Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, прохаючи суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів до часу закінчення нею навчання. Позов мотивований тим, що вона є донькою відповідача, на даний час досягла повноліття. Навчається на денному відділенні Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» в м. Полтава. Витрати на її утримання несе її мати, при цьому батько необхідної матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на ВП «Лубенський верстатобудівний завод» ПАТ «МОТОР СІЧ», де отримує заробітну плату. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, направила до суду заяву, у якій прохала розглядати справу за її відсутності за участі її представника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов прохала задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суд в судове засідання не повідомляв. Тому, враховуючи, що представник позивача надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою відповідача [PERSON], на даний час позивач є повнолітньою. З 01.09.2013 року і по даний час [PERSON] на бюджетній формі навчання навчається на денному відділенні Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» в м. Полтава. У зв»язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працювати, ніяких доходів не має. На даний час відповідач працює у ВП «Лубенський верстатобудівний завод» ПАТ «МОТОР СІЧ», де отримує заробітну плату Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу своїй дитині [PERSON], оскільки має постійне місце роботи та стабільний дохід, ніяких інших аліментних зобов»язань не має. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги своїй доньці у зв»язку з її навчанням, не надає. Відповідно до ст. ст. 198-200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є повнолітньою, продовжує навчання, у зв»язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, її батько відповідач по справі може надати таку матеріальну допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з того, що норма ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів відсилає до ст. 182 СК України. З урахуванням критеріїв, визначених ст. 182 СК України суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на період навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved