Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою про розірвання шлюбу з особою, засудженою до позбавлення волі та просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис №118. Від шлюбу сторони дітей не мають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з 2017 року, спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі, на думку позивача неможливо. Варенко Н.І. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити заяву про розірвання шлюбу. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Як вбачається із ч. 3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 04 травня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15-чю 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. [PERSON] відбуває покарання за вказаним вироком суду в Державній установі "Харківська виправна колонія (№ 43)". Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі тому, що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе за обставин, зазначених заявником у заяві. Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст. ст. 51, 56 ч. 3, ст. 110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення заяви, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв`язку з чим підлягає розірванню.

Outcome: approved