Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку майна, набутого у шлюбі. Позовні вимоги були мотивовані тим, що 28 серпня 1983 року сторони уклали шлюб. В період шлюбу ними було збудовано житловий будинок по вул. Бистрицького, 1, в м. Хмільнику. Оскільки будинок оформлено на відповідача, правоустановлюючі документи перебувають у нього, відносини між ними погіршились і вони не зможуть дійти згоди щодо поділу майна, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та вирішити питання щодо судових витрат. В квітні 2015 пору [PERSON] подав зустрічний позов, в якому зазначив, що крім житлового будинку, подружжям набуто також земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, а також ряд речей домашнього вжитку. Оскільки відносини між сторонами погані, поділ майна в ідеальних долях не вирішить спору між ними, просив здійснити поділ будинку, земельної ділянки та рухомого майна - речей домашнього вжитку в натурі. Протягом розгляду справи сторонами неодноразово змінювались позовні вимоги. Згідно останніх змін, [PERSON] просила визнати за нею право власності на 53/100 часток домоволодіння, згідно п'ятого варіанту висновку експерта, 328 кв. м. із земельної ділянки, позначену жовтим кольором згідно дев'ятого варіанту висновку експерта, а також рухоме майно - набір меблів для спальні, вартістю 1875 грн, набір меблів для кухні, мийку металеву, унітаз підлоговий, ванну металеву, плиту газову, 2 змішувачі води та килим червоно-білого кольору. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно обраних нею варіантів поділу нерухомого майна, площа землі для спільного користування найменша, такий поділ відповідатиме фактичному користуванню, що склалося в сторін, житлові площі згідно п'ятого варіанту практично однакові, компенсація за відступ від рівності часток співвласників найменша. Також просила взяти до уваги, що з нею проживає донька [PERSON] з малолітнім внуком, вона має ряд хронічних захворювань, відносини з колишнім чоловіком відверто ворожі, крім того, саме вона проживає в спірному будинку, тоді як [PERSON] працює в м. Києві та більшість часу проживає там. [PERSON] згідно останніх позовних вимог просив поділити нерухоме майно по першому варіанту експертизи, виділивши йому 56/100 часток домоволодіння, та частину земельної ділянки, позначену блакитним кольором згідно варіанту один висновку експертизи, а також виділити йому рухоме майно - набір меблів для спальні, вартістю 2040 грн., два телевізори імпортного виробництва, стіл з комплектом стільців, килим червоно-білого кольору, пральну машинку Урал, килим коричнево-білого кольору. Стягнути з нього на користь [PERSON] компенсацію за відступ від рівності часток в розмірі 35 681 грн 35 коп. та вирішити питання щодо судових витрат. Свої вимоги мотивував тим, що обраний ним варіант є найбільш компромісним та рівноцінним, дозволяє найбільш функціонально використовувати майно, а також передбачає залишення у спільному користуванні сторін найменшу площу земельної ділянки. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та заперечила проти вимог [PERSON], пояснивши, що сторони перебували в шлюбі 33 роки, на час розгляду справи відносини між ними вкрай погані, так [PERSON] зловживає алкогольними напоями, вчиняє крадіжки її майна та майна їх спільних дочок, фактично в будинку не проживає, оскільки працює в м. Києві, а коли приїздить в м. Хмільник - проживає у своєї матері. В шлюбі сторони побудували будинок, однак його було оформлено на [PERSON], документи на будинок були в його батьків. Відповідач за первісним позовом проживав в кімнаті 1-7, поставив на неї замок, зробив там ремонт, та там досі знаходяться його речі. Також в користування [PERSON] перебуває кімната 1-6. Просила поділити майно за обраним нею варіантом, оскільки з нею проживають та зареєстровані донька та малолітній онук. Пояснила, що згодна сплатити компенсацію за відступ від рівності часток нерухомого майна в розмірі 19 578 грн, на отримання компенсації від [PERSON] не погодилась. [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та заперечив проти задоволення первісного позову, пояснивши, що з 1983 року працював на Півночі, потім в Москві, пізніше в Києві. Зароблені кошти вкладав у будівництво будинку, пізніше оплачував освіту дочок. Протягом сімейного життя позивач за первісним позовом постійно була ним незадоволена, звинувачувала його у зловживанні алкоголем, викрала золото, заявивши, що це зробив він. Останнім часом через нестерпну атмосферу вдома він вимушений, перебуваючи в м. Хмільнику, проживати в матері, ключа від будинку у нього немає, оскільки [PERSON] поміняла замки, постійно викликає поліцію, зводячи на нього наклепи. Просив обрати його ваіант поділу нерухомого майна, оскільки він самий логічний, погодившись на отримання компенсації або її сплату. Пояснив, що [PERSON] з [PERSON] В, не проживає, оскільки вона фактично проживає в м. Києві з чоловіком. Заслухавши пояснення сторін, свідків, оглянувши речові докази - будинок, земельну ділянку та нерухоме майно за місцем їх знаходження, дослідивши письмові докази по справі, роз'яснивши сторонам в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України їх права і обов'язки, в тому числі обов'язок доведення обставин, на які вони посилаються як підстави їх вимог, право для цього подавати докази, заявляти клопотання, беручи до уваги те, що сторонами в повній мірі реалізоване їх право, передбачене ст. 12 ЦПК України, судом встановлено таке. 28 серпня 1983 року сторони уклали шлюб ( Т. 1 а. с. 14), який було розірвано в липні 2016 року, що не заперечується сторонами. З копії будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] рішенням виконкому Хмільницької міської ради народних депутатів від 09 червня 1988 року (Т. 1 а. с. 5-11), технічного паспорту на будинок № 1 по вул. Бистрицького в м. Хмільнику (Т. 14 а. с. 34-38), свідоцтв про право власності на житловий будинок (Т. 1 а. с. 30, 31) та земельну ділянку (Т. 1 а. с. 32, 33), а також пояснень сторін, які не заперечували щодо обсягу набутого у шлюбі майна, а також визначеної експертизами вартості майна ( Т. 1 а. с. 89-179, 180-223), вбачається, що перебуваючи у шлюбі сторонами було набуто наступне майно: - земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 0668 га, в м. Хмільнику по вул. Бистрицького, 1, вартістю 142 211 грн; - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в м. Хмільнику Вінницької області по вул. Бистрицького, 1, вартістю 703 880 грн; - набір корпусних секційних меблів для обладнання спальної кімнати, вартістю 2040 грн; - набір корпусних секційних меблів для обладнання спальної кімнати, вартістю 1\~875 грн; -набір меблів для кухні, вартістю 2\~166 грн 97 коп.; -мийку металеву фірми «CRISTAL», вартістю 622 грн 16 коп.; -унітаз підлоговий, виготовлений з кераміки, вартістю. 262 грн 50 коп.; -змішувач води (кран металевий), вартістю 150 грн; -змішувач води (кран металевий), вартістю 85 грн; -ванну металеву, вартістю 206 грн; -плиту газову, 4-х камфорну, моделі «1457-02», вартістю 950 грн,; -телевізор імпортного виробництва TECHNO, моделі «21S23FS», вартістю 980 грн; -телевізор імпортного виробництва «JVS», моделі «AV-14A3», вартістю 695 грн; -стіл з комплектом стільців в кількості 4 шт, вартістю 438 грн; -пральну машинку Урал 4м, вартістю 333 грн; -килим коричнево-білого кольору, розміром 3х2 м, вартістю 1150 грн, -килим червоно-білого кольору, розміром 3х2 м, вартістю 1325 грн; -килим червоного кольору, розміром 1,8х2,0 м, вартістю 825 грн; -газовий котел «АОГВ 23,2-1», вартістю 586, 67 грн; -лічильник обліку спожитого газу, моделі «G4 РЛ», вартістю 350 грн; -лічильник обліку спожитої електроенергії, однофазний, вартістю 168, 80 грн; -раковину керамічну, вартістю 155 грн, а всього предметів домашнього вжитку на загальну суму 15 324 грн 10 коп. Як [PERSON] так і [PERSON] мають ряд хронічних захворювань (Т. 21 а. с. 65, Т. 2 а. с. 118, 119, 121). Згідно довідки про склад сім'ї № 1623, по вул. Бистрицького,1 в м. Хмільнику зареєстровано [PERSON] 1962 р. н., [PERSON], 1961 р. н., [PERSON] 1984 р. н., [PERSON], 1990 р. н., та [PERSON], 2015 р. н. (Т. 2 а. с. 120). [PERSON] неодноразово зверталась в поліцію щодо [PERSON] що вбачається з листа Хмільницького ВП № 13737 (Т. 1 а. с. 13), пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та не заперечується сторонами. З пояснень свідка [PERSON], доньки сторін, слідує, що вона та її малолітній син [PERSON] зареєстровані та проживають по Бистрицького, 1. в м. Хмільнику, оскільки вона перебуває в декретній відпустці, а мати [PERSON] допомагає їй з дитиною. При цьому її чоловік проживає в м. Києві, де також знаходиться її постійне місце роботи. З батьком в неї склались неприязні відносини, оскільки він їх бив, викрав їх золото. Свідки [PERSON], сестра [PERSON], [PERSON], його мати, показали, що [PERSON] заробляв кошти на будівництво будинку спочатку разом з [PERSON] на Півночі, потім в Москві, сам приймав участь в будівництві, також їх сім'я допомагала в будівництві будинку, придбанні будівельних матеріалів, виділенні землі, оскільки будинок збудовано на земельній ділянці, що раніше належала його батькам. З невісткою в них були неприязні відносини, оскільки вона забороняла [PERSON] спілкуватись з ними, не запрошувала в гості, сім'ї не спілкувались. Коли [PERSON] потребував догляду у зв'язку з перебуванням в лікарні, [PERSON] його станом здоров'я не цікавилась. На час розгляду справи [PERSON] працює в Києві, а коли приїздить у Хмільник проживає в матері, оскільки жити в спірному домовлодінні неможливо через неприязні відносини між сторонами, постійні виклики первісним позивачем поліції. Свідок [PERSON] показав, що він допомагав в будівництві спірного будинку, який будувався близько 30 років тому, [PERSON] При огляді домоволодіння та іншого спірного майна на місці, судом було встановлено наявність спірного майна, його відповідність даним, наявним в матеріалах справи та фототаблицям, наданим сторонами та експертами. Оцінивши надані докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення як первісного так і зустрічного позовів, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Аналогічні приписи місить ч. 3 ст. 368 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Сторонами не заперечується, що будинковолодіння, земельна ділянка та наявне в матеріалах справи рухоме майно - предмети домашнього вжитку, набуте ними за час шлюбу, вказана обставина також підтверджується матеріалами справи, тому зазначене рухоме та нерухоме майно являється об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі такого поділу частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тобто, оскільки шлюбний договір Наавгустами не укладався, інших домовленостей між ними не було, їх частки у у спільній сумісній власності подружжя є рівними - по 1/2. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, ст. ст. 364, 370, 372 ЦК України, сторони не позбавлені можливості поділити майно в натурі. Разом з тим, згідно ч. 4, 5 ст. 71 СК України, присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, земельну ділянку, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згода співвласника на грошову компенсацію при поділі (виділі) спільного майна передбачена також ч. 2 ст. 364 ЦК України. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи питання про поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошовї суми на депозитий рахунок суду. За відсутності такої згоди, присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок № 7 від 04 жовтня 1991 року, утих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). З матеріалів справи вбачається, що висновком експерта від 28 березня 2016 року запропоновано п'ять варіантів поділу спірного будинковолодіння, наближені до ідеальних часток, із визначенням відповідної грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки, яка, в залежності від варіанту поділу, складає від 19 578 грн до 36 382 грн. Крім того, експертом надано можливі варіанти поділу земельної ділянки з урахуванням запропонованих варіатнів поділу будинку. При цьому [PERSON] надано погодження розподілу згідно варіантів № 1, 4 висновку експерта (Т. 2 а. с. 140). [PERSON] внесено на депозитний рахунок суду суму, відповідну компенсації за поділ згідно варіанту № 5. Таким чином, беручи до уваги відсутність умов, визначених ч. 4, 5 ст. 71 СК України, ч. 2 ст. 364 ЦК України, та ст. 152 ЖК України для поділу будикноволодіння за жодним із запропонованих експертом варіантів, суд позбавлений можливості реально поділити будинковолодіння між власниками та визначає ідеальні частки подружжя у цьому майні. Оскільки надані експертом варіанти поділу земельної ділянки пов'язані з поділом будинку, який за даних умов здійснити неможливо, земельна ділянка залишається у спільній частковій власності сторін, по 1/2 ідеальної частки кожного. З огляду на те, що сторони досягли згоди щодо поділу частини рухомого майна - предметів домашнього вжитку, в цій частині суд не вбачає підстав для відмови в задоволення позову та виділяє кожній стороні речі, відповідно до їх вимог. Так як щодо решти рухомого майна, яке складається з неподільних речей, сторони згоди не дійшли, умови ч. 4, 5 ст. 71 СК України в цій частин жодним з них не виконано, дане майно залишається в їх спільній частковій власності з ідеальними долями по 1/2 кожному. Судові витрати, понесені сторонами, підлягають розподілу згідно ст. 86, 88 ЦПК України та, оскільки клопотання про проведення експертизи заявлялось обома сторонами, що вбачається також з первісного позову, де дане клопотання зазначене в прохальній частині, беручи до уваги пропорційність розміру задоволених позовних вимог, з [PERSON] на користь [PERSON] стягується половина розміру вират на експертизу - 6000 грн. Решта судових витрат залишається за сторонами. На підставі ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст ст. 355, 364, 372 ЦК України, 152 ЖК України,

Outcome: approved