Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,3182 га., розташовану на території Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті її діда - [PERSON] , який помер [INFO] в с.К.Івановичі Черняхівського району Житомирської області. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява від Вільської сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с.К.Івановичі Черняхівського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,3182 га., з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1825686200:01:000:0148, розташована на території Новопільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. За життя, [PERSON] був членом КСП "Заповіт [PERSON] " та отримав право на земельний пай, що стверджується відповідним сертифікатом серії ЖТ № 0073439 виданого 09.04.1997 року (а.с.13), однак, Державний акт на право приватної власності на землю був виданий вже після його смерті. 18.07.1995 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно своїй онуці - [PERSON] (а.с.7). Позивач фактично прийняла спадщину після смерті діда шляхом вступу в управління та володіння майном померлого, що стверджується довідкою виданою Вільською сільською радою Черняхівського району Житомирської області за №328 від 29.05.2019року (а.с.12). Однак, враховуючи те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №020599 виданий 23.03.2001 року, тобто після смерті [PERSON] , позивач не має можливості оформити право на спадщину на спірну земельну ділянку в позасудовому порядку. В нотаріальній конторі позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті діда. Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв`язку з цим, судом у відповідності із ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначено, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до абз.2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкодавців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом Оскільки спадщина після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася і була прийнята до [INFO] , а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України (ред. 1963 р.) та Земельного кодексу (ред. 1990 р.). Враховуючи викладене, суд вважає, що спірна земельна ділянка увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст.548 ЦК України (ред. 1963 року). Згідно відомостей наданих державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори 21.11.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.28). Згідно із ч.2. ст. 548 ЦК України (ред. 1963 року), незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв`язку з цим та у відповідності до ст. 6 ЗК України (ред. 1990р.), земельна ділянка площею 2,3182га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать позивачу, як спадкоємцю за заповітом після смерті її діда [PERSON] з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України (ред. 2004 року), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 1 ст. 182 ЦК України (ред. 2004 року), право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України (ред. 2004 року), право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача законні та підставні, а тому підлягають задоволенню . На підставі наведеного,

Outcome: approved