Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом ,посилаючись при цьому на те,що перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2013 року. У шлюбі народилася донька [PERSON],[INFO]. На даний час подружжя проживає окремо та веде різні бюджети. Донька проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з [PERSON] ,аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на утримання дитини -[PERSON],починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.10.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 07.11.2017 року на 15 годину. 07.11.2017 року в судовому засіданні оголошена перерва за клопотанням відповідача по справі. 18.12.2017 року в судовому засіданні оголошена перерва за клопотанням відповідача. Позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обґрунтування викладенні в позовній заяві . Відповідач направив до суду по електронній пошті заперечення проти позову відповідно до яких,заперечує проти позову та просить суд позов задовольнити частково ,поскільки від попереднього шлюбу він має сина [PERSON].[INFO],на утримання якого відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, сплачує аліменти,про що добре відомо позивачу і яка з незрозумілих причин забула повідомити про це суд,просить стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання дитини -[PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років-746 гривень. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Зважаючи на те , що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін , суд вважає за можливе розглянути заочно справу без відповідача з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволенню. В судовому засіданні встановлено. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2013 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON],[INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження дочки, батьком є [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Пленум Верховного Суду України в своєму Пленумі від 15 травня 2006 року за №1 « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів « в п.17 зазначив що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей,непрацездатних чоловіка,дружини, батьків,повнолітніх дочки, сина інших обставин,що мають значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 3 ст.181 Сімейного кодексу України,визначено,що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері ,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду ,змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, не надав відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України доказів щодо стягнення з нього аліментів згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області та сплати ним аліментів згідно рішення суду на сина [PERSON],[INFO]. Разом з тим в силу ст.82 ЦПК України,дану обставину визнала позивач під час розгляду справи та пояснила ,що вона особисто сплачувала вказані аліменти на сина відповідача [PERSON] в сумі 315 гривень щомісячно ,коли проживали однією сім'єю. Відповідачем не надано в порядку ст.81 ЦПК України доказів того ,що він має постійний ,регулярний заробіток. Щодо розміру аліментів,то суд беручи до уваги матеріальний стан як відповідача , так і позивача та враховуючи ту обставину,що відповідач має не регулярний дохід , він сплачує аліменти в розмір 315 гривень на утримання сина від попереднього шлюбу, що за законом обов'язок утримання неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання дитини ,у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно на дитину від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved