Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цією заявою посилаючись на те, що вона народилась 01.08.1954 року в с. Чернихів Самбірського району Львівської області, де і проживала до 1983 року. 07.09.1974 року у виконавчому комітеті Луківської сільської ради заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON], у звязку з чим своє дошлюбне прізвище [PERSON] змінила на Юзич. 16.11.1978 року даний шлюб було розірвано. 23.07.1983 року у відділі РАЦС м. Самбора Самбірського МРУЮ Львівської області вона зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. 30.10.1985 року шлюб розірвано. 14.09.1994 року у відділі РАГС Самбірського МУЮ Львівської області заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. [PERSON] був громадянином [PERSON]. З ним на території України заявниця проживала до вересня 1995 року. В подальшому знялась із реєстрації в [ADDRESS] та переїхала тимчасово проживати до чоловіка у м.Москву. Кожних 3 місяці приїжджала в Україну. У 2015 році чоловік заявниці помер. На даний час проживає на Україні в м. Самборі, тут у неї є квартира, родичі, друзі. Однак, офіційно зареєструвати своє місце проживання у м.Самборі вона не може, оскільки в неї немає паспорта громадянина України. Свій паспорт вона втратила при останньому переїзді з [PERSON]. Звернувшись до Самбірського міського відділу головного управління державної міграційної служби України у Львівській області з проханням видати паспорт громадянина України, представником державної міграційної служби було відмовлено та розяснено про необхідність звернення в суд із заявою про встановлення факту проживання на території України. Із врахуванням наведеного та представлених суду документів, просить встановити факт її постійного проживання на території України із 1954 року і по даний час, в тому числі станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення даного факту їй необхідне для отримання паспорту громадянина України. Під час судового засідання заявниця [PERSON] змінила вимоги наведені у поданій заяві і просила визнати факт її проживання на території України з 1954 року по вересень 1995 року. Додатково пояснила, що вона вважає себе громадянкою України. Проживає вона у м. Самборі. У неї тут є родичі, тут поховані її син, батьки. Щодо суті справи, то вона втратила паспорт громадянки [PERSON]. Після одруження із громадянином [PERSON], чоловік [PERSON] прописав її в Москві. Однак вона не зверталась у посольство з приводу зміни громадянства. Після смерті чоловіка вона приїхала в Україну. Не може пояснити, де її паспорт, оскільки пережила великий стрес у звязку із втратою чоловіка. Не має наміру переїжджати до [PERSON], вважає себе українкою, тут є її постійне місце проживання та родичі. Представник заінтересованої особи Самбірського міського відділу головного управління державної міграційної служби України у Львівській області [PERSON] не заперечувала проти задоволення поданої заяви. Додатково пояснила, що [PERSON] звернулась у службу з проханням видачі українського паспорта. Із документів представила лише будинкову книгу, де зазначено про її виписку у 1995 році з території України. Однак слід зазначити, що після виписки людини лише 6 років зберігається карточка, яка проставляється на неї про її вибуття. Факт реєстрації заявниці зафіксований лише у будинковій книжці, однак це документ який належить людині і для їхньої установи він не має значення. У них є форми на неї, де зафіксовані зміна її прізвища після одружень. Якщо підтверджувати громадянство треба спочатку встановлювати особу. Для їхньої служби відіграє роль той факт, що людина, станом на 1991 рік проживала на території України. В такій ситуації вони не реагують на наявність паспорт громадянина [PERSON]. В подальшому коли вони видають документи і бачать, що людина має російський паспорт, цій людині видається посвідчення громадянина України і на протязі двох років дана особа повинна принести довідку про вихід із громадянства Росі і лише, тоді їй видається паспорт громадянина України. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, зясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серія 1-СГ № 252559 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Самбірського РУЮ Львівській області від 05.07.2002 року, [PERSON] народилась 01 серпня 1954 року у с. Чернихів Самбірського району Львівської області. Її батьки [PERSON] та [PERSON]. ( а.с. 4). Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.07.2015 року № 00015620931 відомо, що прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу із [PERSON] було [PERSON] ( а.с. 5). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.07.2015 року № 00015590561 відомо про прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу із [PERSON], яке являлось [PERSON] ( а.с. 6). Із копії свідоцтва про одруження серія 1-СГ № 145322 від 02.07.2002 року відомо про факт реєстрації шлюбу [PERSON] із [PERSON], який мав місце 14.09.1994 року. ( а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру від 08.06.1995 року відомо, що вказане свідоцтво засвідчує про належність квартири за адресою м. Самбір, вул. І.Франка, 102/11 на праві спільної власності [PERSON] та членам сімї. ( а.с. 12). Із копії договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 06.09.1995 року, відомо, що даний договір укладеного між власником будинку в особі начальника ЖЕК № 1 м. Самбора та [PERSON] ( а.с. 13). Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих [INFO] кв. № 11 по вул. І.Франка м. Самбір відомо, що [PERSON], [INFO], була знята з реєстрації по вказаній адресі 19.09.1995 року. (а.с. 8). Копія довідки № 724 від 15.12.2015 року видана ЖЕК № 1 м. Самбора підтверджує факт реєстрації [PERSON], [INFO] в м. Самборі по вул. І.Франка, 102/11 у період із 20.11.1987 року по 19.09.1995 року. ( а.с. 9). Із відомостей наявних у копії трудової книжки виданій [PERSON], [INFO], відомо про дані щодо її працевлаштування у період із 06.02.1989 року по 28.04.1993 року здійснені згідно КЗпП України. ( а.с. 10-11). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що заявниця являється його сусідкою. Вона проживала і проживає в [INFO]. Кожних 3 місяці приїжджала сюди. Їздила в Москву на заробітки до чоловіка. Спочатку вони з чоловіком проживали тут, однак роботи не було і тому їздили в [PERSON], побули 3 місяці і повертались, на свята приїжджали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця є її сусідкою. Вона проживає в 2 підїзді по вул. І.Франка у м. Самборі в квартирі № 11. [PERSON] їздила на заробітки до Москви, а так то тут проживала. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України є громадянами України. Згідно п.2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. У відповідності до п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає до відповідного управління Міністерства внутрішніх справ документи згідно з переліком, зазначеним у п. 8 цього Порядку, зокрема рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. Аналізуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява підставна та її належить задовольнити, встановивши факт постійного проживання заявниці [PERSON] на території України у період із 1954 року і по вересень 1995 року, оскільки подані нею документи, пояснення свідків та представника заінтересованої особи підтверджують зазначене. Встановлення даного факту заявниці необхідне для оформлення паспорта громадянина України.

Outcome: approved