Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач - її колишній чоловік, хоча і зареєстрований у вказаній квартирі, проте не проживає в ній більше року, не бере участі в утриманні житла, не оплачує комунальні послуги, його особистих речей в квартирі немає. Зазначала, що в грудні 2012 р. він переїхав до іншого житла. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачці [PERSON] (на підставі Свідоцтва про право власності від 09.03.2006 р. № б/н, виданого Фондом комунальної власності міської ради) належить на праві власності 1/6 частка кв. [ADDRESS]. Інша частина вказаної квартири належить: [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/6 частка, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/6 частка. В кв. [ADDRESS], відповідно до Довідки ЖКП ММР "Південь" за вих. № 2560 від 07.07.2014 р., крім позивачки та інших співвласників зареєстрований також відповідач по справі - колишній чоловік позивачки [PERSON], [INFO] Відповідно до Акту від 07.07.2014 р. та пояснень позивачки, в спірній квартирі відповідач [PERSON] не проживає з листопада 2012 року. Його особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідач не оплачує. Реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved