Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований 22.08.1992 року міським відділом ЗАГС м.Донецька, актовий запис №654. Від зазначеного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з травня 2016 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим виникали постійні сварки, що призвело до втрати взаємної поваги та любові. Питання майнового характеру на даний момент відсутнє. Після розірвання шлюбу позивач просить суд залишити їй прізвище - «[PERSON]». Позивач та уповноважений представник позивача у судове засідання не з'явились, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання також не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав.Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області від 05.07.2017 року, [PERSON] зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, з огляду на що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації - газету "Часопис Донеччина" від 06.10.2017 року (стор.3). Враховуючи наведене, відповідно до ухвали від 13.10.2017 року, судом прийнято рішення розглядати справу заочно, на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених вимог, з огляду на викладене нижче. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України), позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 22.08.1992 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований міським відділом ЗАГС м.Донецька, актовий запис №654. (а.с.9) Враховуючи відсутність з боку обох сторін заперечень проти задоволення позову, небажання подружжя зберегти шлюб, неповнолітніх дітей, майнового спору, а також, спору про поділ сумісного майна, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Наведене свідчить про право позивача після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved