Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловими приміщеннями 33/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], та усунути перешкоди у користуванні і розпорядження своєю власністю [PERSON] шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] в Красногвардійському районному відділі у м. Дніпропетровську Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що їй належить 33/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], що складається з квартири № 2 в жилому будинку А-1. В квартирі [ADDRESS] позивачка проживала разом з донькою [PERSON] та онуком [PERSON]. Наприкінці 2007 року донька та онук добровільно, без поважних причин, залишили належну їй частку домоволодіння і більше до неї не поверталися, зв'язок з домоволодінням втратили, інтересу до нього не проявляли. Реєстрація відповідачів за адресою належної позивачці частки домоволодіння, що складає квартиру № 2, змушує її сплачувати додаткові грошові кошти в якості комунальних платежів і обмежує її права власника в користуванні і розпорядженні її майном. Позивачка є людиною похилого віку, дитиною війни, отримує невелику пенсію, тому, сплачувати за відповідачів комунальні послуги, які фактично не отримує, для неї дуже тяжко, особливо на теперішній час, коли тарифи на ці послуги значно збільшилися. Ніяких домовленостей між позивачкою та відповідачами стосовно збереження за ними права користування житловим приміщенням у їх відсутність не укладалося, відповідачі добровільно, без поважних причин, не проживають в домоволодінні біля 7 років, а тому, вони втратили право користування житловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS]. У зв'язку з наведеними обставинами позивачка була вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Представник Красногвардійського РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належать на праві власності 33/100 частки домоволодіння [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 22.01.1996 року, виданого на підставі рішення виконкому Красногвардійської Ради народних депутатів за № 555/12 від 25.10.1991 року (а.с.8), які (33/100 частки) складається з квартири № 2. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за позивачкою в Комунальному підприємстві "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу № 588-82 (а.с.8 на обороті). В належній позивачці квартирі № 2 в домоволодінні [ADDRESS] з 14.07.1998 року та 12.07.2005 року відповідно зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 24.11.2014 року за вих. № 5863/2 (а.с.30-31) та адресною карткою на вищевказане домоволодіння (а.с.15). Проте, [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актами від 14.11.2014 року та від 22.12.2014 року, складеними в складі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які затверджені Головою квартального комітету № 65 Красногвардійського району м. Дніпропетровська, згідно з якими відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації з 2007 року. Крім того, вищевказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами за місцем реєстрації позивачки та відповідачів, а також [PERSON], яка є дочкою позивачки, і які вказали, що відповідачі в спірній квартирі не проживають більше десяти років, їхні особисті речі в квартирі відсутні. Вказали, що відповідачі поїхали з України за кордон та в останнє приїздили в 2007 році, після цього більше не приїздили. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловими приміщеннями 33/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], та усунути перешкоди у користуванні і розпорядження своєю власністю [PERSON] шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] в Красногвардійському районному відділі у м. Дніпропетровську Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області за адресою: [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved