Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

В листопаді 2015 року в Рівненський міський суд надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості коштів у розмірі 16\~526,27 грн. за кредитним договором б/н від 20.11.2010 року, за яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення та судових витрат в сумі 1 218 грн. 00 коп. В позовній заяві зазначається, що відповідачем умови договору та вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України не виконувались, що призвело до виникнення простроченої заборгованості станом на 14 жовтня 2015 року на вказану позовом суму, що складалася із 8 248 грн. 81 коп. заборгованості за кредитом, 6 064 грн. 30 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 950 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 763 грн. 16 коп. (процентна складова), згідно доданого розрахунку. Письмове заперечення відповідача на позовну заяву суду не надане. Представник позивача в судове засідання не зявився. Відповідно до наданого клопотання, підтримав повністю позовні вимоги, вважає їх доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. У разі неявки відповідача, просив справу розглянути з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON], знятий із реєстрації 04.11.2014 року в місто Київ, де зареєстрованим не значиться /довідки АДП УМСУ від 26.11.2015 року та 21.12.2015 року/, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом подання оголошення через ЗМІ, а саме газеті Урядовий курєр, в судове засідання повторно не зявився, заяв та клопотань до суду не подав, що підтверджено доказами, наявними у справі, а тому суд вважає, що сторона належним чином повідомлена про день судового засідання. За таких обставин, суд вважає за можливе за згодою позивача розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Підстави для відкладення розгляду справи не встановлені. За згодою представника позивача суд ухвалив можливим розгляд справи на підставі наявних доказів, без участі відповідача. Оцінюючи долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав. Встановлено, що між сторонами на підставі заяви відповідача укладено кредитний договір б\\н від 20.11.2010 року, за яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між позивальником і банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно п. 2.1.1.7.6 до правил надання банківських послуг, клієнт взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, а також оплачувати комісії і штрафні санкції на умовах, передбачених договором. Згідно договору у випадках порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку винагороду. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Розрахунок заборгованості згідно кредитного договору б/н від 10.11.2010 року свідчить про наявність заборгованості по кредиту наданому відповідачу станом на 14 жовтня 2015 року на вказану позовом суму, що складалася із 8 248 грн. 81 коп. заборгованості за кредитом, 6 064 грн. 30 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 950 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 763 грн. 16 коп. (процентна складова). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно частини 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Із пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Судом встановлено, що відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорювався. Із пункту 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 20 листопада 2010 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком. Таким чином, сукупністю достовірно підтверджених наведених доказів доведено, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в сумі 16 526 грн. 27 коп., яка підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачем. Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 1218 грн. 00 коп., в порядку ст. 88 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню за рішенням суду. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved