Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа: ГУ МВС України в Дніпропетровській області, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з навчанням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 18 573,24 грн. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Відповідно до законодавства України з [PERSON] 17 квітня 2006 року було укладено угоду про підготовку фахівця у ДДУВС. Згідно наказу ректора ДДУВС № 45 ос від 01 вересня 2005 року відповідач зарахований курсантом на навчання до ДДУВС, а згідно наказу ректора від 27 червня 2009 року [PERSON] отримав диплом спеціаліста. Наказом начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29 червня 2009 року відповідач призначений дільничним інспектором міліції сектора дільничних інспекторів міліції Новомосковського міського відділу. Згідно наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10 липня 2012 року [PERSON] звільнений з ОВС за власним бажанням. Позивач зазначає, що звільнення з ОВС після закінчення навчання до встановленого трирічного терміну є однією з підстав відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі МВС України. За таких обставин, посилаючись на вимоги нормативно-правових актів, позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов не визнав, надавши письмові заперечення проти позову. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглянути справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з 08 серпня 2005 року по 27 червня 2009 року (а.с. 7). 17 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29 червня 2009 року № 123 о/с відповідач призначений з 28 липня 2009 року дільничним інспектором міліції сектора дільничних інспекторів міліції Новомосковського міського відділу. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10 липня 2012 року [PERSON] звільнений з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил за п. 64 "ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за власним бажанням). За п. 4 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» фінансування за рахунок видатків Державного бюджету України підготовки фахівців з вищою освітою за напрямами і спеціальностями відповідних освітньо-кваліфікаційних рівнів у вищих навчальних закладах державної форми власності здійснюється в обсягах, необхідних для забезпечення на кожні десять тисяч населення навчання не менше як ста студентів у вищих навчальних закладах першого і другого рівнів акредитації та ста вісімдесяти студентів у вищих навчальних закладах третього і четвертого рівнів акредитації. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання, встановлений ст. 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», відповідно до якої особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації відпрацювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до Державного бюджету повну вартість навчання. Виходячи із положень п.п. 8, 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, який діяв на момент вступу [PERSON] до університету, випускник вищого навчального закладу зобов'язаний відпрацювати за місцем призначення не менш трьох років, а в разі неприбуття за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням звільнення його за ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до Державного бюджету вартість навчання. На момент укладання угоди про навчання між юридичною академією МВС та [PERSON] порядок підготовки фахівців у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування регулювався наказом МВС України від 30 серпня 1999 року № 660, відповідно до якого на ректорів вищих навчальних закладів МВС України після зарахування осіб на навчання за державним замовленням покладався обов'язок укласти з ними угоду. У чинних нормативно-правових актах, а саме: Законі України «Про освіту», постанові Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313, наказі МВС України від 14 травня 2007 року №150, а також у тих, які діяли на момент укладення угоди, а саме: постанові Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, наказі МВС України від 30 серпня 1999 року №660 передбачається обов'язок особи, яка здобула освіту, за кошти державного або місцевого бюджетів і направляється на роботу, відпрацювати за направленням після закінчення навчання не менше трьох років. Посилання відповідача на те, що на момент його звільнення він фактично пропрацював в органах внутрішніх справ більше ніж 3 роки (з 29 червня 2009 року до 10 липня 2012 року), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що служба [PERSON] в органах внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу складає менше трьох років, а саме з 28 липня 2009 року до 10 липня 2012 року (а.с. 33). Згідно довідки-розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, загальна вартість витрат за 2005 -2009 роки складає 18 573,24 грн. (а.с. 9). Відповідно до п. 1.1. Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом МВС України від 14 лютого 2008 року № 62, вищі навчальні заклади МВС України є державними навчальними закладами, які підпорядковані МВС. Кошти на навчання виділяються із державного бюджету України, після чого перераховуються вищим навчальним закладам МВС України та витрачаються останніми на підготовку фахівців для підрозділів МВС України. Бюджетні асигнування та надходження спеціального фонду не підлягають вилученню та використовуються виключно за призначенням відповідно до вимог чинного законодавства (п. 9.9. Положення). Вищі навчальні заклади самостійно використовують кошти загального та спеціального фондів державного бюджету відповідно до кошторису, що затверджується МВС (п. 9.10. Положення). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved