Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] , з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно до Брагинівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. В обґрунтування позову вказала, що спадкове майно, що є предметом спору по даній справі, складається з: 1/3 частки земельної частки (паю) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського господарства «Комуніст» та належала матері [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ДП №0111367, виданий 04.06.1997 року на підставі рішення Петропавлівської райдержадміністрації від 26.05.1997 року №156/1-р; 1/3 частки земельної частки (паю) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського господарства «Комуніст» та належала батькові [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0111407, виданий 04.06.1997 року на підставі рішення Петропавлівської райдержадміністрації від 26.05.1997 року №156/1-р. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , у власності якої перебуває земельна частка (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського господарства «Комуніст», що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0111367, виданого 04.06.1997 року на підставі рішення Петропавлівської райдержадміністрації від 26.05.1997 року №156/1-р. Родинний зв`язок Позивачки зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження Позивачки серії [NUMBER] від 06.09.1954 року та копією свідоцтва про шлюб Позивачки серії [NUMBER] від 11.10.1975 р. За життя [PERSON] склала заповіт від 26.04.2000 pоку, який зареєстрований в реєстрі за №26, посвідчений секретарем виконкому Брагинівської сільської ради. За вказаним заповітом [PERSON] , заповіла все своє майно дітям - [PERSON] , [PERSON] та Позивачці - [PERSON] . Спадщину після смерті спадкодавця прийняли усі вищевказані спадкоємці за заповітом шляхом подання до Петропавлівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Крім вказаних спадкоємців за заповітом спадщину у порядку спадкування за законом прийняв чоловік спадкодавця - [PERSON] , оскільки на дату смерті проживав та був зареєстрований за однією адресою разом зі спадкодавцем, що підтверджується копією довідки Брагинівської сільської ради від 28.01.2020 року №149. За життя чоловік спадкодавця - [PERSON] , до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримав. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повторно виданою копією свідоцтва про смерть від 28.01.2020 року серії [NUMBER] . Згідно з довідкою Брагинівської сільської ради від 28.01.2020 p., №147 [PERSON] , за життя заповіту не складав. Відповідно до довідки Брагинівської сільської ради від 28.01.2020 p., №148 [PERSON] , на дату смерті проживав та був зареєстрований один. Спадщину після смерті [PERSON] , прийняли його діти - [PERSON] , [PERSON] та дружина сина спадкодавця ( [PERSON] ) - [PERSON] у порядку ст. 551 ЦК Української PCP, який діяв на той час (за процедурою спадкової трансмісії). Інші спадкоємці майна, що залишилося після смерті [PERSON] , та [PERSON] , відсутні. 07.02.2020 p., Позивачка звернулась до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори, виконуючого обов`язки Петропавлівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом, що залишилася після смерті [PERSON] , та [PERSON] . Але, згідно з постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.02.2020 p., нотаріусом було відмовлено Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 частку земельної частки (паю) та за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частку земельної частки (паю). Вказані оригінали правовстановлюючих документів на спірні земельні частки (паї) у Позивачки відсутні. Оригінали правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно були втрачені ще за життя спадкодавців, що унеможливлює оформлення Позивачкою її спадкових прав на нього через органи нотаріату. Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, заборони або арешту цього майна. Посилаючись на ст..ст. 328,392,1216,1217,1268 ЦК України ст..ст. 4,263-264 ЦПК України позивачка звернулась до суду з даним позовом з метою захисту її порушеного права. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач 1- Брагинівська сільська рада надала в судове засідання заяву в якій прохає справу розглянути у відсутність їх представника. Відповідач 2 - [PERSON] , надала до суду заяву, прохає розглянути справу у її відсутність. Відповідач 3- [PERSON] , надала до суду заяву, прохає розглянути справу у її відсутність. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надала до суду заяву, прохає розглянути справу у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін суд приходить до висновку про необхідність у судовому засіданні задовольнити позовні вимоги з оглядом на наступні обставини. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами по справі існують цивільно- правові відносини урегульовані нормами цивільного права. Постільки спадщина після померлої [PERSON] , відкрилась [INFO] , а спадщина після померлого [PERSON] , у 12.03.2001 році, то при вирішення спору у справі необхідно застосовувати норми цивільного кодексу УРСР 1963 року. Після вивчення письмових доказів судом було встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , була матір`ю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] ( а.с. 8 ) та свідоцтвом про народження позивачки (а.с. 7). [PERSON] була власником земельної частки (паю) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського господарства «Комуніст», що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0111367, виданого 04.06.1997 року на підставі рішення Петропавлівської райдержадміністрації від 26.05.1997 року №156/1-р. ( а.с.6). За життя [PERSON] склала заповіт від 26.04.2000 p., зареєстрований в реєстрі за №26, посвідчений секретарем виконкому Брагинівської сільської ради. За вказаним заповітом [PERSON] , заповіла все своє майно дітям - [PERSON] , [PERSON] та Позивачці - [PERSON] . Спадщину після смерті спадкодавця прийняли усі вищевказані спадкоємці за заповітом шляхом подання до Петропавлівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 73 ( а.с.80-88). Крім вказаних спадкоємців за заповітом спадщину у порядку спадкування за законом прийняв чоловік спадкодавця - [PERSON] , оскільки на дату смерті проживав та був зареєстрований за однією адресою разом зі спадкодавцем, що підтверджується копією довідки Брагинівської сільської ради від 28.01.2020 року №149. За життя чоловік спадкодавця - [PERSON] , до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, свідоцтво про право на спадщину не отримав. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повторно виданою копією свідоцтва про смерть від 28.01.2020 року серії [NUMBER] ( ас. 89). [PERSON] , за життя заповіту не складав, на дату смерті проживав та був зареєстрований один, що підтверджується довідками Брагинівської сільської ради від 28.01.2020 p., №147 та від 28.01.2020 p., №148. Спадщину після смерті [PERSON] , прийняли його діти - [PERSON] , [PERSON] та дружина сина спадкодавця ( [PERSON] ) - [PERSON] у порядку ст. 551 ЦК Української PCP, який діяв на той час (за процедурою спадкової трансмісії). Інші спадкоємці на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , та [PERSON] , відсутні. 07.02.2020 pоку Позивачка звернулась до Петропавлівської Державної нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом, що залишилася після смерті [PERSON] , та [PERSON] . Але, згідно з постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.02.2020 p., нотаріусом було відмовлено Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 частку земельної частки (паю) та за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частку земельної частки (паю). Вказана постанова нотаріуса обґрунтована ст. 49 Закону України "Про нотаріат", у зв`язку з неподанням Позивачкою оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавців на вказані спірні земельні частки (паї). Вказані оригінали правовстановлюючих документів на спірні земельні частки (паї) у Позивачки відсутні. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 ЦК УРСР. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 562 ЦК УРСР поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 529, 530 ЦК УРСР існує дві черги спадкоємців за законом: спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать також: непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст. 531 ЦК УРСР). усиновлені та їх нащадки при спадкоємстві після смерті усиновителя або його родичів прирівнюються до дітей усиновителя та їх нащадків. Вони не успадковують за законом після смерті своїх батьків та інших кровних родичів по висхідній лінії, а також братів і сестер. Усиновителі та їх родичі при спадкоємстві після смерті усиновленого або його нащадків прирівнюються до батьків і інших кровних родичів усиновленого. Батьки усиновленого, його інші кровні родичі по висхідній лінії і його брати та сестри не одержують спадщини за законом після смерті усиновленого або його нащадків (ст. 532 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1. якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2. якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини протягом встановленого строку (стаття 553 ЦК УРСР). Отже, суд прийшов до висновку, що позивачка не має іншого способу захисту її порушеного права ніж звернутися до суду з даним позовом. Позивачка від спадщини не відмовилась, строк на її прийняття не пропустила, право власності спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на земельні частки (паї) оспорене ніким не було та підтверджується копіями сертифікатів, відповідачі по справі позовні вимоги визнали, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку,що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати понесені ним при зверненні до суду, позивачка прохає залишити судові витрати за нею, про що вона зазначила у позовній заяві, тому суд вважає за можливе судові витрати в сумі 1300 ( одна тисяча триста ) гривень 21 копійка покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved