Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Заступник прокурора Харківської області А.Линник, діючи в інтересах держави та органу самоврядування у особі Харківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, звернувся до суду з позовом, який уточнив під час судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що рішенням Червонозаводського районного суду від 02.12.2011 року у справі № 2-3283/11 за [PERSON] визнано право власності на нежитлову будівлю літ. «2А-1» з підвалом, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 130,1кв. метрів та на нежитлову будівлю літ. «Х-1-2» за адресою: [ADDRESS], загальною площею 661,9 кв. метрів. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.02.2013 вищевказане рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова скасовано. Мотивуючи своє рішення апеляційний суд Харківської області суд виходив з того, що відповідачем [PERSON] не надано до суду дозволу на будівництво спірних об'єктів, доказів прийняття нерухомого майна до експлуатації та проведення державної реєстрації побудованих споруд, як це передбачено ст. 331, ч.2 ст.331 ЦК України. Позивач посилається на те,що за самовільну реконструкцію нежитлової будівлі літ. «Х-1-2» за адресою: [ADDRESS], загальною площею 661,9 м2., а саме приміщень [NUMBER] першого поверху та [NUMBER] 2-го поверху [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності (постанова за №363 від 27.04.2011). Нежитлова «Х-1»,за адресою: [ADDRESS], загальною площею 494,0 кв.м. до реконструкції належала [PERSON] відповідно договору купівлі-продажу від 03.04.2008 року. Після проведення реконструкції, площа нежитлової будівлі літ. «Х-1» збільшилась з 494,0кв.м. до 661,9 м2., шляхом добудування приміщень [NUMBER] першого поверху та [NUMBER] 2-го поверху. Після проведеної реконструкції нежитлова будівля має назву літ. «Х-1-2»та складає 661,9 м2. Факт самовільного будівництва будівлі літ. « 2А-1», яка побудована біля літ. «Х-1-2», встановлено судом та підтверджено матеріалами, наданими в обґрунтування позову. Відповідно до технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» і№60655, р№ 3057 від 01.02.2011 літ. «Х-1-2» складається з підвалу прим. [NUMBER], 1-го поверху прим. [NUMBER] загальною площею 130,1 м2 (рік побудови 2010). На теперішній час об'єкт не введено в експлуатацію, як це передбачено ч.2 ст.331 ЦК України. За результатами проведеної перевірки державним інспектором сільського господарства складено акт обстеження земельної ділянки від 26.07.2013 за №254. Відповідно до вказаного акту перевірки встановлено, що документи на право власності або користування на земельну ділянку, на якій розташовані спірні об'єкти самочинного будівництва ([ADDRESS]) [PERSON] не оформлені. Крім того, згідно листом Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 12.09.2013 №07/2523 за [PERSON] інформація щодо оформлення права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] не обліковується. Позивач просить знести об'єкт самочинного будівництва - нежитлову будівлю літ. « 2А-1», загальною площею 130,1 кв.м., по [ADDRESS], та приміщення [NUMBER] першого поверху та [NUMBER] другого поверху у нежитловій будівлі літ. «Х-1-2», по [ADDRESS] за рахунок [PERSON]. Витрати по сплаті державного мита покласти на відповідача по справі. В судовому засіданні прокурор підтримав позовну заяву в повному обсязі. Представники Харківської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харкіськкій області, Державної інспекції сільського господарства у Харківській області, відповідач [PERSON] та його представник - не з»явились, про час розгляду справи повідомляґлись своєчасно та належним чином ( а.с. 204-207), про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсітність даних осіб. Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Під час судового розгляду встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2008 року [PERSON] придбав у Фірми «Трикожне об»єднання у вигляді колективного підприємства» нежитлову будівлю літ. Х-1, загальною площею 494, 0 кв. метріва, яка знаходиться на [ADDRESS] ( а.с. 27-29). Право власності на вказану нежитлову будівлю [PERSON] зареєстрував у КП «Харківське міськ БТІ» ( а.с. 31). Протягом 2009-2011 років [PERSON] реконструював нежитлову будівлю літ. Х-2, шляхом добудування приміщень [NUMBER] першого поверху та [NUMBER] 2-го поверху. Після проведеної реконструкції площа будівлі стала 661,9 кв. метрів , їй присвоєно літ. Х-1-2. Також у той же період за власні кошти відповідач самовільно збудував біля нежитлової будівлі Х-1-2 нежитлову будівлю літ. 2А-1 площею 130, 1 кв. метрів. Відповідно до технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №60655, р№ 3057 від 01.02.2011 літ. «Х-1-2» складається з підвалу прим. [NUMBER], 1-го поверху прим. [NUMBER] загальною площею 130,1 м2 (рік побудови 2010). Рішенням Червонозаводського районного суду від 02.12.2011 року у справі № 2-3283/11 за [PERSON] визнано право власності на нежитлову будівлю літ. «2А-1» з підвалом, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 130,1кв. метрів та на нежитлову будівлю літ. «Х-1-2» за адресою: [ADDRESS], загальною площею 661,9 кв. метрів. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.02.2013 вищевказане рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова скасовано ( а.с. 58-60, 61-62). При скасуванні рішення районного суду, судом апеляційної інстанції було встановлено, що [PERSON] не надано до суду дозволу на будівництво спірних об'єктів, доказів прийняття нерухомого майна до експлуатації та проведення державної реєстрації побудованих споруд, як це передбачено ст. 331 ЦК України. Те, що наведені будівлі є самовільними, підтверджується фактом притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON](постанова за №363 від 27.04.2011). за самовільну реконструкцію нежитлової будівлі літ. «Х-1-2» за адресою: [ADDRESS], загальною площею 661,9 м2., а саме приміщень [NUMBER] першого поверху та [NUMBER] 2-го поверху. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області проведена перевірка об'єктів будівництва, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. За результатами проведеної перевірки Інспекцією ДАБК складено акт за №1891-А від 13.08.2013 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ( а.с. 9-10). Під час проведення перевірки встановлено наявність двоповерхової нежитлової будівлі літ. « 2А-1» та літ. «Х-1-2»за адресою: [ADDRESS]. Згідно із технічним паспортом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №60655, р№3057 від 01.02.2011 на громадський будинок нежитлової будівлі літ. «Х-1-2» приміщення [NUMBER] самовільно побудовані ( а.с. 35-43). Права на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку об'єктів по [ADDRESS] відсутнє. Таким чином, Інспекцією ДАБК у Харківській області встановлено порушення вимог ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» (Закон діяв до 12.03.2011). На підставі ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з метою усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекцією ДАБК у Харківській області 13.08.2013 винесено припис, який у той же день отримав безпосередньо [PERSON] ( а.с.22-23). Приписи про приведення будівель у відповідність до вимог чинного законодавства, які внесені уповноваженим державною органом, [PERSON] не виконані. До теперішнього часу об'єкт не введено в експлуатацію, як це передбачено ч.2 ст.331 ЦК України. За допущенні порушення відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.08.2013. Постановою за №1891-П від 14.08.2013 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.29 Закону України «Про планування та забудову територій» (закон діяв до 12.03.2011), ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за ст. 97 КупАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Вказаний адміністративний штраф [PERSON] сплатив 16.08.2013, про що свідчить копія квитанції ( а.с. 9-17). Відповідно до положень ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За результатами проведеної перевірки державним інспектором сільського господарства складено акт обстеження земельної ділянки від 26.07.2013 за №254 ( а.с. 65 - 68 ). Відповідно до вказаного акту перевірки встановлено, що документи на право власності або користування на земельну ділянку, на якій розташовані спірні об'єкти самочинного будівництва ([ADDRESS]) [PERSON] не оформлені. Аналогічні факт самовільного використання земельної ділянки зафіксовані у акті перевірки від 05.08.2013 за № 2792/13 складеного головним спеціалістом відділу по обстеженню земельних ділянок Департаменту земельних відносин Харківської міської ради ( а.с. 120). Крім того, згідно листом Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 12.09.2013 №07/2523 за [PERSON] інформація щодо оформлення права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] не обліковується (а.с. 75-77). Відповідно до ст. 28 Закону України "Про планування і забудову територій" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) на будівництво об'єктів містобудування згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови замовником в установленому законом порядку розробляється та затверджується проектна документація на будівництво. Згідно зі ст. 29 зазначеного Закону документом, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд є дозвіл на виконання будівельних робіт. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області дозвіл на проведення будь-яких будівельних робіт, зведення будівель, споруд відповідачу в установленому законом порядку не видавався. З огляду на наведене, судом встановлено, що [PERSON] під час реконструкції нежитлового приміщення літ. Х-1 та самовільного будування нежитлового приміщення літ. 2-А-1 порушено вимоги діючого законодавства. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, що здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Земельна ділянка, на якій розташовані спірні будівлі, відноситься до категорії: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Положеннями постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 30.03.2012, встановлено, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України), землекористувачі (стаття 95 ЗК України), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою за договором із власником земельної ділянки або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26 - 32 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності». Рішенням Харківської міської ради №390/11 від 17.08.2011 затверджено Порядок вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом. Так, відповідно до п.3.1. Порядку, якщо забудовник не є власником або користувачем земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, він може звернутися із заявою (клопотанням) до Харківської міської ради з проханням про збереження об'єкту та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для закінчення будівництва (у разі незавершеного будівництва) або для експлуатації об'єкту (у разі вже закінченого будівництва). Можливість збереження об'єкту передбачена також у випадках, коли є відхилення від затвердженого проекту, тобто коли є такий проект і можливо здійснити перебудову відповідно до проекту. Але, встановлено, що нежитлові будівлі літ. « 2А-1», загальною площею 130,1 кв.м., по [ADDRESS], та приміщення [NUMBER] першого поверху та [NUMBER] 2-го поверху у нежитловій будівлі літ. «Х-1-2», загальною площею 661,9 кв.м., по [ADDRESS] відповідачем [PERSON] побудовано без затвердженого проекту та з грубими порушеннями будівельних норм, приведення цього об'єкту до вимог проекту і, відповідно, збереження є неможливим. Аналізуючи наведене, суд вважає про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та 10,60, 212 ЦПК України, ст. ст. 331, 376 ЦК України, районний суд -

Outcome: approved