Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання її такою, що втратила право на користування ним, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, а саме: квартирою [ADDRESS], вказавши на ті обставини, що вона являється власником квартири. 22.07.2005 року виконкомом Луцької міської ради їй було видано свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно. На даний час в квартирі зареєстровані двоє осіб - позивач та відповідач. Проте у вказаному приміщенні відповідач не проживає з лютого 2013 року, інтересу до даного житла не проявляє, не сплачує вартості комунальних послуг. Своєю пропискою у належному позивачу житлі відповідач створює перешкоди у належному користуванні власністю, оскільки плата за комунальні послуги нараховується на відповідача, хоча вона даним житлом не користується, не користується і комунальними послугами. Покликаючись на наведене, позивач просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом у вказаній квартирі та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом 6 місяців. Статтею 74 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку на підставі ст. 75 ЖК України. Згідно свідоцтва про право власності від 22.07.205 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" 28.07.2005 року (а.с. 5) квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] зверталася до Луцького міського відділу щодо перевірки паспортного режиму відносно [PERSON]. Згідно повідомлення Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 20.10.2014 року № 3/13654 (а.с. 8) встановлено, що відповідач за даною адресою не проживає з лютого 2013 року по теперішній час. Отже, [PERSON] у спірному житлі без поважних причин не проживає понад 6 місяців, а тому втратила право користування спірним житлом. В судовому засіданні не встановлено жодних доказів про те, що позивач чинила перешкоди відповідачу у користуванні спірним житлом. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутність відповідача у спірному житлі понад 6 місяців - встановлені законом строки, не зумовлена поважними причинами, а тому позов про визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], підставний і підлягає до задоволення. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача. Зокрема, позивач змушена здійснювати оплату комунальних послуг виходячи з кількості осіб, які є прописаними за вказаною адресою. Реєстрація відповідача призводить до вимушеної більшої оплати за комунальні послуги. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення судові витрати у справі.

Outcome: approved