Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі, який 17.05.2017 року було розірвано. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання цього позову до суду. Позивач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просить позов задовольнити і розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, жодних доказів та заперечень суду не надав. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що позивач з 17.10.2014 року знаходились з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 17.05.2017 року було розірвано. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 564102 від 20.11.2015 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів\~\~на\~\~одну\~\~дитину\~\~не може бути меншим,\~\~ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів,\~\~які стягуються\~\~з\~\~боржника,\~\~то відповідно до\~\~ч.\~\~3\~\~ "Про виконавче провадження"\~\~загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved