Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, а також в сумі 1000 грн. на своє утримання, тому як не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладених на нього обовязків по утримання дитини та дружини, відмовляється надавати матеріальну допомогу, приховує свій дійсний заробіток. В судове засідання [PERSON] надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити , виходячи з вимог ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2015 року, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 182, 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментного платежу суд враховую, що [PERSON] є працездатним, отримує дохід, не має зобовязань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сімї. Виходячи із стану здоровя та матеріального становища дитини і відповідача, розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку для дитини віком до 6 років: з 1 грудня - 1626 гривень, встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з частиною 2\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4\~статті 84 СК\~передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином,\~ визначаючи\~розмір стягнутих\~аліментів,\~ вирішальним\~у спірних\~правовідносинах є\~наявність у\~чоловіка,\~батька дитини, можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Відповідач проти позову не заперечував, що підтверджує його здатність здійснювати матеріальну підтримку дружині. Частиною 1\~статті 80\~СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунок на місяць для працездатних осіб з 01 грудня 2018 року становить 1921 грн., суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви. Згідно з п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, передбачений пп.1п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved