Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб між нею та відповідачем розірваний 25 серпня 2010 року. В даному шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Тиврівського районного суду від 24 березня 2010 року справа № 2-116/2010 р) на її користь з [PERSON] присуджені аліменти в сумі 250 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Наразі її матеріальне становище погіршилося. Її старші діти син [PERSON] навчається в Вінницькому технічному коледжі, дочка [PERSON] - в Барському педагогічному коледжі. Вона оплачує їх проживання та харчування, несе витрати на оплату проїзду до місць навчання дітей. Сім`я проживає за рахунок її нерегулярних заробітків та доходів від підсобного господарства. Доходів з інших джерел у неї немає. Син [PERSON] росте, його потреби також збільшуються. Крім того змінилося законодавство щодо мінімального розміру аліментів. Згідно ст. 180 СК України на даний час мінімальний гарантований розмір аліментів становить 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Їх синові виповнилося 10 років. Аліменти в сумі 250 грн. є недостатніми для створення для сина задовільних умов проживання та фізичного розвитку. Місце роботи відповідача їй невідоме, чи має він стабільний доход їй також невідомо. Стан здоров`я у відповідача задовільний, він працездатний, інших утриманців у нього немає. Просить змінити порядок стягнення аліментів з [PERSON] на її користь присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 24 березня 2010 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 250 грн. на 1\\4 частку з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів, який становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в заяві Відповідач [PERSON] 04.03.2019 р., 09.04.2019 р., 21.05.2019 р., 04.12.2019 р. в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується розписками про вручення рекомендованих повідомлень. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.о. Суд, вислухавши позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Тиврівського районного суду від 24.03.2010 р. ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] по 250 грн. щомісячно, починаючи з 11.01.2010 року до його повноліття (а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї № 840 від 18.12.2018 р. (а.с. 8) та актом обстеження мітеріально-побутових умов проживання від 19.12.2018 р. (а.с. 7). Із збільшенням віку дитини, необхідністю забезпечення її навчання в школі, відповідно зросли витрати на її утримання. Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування. Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років складає 2218 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму. Відповідач молодого віку, працездатний, інших утриманців немає, а тому взмозі надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини.

Outcome: approved