Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] через представника [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ спільно придбаного майна, позовні вимоги неодноразово уточнювалися, останній раз 10.05.2017 року, в останньому зміненому позові позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю між [PERSON] та [PERSON] наступне майно: -чотирьохкімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , 1/ 2 полупричепа МАЗ 93866 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля МАЗ-54323 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа МАЗ 8926 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа ГКБ 8350 держ. номер [NUMBER], 1 /2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER]. Оскільки [PERSON] не отримала кошти за розділені і продані автомобілі та витребування вже проданого майна є неможливим, тому що не відомий власник, розділити майно, яке є спільною сумісною власністю між позивачкою [PERSON] і відповідачем [PERSON] та [PERSON] у наступній частці: -визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на чотирьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; -визнати за [PERSON] право власності на 1/ 2 полупричепа МАЗ 93866 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля МАЗ-54323 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа МАЗ 8926 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа ГКБ 8350 держ. номер [NUMBER], 1 /2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER]; -визнати за [PERSON] право власності на 1 /2 полупричепа МАЗ 93866 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля МАЗ-54323 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа МАЗ 8926 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа ГКБ 8350 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER], 1 /2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER]. Стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23 лютого 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , від шлюбу мають дитину [PERSON]. 10.05.2006 року, шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу подружжям було придбано наступне майно, а саме чотирьохкімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]; 1/ 2 полупричепа МАЗ 93866 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля МАЗ-54323 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа МАЗ 8926 держ. номер [NUMBER], 1 /2 полупричепа ГКБ 8350 держ. номер [NUMBER], 1 /2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER]. А 1 /2 частина вищевказаного транспорту належала на праві власності [PERSON]. Відповідачами не було досягнуто угоди про користування зазначеним рухомим майном, тому звернулися до суду, 24.05.2007 року між ними досягнуто мирової угоди та розділено вказаний транспорт, але частину позивача їй не виплачено, тобто спільне рухоме майно придбане за час шлюбу дісталося відповідачеві [PERSON], а квартира також була відповідача , так як позивачеві не було до неї доступу, вона та донька [PERSON] проживають з батьками позивача. А тому позивач просить захистити її порушене право на частку в спільному майні придбаному за час шлюбу та розділити майно. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] 24 05 2017 року до суду не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, змінені 10.05.2017 року позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] 24 05 2017 року до суду не з»явилися, надали заяву про визнання позову, в якій зазначили, що змінену 10.05.2017 року позовну заяву вони визнають, просять розглядати справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності , не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] до суду не з»явився, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 лютого 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 4), від шлюбу мають дитину [PERSON] (а.с. 15). 10.05.2006 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). За час шлюбу подружжям було придбано наступне майно, а саме чотирьохкімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]; 1/ 2 полупричепа МАЗ 93866 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля МАЗ-54323 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа МАЗ 8926 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа ГКБ 8350 держ. номер [NUMBER], 1 /2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER]. (а.с. 6 13). А 1/ 2 частина вищевказаного транспорту належала на праві власності [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що в шлюбі подружжя придбали за спільні кошти вищезазначене нерухоме майно. Статтею 60 СК України,встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. У п. 22 цієї ж постанови зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Відповідно до ч. 3ст. 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК України,ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). Пунктом 30 вказаної Постанови зазначено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. Позивач та відповідач дійшли згоди в поділі їх спільного майна, що підтверджується визнанням позову відповідачем , а тому суд вважає, що спірне майно можна розділити наступним чином визнати спільною сумісною власністю між [PERSON] та [PERSON] наступне майно: -чотирьохкімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , 1/ 2 полупричепа МАЗ 93866 держ. номер [NUMBER], 1 /2 автомобіля МАЗ-54323 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа МАЗ 8926 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа ГКБ 8350 держ. номер [NUMBER], 1 /2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER]. Оскільки [PERSON] не отримала кошти за розділені і продані автомобілі та витребування вже проданого майна є неможливим, тому що не відомий власник, розділити майно, яке є спільною сумісною власністю між позивачкою [PERSON] і відповідачем [PERSON] та [PERSON] у наступній частці: -визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на чотирьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; -визнати за [PERSON] право власності на 1/ 2 полупричепа МАЗ 93866 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля МАЗ-54323 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа МАЗ 8926 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа ГКБ 8350 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER]; -визнати за [PERSON] право власності на 1/ 2 полупричепа МАЗ 93866 держ. номер [NUMBER], 1 /2 автомобіля МАЗ-54323 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 полупричепа МАЗ 8926 держ. номер [NUMBER], 1 /2 полупричепа ГКБ 8350 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER], 1/ 2 автомобіля КАМАЗ 5320 держ. номер [NUMBER]. А також стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. Відповідно ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати понесені позивачем стягуються з відповідача на користь позивача. Позивачем були понесені наступні витрати, а саме: - 346, 75 грн. судовий збір за позовну заяву , а.с. 1; - 114, 70 грн. судовий збір за клопотання про витребування доказів, квитанція , а.с. 75а; - 121, 80 грн. судовий збір за заяву про забезпечення позову, квитанція а.с. 149 а . Разом судові витрати становлять 583, 25 грн. , які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того в ході розгляду справи ухвалою суду від 12.03.2015 року для забезпечення позову було накладено арешт на спірну чотирьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належала [PERSON], суд вважає, що потреба в такому виді забезпечення позову як арешт вже відпала, тому згідно ст. 154 ЦПК України, суд вважає можливим скасувати арешт на зазначену квартиру.

Outcome: approved