудований в 1964 році (а.с.26-31). Відповідно до довідки Крупичпільського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області від 20 травня 2020 року № 285/03-27 станом на 15 квітня 1991 року вищевказаний житловий будинок був колгоспним двором,членами якого були [PERSON] та [PERSON] , в якому останні проживали та були зареєстровані (а.с.14). Пунктами 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України «Про власність» з 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Таким чином, всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а саме: по 1/2 частині. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] (а.с.8), яка являється матір`ю позивачки [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та шлюб (а.с.9-10). Після її смерті відкрилась спадщина. Відповідно довідки Крупичпільського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області від 29 квітня 2020 року № 276 [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] одна, погосподарська книга № 3 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.15). Згідно довідки КП «Архітектура Ічнянщини» Ічнянської районної ради № 81 від 27 травня 2020 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.13) Згідно копії спадкової справи державного нотаріуса Ічнянської районної державної нотаріальної контори, 28 січня 2008 року відкрита спадкова справа № 42 після померлої [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] , яку вона прийняла за законом (а.с.45-47). П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що позивачка [PERSON] має право спадкування згідно закону на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , а позивачка [PERSON] - на іншу 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, як член колишнього колгоспного двору. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування та права власності позивачок шляхом задоволення їх позову.

Outcome: approved