Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на спадкове майно земельну частку (пай). Під час розгляду справи представник позивача в порядку ст. 31 ЦПК України уточнила позовні вимоги, просила визнати за [PERSON], [INFO], яка проживає у [INFO], право на ? земельної частки (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колбаєвицької спілки власників селянських господарств розміром 2, 46 в ум. кад. га без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування за законом майна [PERSON], яка померла 20.06.1995 року, і якій дане право належало згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0078856 виданого на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 21.04.1997 року № 262, зареєстрованого 24.04.1997 року за № 61 за [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду, заяву в якій позов визнав повністю, справу просив слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із свідоцтва про смерть серії 1-СГ №285498 виданого 22,06,1995 року відомо, що [PERSON] померла 20.06.1995 року у с. Колбаєвичі Самбірського району Львівської області. 07.12.2001 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №2-1365, на ? частку вище вказаної земельної частки (паю), оскільки за заповітом [PERSON], посвідченим виконкомом Чайковицької сільської ради від 15.06.1995 року, спадкоємцями її майна в рівних частках була вона та її брат [PERSON]. Згідно ч.2 ст.553 ЦК УРСР в редакції 1963 року вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини ( ст. 549 цього кодексу). Відповідач, [PERSON], маючи право на спадкування майна матері за заповітом, спадщину не прийняв, так як не вчинив дій, передбачених ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), які б свідчили про прийняття ним спадщини. Так. він не подав до Самбірської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і фактично не вступив в управління та володіння спадковим майном, бо на день смерті [PERSON] не проживав і не був зареєстрований з нею (згідно довідки Чайковицької сільської ради №1182 від 27.11.2015р. [PERSON] була зареєстрована і проживала одна в [INFO] ). Згідно ст. 554 ЦК УРСР в редакції 1963 року в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. З листа управління Держгеокадастру у Самбірському районі від 20.10.2015 року відомо, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0078856 виданий на імя [PERSON] є переоформлений на [PERSON] в розмірі ? частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.12.2001 року за реєстром №2-1365 і зберігається в управлінні Держгеокадастру. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України ( 561-12 ) (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8.08.1995 року N720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони. З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0078856 виданого на імя [PERSON] 22.04.1997 року відомо, що [PERSON] на підставі рішенн, Самбірської РДА від 21.04.1997 р.№262 належало право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності Колбаєвицької спілки власників селянських господарств розміром 2,46 ум.кад.га, вартістю 7572 грн. Отже, незважаючи на те, що сертифікат на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] він підтверджує її право на земельну частку (пай), яке виникло ще за її життя і входить до складу її спадщини, право на 1/2 частку якої [PERSON] набула в порядку спадкування за законом майна, яке не прийняв відповідач за заповітом, а саме права на ? частку вище вказаної земельної частки (паю). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved