Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв позивач, її син [PERSON]. До спадкового майна померлої належить право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 3,6356 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку на бланку серія [NUMBER] виданим на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Бесідської сільської ради від 26.03.2001 року, який був зареєстрований 12 травня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №29. Другий примірник державного акту зберігається в архіві відділу Держгеокадастру в Ставищенському районі Київської області. Державний акт на земельну ділянку був знищений під час пожежі, факт якої підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2013 року. Державний нотаріус Ставищенської районної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. винесла постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку та відсутність реєстрації права в державному реєстрі речових прав. У відповідності до звіту про експертну оцінку вартість земельної ділянки становить 88430 гривень. Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, проте не зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку він позбавлений можливості через знищення правовстановлюючого документа. В зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення) виникла невідповідність площі вказаної в Державному реєстрі земель, її дійсній площі, а тому дійсна площа земельної ділянки становить 3,6356 га. Оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації, та є чинним, межі земельної ділянки встановлені в натурі, їй присвоєно кадастровий номер, відомості про земельну ділянку внесені до Державного реєстру земель, земельна ділянка згідно статті 79 -1 ЗК України є сформованою і може бути об'єктом цивільних прав та належить до спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] Позивач просять суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 3,6356 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача Ставищанської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, направила до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без участі їх представника. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Відділ у Ставищанському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], спадщину за заповітом, посвідченим секретарем Бесідської сільської ради 17 січня 2000 року та зареєстрований в реєстрі за №2, після смерті якої, шляхом подання заяви до Ставищенської районної державної нотаріальної контори, прийняв позивач (а.с. 19-27). До спадкового майна померлої належить право власності на земельну кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 3,6356 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку на бланку серія [NUMBER] виданим на підставі рішення 22 сесії 23 скликання Бесідської сільської ради від 26.03.2001 року, який був зареєстрований 12 травня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №29 (а.с. 13, 14). Державний акт на земельну ділянку був знищений під час пожежі, факт якої підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2013 року. Другий примірник державного акту зберігається в архіві відділу у Ставищанському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області. Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку НВ - 3204501732015 від 02.06.2015 року, проте не зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення) виникла невідповідність площі вказаної в Державному реєстрі земель, її дійсній площі, дійсна площа земельної даної ділянки становить 3,6356 га, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області від 02.06.2015 року №34 (а. с. 14). 10 лютого 2017 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку (а.с. 28). Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як встановлено ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції на час видачі документа) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Статтями 181, 182 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до статей 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно. Державна реєстрація прав базується на кадастровому номері, присвоєному у встановленому законом порядку. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку був знищений під час пожежі, яка сталася [INFO], другий примірник державного акта зберігається в архіві відділу Держгеокадастру в Ставищенському районі Київської області, межі земельної ділянки встановлені в натурі, даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, відомості про земельну ділянку внесені до Державного реєстру земель, земельна ділянка є сформованою і може бути об'єктом цивільних прав та належить до спадкового майна померлої [INFO] матері [PERSON], позивач набув право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті останнього на дану земельну ділянку, і оскільки відповідачем Ставищенською районною державною адміністрацією позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки, Ставищенська районна державна адміністрація до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved