Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

до суду надійшла заява [PERSON], згідно якої він просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки м. Єнакієве Донецької області, яка померла [INFO] року в м. Єнакієве Донецької області. В обґрунтування заяви вказує, що його дружина - [PERSON], [INFO], постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Вона постійно хворіла, та [INFO] року, знаходячись за вищевказаною адресою, померла від внутримозкового крововиливу, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 391 від [INFO] року, затвердженим наказом міністерства охорони здоров'я невизнаної Донецької Народної Республіки від 9.01.2015 р. № 12 за змінами, внесеними наказом МЗ ДНР від 24.12.2015 № 012.1\\684. Таким чином, [PERSON] померла на тимчасово окупованій території і через ускладнення перетину блокпостів та ведення активних бойових дій в даній місцевості, було прийнято рішення поховати її в місті Єнакієве Донецької області. [INFO] року, заявник звернувся до Єнакіївського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, де в обмін на лікарське свідоцтво про смерть дружини, йому видали свідоцтво про смерть, серії ДНР № 102415, розуміючи, що видане там свідоцтво про смерть не відповідає дійсності, на території України. Після поховання дружини він має намір отримати спадщину за вищевказаною адресою та не виплачену пенсію, тому звернулася до нотаріальної контори м. Бахмута Донецької області, де надав лікарське свідоцтво про смерть дружини. Йому відповіли, що це свідоцтво про смерть не має юридичної сили, так як «Донецька Народна Республіка» є незаконним державним утворенням. Тому [PERSON] звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті його дружини та видачу свідоцтва про смерть. Однак йому було в цьому відмовлено та надано роз'яснення про те, що м. Єнакієве Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п.1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». У зв'язку з чим, так звана «Донецька Народна Республіка» є незаконним державним утворенням, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з викладеним, заявнику рекомендовано для проведення державної реєстрації смерті надати медичне свідоцтво про смерть форми №106/у № 34 та роз'яснено, що у разі неможливості надати медичне свідоцтво про смерть встановленої форми, підставою для державної реєстрації смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час (частина 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Також у Бахмутському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області йому на руки видали письмову відмову у проведені державної реєстрації смерті, оскільки ним для підтвердження факту смерті моєї дружини [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства Здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «При впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Встановлення факту смерті дружини [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов'язків, взагалі отримання спадщини та не виплаченої пенсії. За цих обставин [PERSON] змушений звернутися до суду. Представник заінтересованої особи, Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в судове засідання не з'явився. Разом з тим, 3.05.2018 року надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без участі представника відділу та винести рішення у відповідності до діючого законодавства, проти заявлених вимог не заперечував. Представник заінтересованої особи, Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не з'явилася, 3.05.2018 року надала до суду клопотання, згідно якого просив справу розглядати без участі представника управління, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 18.09.1971 року ([NUMBER]), 18 вересня 1971 року заявник [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 696, та [PERSON] після укладення шлюбу зміни прізвище на «[PERSON]» (а.с.8). Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 391) від [INFO] року, виданої Єнакіївським відділення Республіканського бюро судово-медичної експертизи ДНР, [PERSON] померла [INFO] року у віці 66 років, причина смерті - внутрішньо мозковий крововилив у ліву півкулю головного мозку з проривом у бічні шлуночки на фоні церебрального атеросклерозу (а.с.5). Факт смерті та поховання [PERSON] підтверджується договором-замовлення на організацію та проведення поховання № 1636 (009440) ПП «Ритуал» від [INFO] року та фотокартками могили померлої (а.с.9-11). Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Заявник вказує, що [PERSON] померла в м. Єнакієве Донецької області, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, він отримав свідоцтво про смерть (серії ДНР № 102415, видане [INFO] року Єнакіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР) (а.с.7), однак отримане свідоцтво перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки воно видане на тимчасово окупованій території, де органи влади України не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Так, заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, відповідно до листа № 15.14-93/2475 від 2.05.2018 року, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, та вказано, що документ, наданий заявником, а саме: свідоцтво про смерть № 102415 від [INFO] року, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.6). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав та обов'язків. Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою. В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний ним факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті [PERSON] Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. А тому суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює факт смерті [PERSON] [INFO] року у м. Єнакієве Донецької області. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved