Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, визначення місця проживання неповнолітніх дітей звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача подали до суду заяву про зміну предмету позову і остаточно просить суд визначити місце проживання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з їх матір'ю [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн. (п'ять тисяч гривень нуль копійок) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову про стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивують тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2005 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 09 вересня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позовні вимоги задоволено, шлюб між ними розірвано, однак питання про визначення місця проживання дітей не вирішувалось. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою та виховує дитину, яка народилася в результаті їхніх стосунків. Тому, за таких обставин вважають, що неповнолітні діти сторін повинні проживати з матір'ю. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітніх дітей хоча являється фізичною особою - підприємцем, отримує дохід від надання послуг по перевезенню вантажів. Наскільки їм відомо, відповідач будь-яких аліментів не сплачує, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Тому, враховуючи вищевикладене, просять суд з цих підстав позов задоволити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги визнали частково. Заявлені позовні вимоги позивача в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з позивачем позов визнали повністю та не заперечили проти їх задоволення. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів, то заявлені позовні вимоги визнали частково та пояснили, що з 2012 року відповідач проживає з [PERSON] та має з нею спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка має вроджені хвороби голови, а саме: гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС. Крім того, сам відповідач хворіє на гіпертонічний криз 2 ступеня та потребує медичного лікування та профілактики. При цьому на його забезпеченні перебувають дід та баба похилого віку, а також батьки та брат батька - [PERSON] Що стосується заробітку відповідача, то дійсно, від здійснення господарської діяльності фізичної особи - підприємця відповідач отримує нерегулярний та мінливий дохід, про що свідчать податкові декларації платника єдиного податку, який при цьому є єдиним його доходом та заробітком, а тому позивачем було обґрунтовано визначено, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей необхідно встановити у твердій грошовій сумі. Однак, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача є завищеним, не обґрунтованим, і враховуючи матеріальне становище відповідача, його стан здоров'я, наявність на утриманні дитини та батьків, просять суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. (п'ятсот гривень нуль копійок) на кожну дитину. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2014 року, від якого мають двох неповнлітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04 червня 2005 року, актовий запис №583 - розірваний, рішенням Рівненського міського суду від 09 вересня 2014 року. Дані обставина стверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2005 року листопада місяця 15 числа зроблено відповідний актовий запис а №2388. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 08 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася 01 липня 2010 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2010 року липня місяця 08 числа зроблено відповідний актовий запис за №1698. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. З дослідженого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду від 09 вересня 2014 року по цивільній справі №569/13516/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позовні вимоги позивача задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04 червня 2005 року, актовий запис №583 - розірвати. Рішення суду набрало законної сили та ніким не оскаржувалось. При винесенні даного рішення судом питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін не вирішувалось. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що відповідач не заперечив проти того, що після розірвання шлюбу їх неповнолітні діти будуть проживати з матір'ю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" прожитковий мінімум для дитини: віком до 6 років становить 1032 гривні; віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітніх дітей позивачу не надає, не допомагає позивачу створювати належні умови для розвитку природних здібностей дітей, а також те, що відповідач є працездатним, являється фізичною особою - підприємцем та отримує дохід, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими. Однак, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача є завищеним, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, тому до стягнення з відповідача на користь позивача, виходячи з рівності часток з суми прожиткового мінімуму на дітей, підлягяють стягнення аліменти в розмірі 516,00 грн. на утримання доньки [PERSON] та 643,00 грн. на утримання сина [PERSON] 643 грн., оскільки в судовому засіданні позивач належними та допустимими доказами не довела, що позивач в змозі сплачувати аліменти на дітей по 5000 гривень на кожну дитину. На підставі викладеного,

Outcome: approved