Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що з жовтня 2012 року сторони перебували у громадянському шлюбі, який припинено в жовтні 2017 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідач в добровільному порядку не надає жодної допомоги на утримання доньки та забезпечення її усім належним та необхідним. Оскільки дитині повинно бути забезпечено належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути менший, ніж прожитковий мінімум. Відповідач є здоровим і працездатним, та враховуючи нинішню вартість продуктів харчування, медикаментів та одягу, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу). У зв`язку з цим позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила стягнути із відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу (заробітку). В судовому засіданні позивач [PERSON] зменьшила розмір заявлених позовних вимог, та просила суд стягнути з відповідача аліменти у виді 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] від 03.11.2016 року (а. с. 4). Відповідно до довідки з ТОВ "ЖЕО" № 4715 від 22.08.2019 року, неповнолітня дитина [PERSON] проживає та зареєстрована разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст. 180 СК України,батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатною та фізично здоровою людиною і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі по 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає до стягнення 768, 40 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved