Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що відповідно до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 09 березня 2011 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. З часу призначення аліментів змінилися певні обставини: відповідач займається підприємницькою діяльністю, отримує орендну плату за передачу в оренду земельної ділянки (пай). Розмір споживчих цін на товари, необхідні для забезпечення та утримання дитини, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку постійно змінюється у бік підвищення, у зв'язку з чим, є недоцільним подальше стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Тому позивач просить суд змінити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на утримання дитини з 300 грн. щомісячно, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, натомість подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, натомість подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON], в якому позовних вимог не визнав, зазначив, що на даний час він ніде не працює, тому сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить позивач, не спроможний. Крім того, наразі з нього стягуються аліменти в розмірі 700 грн. на утриманні ще однієї його дитини. На підтвердження чого надав копію своєї трудової книжки та довідку Іллінецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.При цьому за приписом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [INFO] року [PERSON] (а.с.5) сторони по справі є батьками дитини. Що також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.3,4), копією рішення Іллінецького районного суду від 21 лютого 2011 року про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.6). На підставі рішення Іллінецького районного суду від 09 березня 2011 року з відповідача на корись позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Визначаючи розмір аліментів в даній справі судом враховуються в першу чергу інтереси дитини, при цьому судом враховується матеріальний стан як платника аліментів так і особи, на утриманні якої перебуває дитина. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі об'єктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька відповідача у справі аліментів в розмір 300 грн. на місяць. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітньої дитини на забезпечення батьками їх належного утримання, за вимогою позивача слід змінити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Тому, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання дочки [PERSON] з 300 грн. щомісячно, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved