Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що 17.06.2004 року між нею та [PERSON] було укладено в усній формі договір купівлі-продажу житлового будинку, разом із земельною ділянкою площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,3821 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в [ADDRESS] . З часу придбання житлового будинку та земельних ділянок, вона користувалась та здійснювала догляд за будинком, сплачувала комунальні послуги та податки на земельні ділянки. В 2006 році позивач, маючи намір зареєструвати своє право власності на придбаний в [PERSON] будинок та земельні ділянки, дізналась, що договір купівлі-продажу укладений між нею та [PERSON] не має юридичної сили, а тому вона звернулась до родичів [PERSON] щоб укласти договір купівлі-продажу в належній формі, однак, дізналась, що остання померла. Таким чином, позивач позбавлена можливості реалізувати свої права на володіння, користування та розпорядження придбаним будинком та земельними ділянками. На підставі викладеного, позивач просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок разом із земельною ділянкою площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,3821 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в судове засідання також не з"явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутності, заявлений позов свого довірителя підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача - Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в судове засідання не з`явився. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнали та не заперечували проти його задоволення . В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову в підготовчому судовому засіданні, згідно ч.3 ст.200 ЦПК України. Оскільки, сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє повністю, із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] придбала у [PERSON] житловий будинок разом із земельною ділянкою площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,3821 га. для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений в усній формі. Вказані обставини стверджуються письмовими свідченнями свідка [PERSON] (а.с.22). [PERSON] , за життя володіла на праві власності вказаним житловим будинком та земельними ділянками, що стверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Вільської сільської ради Черняхівського району 29.10.2002 року, Державним актом на право приватної власності на землю, технічним паспортом на будинок (а.с.15,16, 19-21). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується повідомленням державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 20.08.2019 року за № 525/01-16 (а.с.48). Після її смерті заведена спадкова справа за №4/2012, згідно якої спадкоємицею померлої є її донька [PERSON] , 1949 року народження. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п.8 прикінцевих та перехідних положень Кодексу правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом, а саме з 01.01.2001 року. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, те, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Факт добросовісного, відкритого та безперервного володіння житловим будинком та земельними ділянками, розташованими в [ADDRESS] з червня 2004 року позивачем [PERSON] стверджується довідками Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області за №591 від 20.06.2019 року, довідкою Черняхівського РЕМ за №463 від 07.05.2019 року про укладення договору про користування електричною енергією від 18.06.2004 року (а.с.24,25). З огляду на викладене, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа спірним майном, та понад 10 років відкрито, безперервно користується житловим будинком та земельними ділянками, що за адресою: [ADDRESS] , не спростовуються належними та допустимими доказами та підтвердженні матеріалами справи, тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved