Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів в подальшому від позивача надійшла заява про збільшення позовниз вимог в якій позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з моменту набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, також просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку(пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 48435,50 грн. Свої вимог позивач обгрунтовує тим, що рішенням суду від 30.05.2008 року присуджено стягнення в її користь з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 300 гривень заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки з прийняттям Закону України № 2037-8 від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів встановлено на рівні не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, тому просить збільшити розмір аліментів. В рахунок стягнення неустойки(пені) позивач обгрунтовує вимогу тим, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах по ВП №816675 станом на 01.10.2019р., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 48435,50 гривень. Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав. В судове\~засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з"явився, причин неявки суду не повідомив. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно з рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 30.05.2008 з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 гривень заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов"язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів, визначений рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.05.2008 є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, харчування, навчання, духовний розвиток, які несе лише позивач. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, на утриманні непрацездатних дружини, батьків, дочки чи сина у нього також не має. Відтак, за встановлених обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з моменту набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме інтересам дитини та буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Що стосується вимог позивача, щодо стягнення з відповідача на її користь неустойку(пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, суд виходить з наступного. Згідно з рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 30.05.2008 з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 гривень заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по Виконовчому провадженні №816675 станом на 01.10.2019р., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 48435,50 гривень. В судовому засіданні на підставі досліджених письмових доказів встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексуУкраїни у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд враховує вимоги чинного законодавства України та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц про те, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 18.03.2008 року по 30.09.2019 року та надала відповідний розрахунок, з якого вбачається, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період становить 2049284,85 грн, проте враховуючи ч.1 ст.196 Сімейного кодексуУкраїни, що стягнення пені не може превищувати більше 100 відсотків заборгованості, тому до стягнення підлягає сума у розмірі 48435,50 грн. Суд приймає до уваги поданий позивачем розрахунок пені, що розрахований за період з березня 2008 року по вересень 2019 року, оскільки такий відповідає вимогам проведення розрахунку, викладеним у вказаній вище постанові Верховного Суду. Відповідно до вимог ст. ст.13, 81ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач допустив прострочення сплати аліментів, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в межах заявлених позовних вимог у сумі 48435,50 грн. за період з 18.03.2008 року по 30.09.2019 року.

Outcome: approved