Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08 вересня 1979 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який [INFO] помер. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] та приватизованої земельної ділянки за цією ж адресою, площею 0,1220 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер [NUMBER]. Від спадкування майна вона відмовилась, тому спадщину прийняв їх син [PERSON] Через проблеми зі здоров'ям вона не займалася оформленням права власності, а коли звернулася до нотаріуса та просила видати їй свідоцтво про право власності на ? частину майна їй порадили визнати таке право в судовому порядку. Разом з чоловіком вона проживала в с.Корогод Чорнобильського району, де з 1980 по 1984 рік збудували будинок в якому проживали разом з дітьми до 1986 року. У зв'язку з аварією на ЧАЕС їх переселили в [ADDRESS] надали будинок для проживання замість втраченого житла в Чорнобильському районі. З цього часу вона з чоловіком, дітьми та матір'ю чоловіка проживали за вказаною адресою. Коли вона почала займатися оформленням права власності, то дізналася, що в 1991 році будинок переданий у приватну власність чоловікові. Оскільки будинок оформлений на одного власника, то приватизацію земельної ділянки чоловік здійснив на своє ім'я. Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Тому просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] та домоволодіння по [ADDRESS]. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON], яка є представником [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, просила слухати справу без їх участі, подала заяву про визнання позову. Третя особа - Новокорогодська сільська рада Бородянського району Київської області в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що з 08 вересня 1979 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який [INFO] помер, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу, про смерть (а.с.7,8) В період шлюбу, в 1991 році на виконання постанови Ради Міністрів УРСР №149 від 30 червня 1990 року "Про передачу громадянам, які переселені з території, що піддалась радіоактивному забрудненню внаслідок аварії на ЧАЕС, житлових будинків в приватну власність" [PERSON] у приватну власність переданий житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], що підтверджується копіями акту, технічного паспорта на житловий будинок (а.с.9, 11-14). Рішенням Новокорогодської сільської ради від 05 липня 2004 року [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1220, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд по [ADDRESS], що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.10) Позивачка [PERSON] з 1987 року по даний час зареєстрована та проживає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою сільської ради (а.с.15) та копією витягу з книги погосподарського обліку (а.с.16-17). Відповідно до ст.22 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Статтею 28 зазначеного Кодексу передбачено, що у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.60 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Оскільки за життя [PERSON] поділ житлового будинку та земельної ділянки між співвласниками не відбувся, обставин, що мають істотне значення для збільшення або зменшення часток судом не встановлено, також враховуючи визнання відповідачами позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved