Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради (як орган опіки та піклування) 21.09.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; та стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21.09.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що на обліку служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах через ухилення батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. До служби у справах дітей з заявою звернулася бабуся малолітнього [PERSON] та повідомила, що батьки дитини не займаються вихованням свого сина, зловживають алкогольними напоями, бабуся самостійно виховує онука. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.09.2011 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Питання неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачами розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Дніпровської районної у м. херсоні ради 09.09.2020 р., на якому прийнято рекомендаційне рішення щодо звернення органу опіки та піклування до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.01.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду; вирішено питання про виклик свідка. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним у позові обставинам. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні, свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачка [PERSON] її донька, а відповідач [PERSON] співмешканець доньки. Півтора роки тому, [PERSON] покинула на неї сина [PERSON] та поїхала у невідомому напрямку. До цього, вона покинула старшу доньку. 31.12.2020 року бачила доньку в останнє, прийшла п`яна, брудна, схватила дитину казала що вона його мати, а до цього також 31.12.2019 р. вона викликала поліцію, оскільки донька прийшла в неадекватному стані. [PERSON] взагалі жодного разу не цікавився сином, грошей не переказував. Дитину покинули 06.10.2019 р. Відповідачі зловживають алкогольними напоями. Суд, заслухав пояснення представника позивача, заслухав свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.09.2018 року (арк. справи 8). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00025845135 від 04.03.2020 р., відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесено за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства №50/14.22-05/01-10 від 18.09.2018 р. (арк. справи 9-10). 15.10.2019 року [PERSON] звернулася до начальника Служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради із заявою у якій повідомила, що її донька [PERSON] разом з біологічним батько м вживають алкогольні напої. Онук [PERSON] , [INFO] проживає в її родині, батьки не цікавляться станом здоров`я дитини (арк. справи 14). 17 жовтня 2019 року головними спеціалістами Служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради Лебідь А.м., Фаніною І.В. проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за вказаною адресою проживає бабуся [PERSON] . Житло орендоване та розміщене на 5 поверсі 5 поверхового будинку та складається з однієї кімнати, коридору, кухні, санітарної кімнати. Опалення, водопостачання, газопостачання, електропостачання в наявності. В помешканні чисто та затишно, в наявності всі необхідні меблі та побутова техніка. Родина забезпечена продуктами харчування. В наявності одяг та взуття у дитини відповідно до віку та сезону. Для дитини створено належні умови для виховання та розвитку, в наявності іграшки, дитячий одяг, письмовий стіл, окреме спальне місце. Батьки не виконують батьківські обов`язки по відношенню до дитини (арк. справи 13). 28.02.2020 р. за вих. №01-19/554 Херсонський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Херсонської міської ради на ім`я начальника Служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради інформував, що 26.02.2020 р. фахівцем із соціальної роботи здійснено черговий виїзд до родини [PERSON] з метою проведлення оцінки потреб сім`ї та дітей в ній, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . на момент відвідування родини вдома перебували бабуся [PERSON] з онуком [PERSON] , [INFO] та онукою [PERSON] , [INFO] . Родина мешкає в орендованій однокімнатній квартирі. Санітарно-гігієнічні умови проживання в приміщенні задовільні, є все необхідне для повноцінного проживання. На кухні запаси продуктів харчування в достатній кількості, всі комунальні послуги в наявності, заборгованості за ними відсутні. Малолітні діти, [PERSON] та [PERSON] повністю забезпечені сезонним одягом, продуктами харчування та всім необхідним для повноцінного життя та розвитку. Бабуся, як і раніше, продовжує опікуватися онуками, виховує та забезпечує їх всім необхідним. У грудні 2019 року до Центру з`явилася мати малолітнього [PERSON] та [PERSON] з чоловіком. Жінка пояснила, що до 2019 року вона з теперішнім чоловіком проживали у місті Кременчук. Після народження другої дитини, [PERSON] , навесні 2019 року переїхали до міста Херсону, де проживали в гуртожитку [ADDRESS] . Через відсутність постійної роботи та скрутне матеріальне становище [PERSON] залишила свого малолітнього сина на виховання бабусі для того, щоб мати змогу працевлаштуватись та поліпшити матеріальний стан сім`ї. Однак, як пояснила [PERSON] вона з чоловіком планують забрати [PERSON] та повернутися на попереднє місце проживання, тобто до м.Кременчука. З подружжям було проведено соціально-профілактичну роботу, в ході якої її попереджено про відповідальність за неналежне виховання, проведено бесіду стосовно відповідального ставлення до батьківства, ознайомлено із наслідками невиконання обов`язків щодо виховання. Проінформовано про діяльність Центру та можливість отримати соціальні послуги відповідно до потреб у разі необхідності. Наразі малолітній [PERSON] перебуває на утриманні та вихованні бабусі [PERSON] , яка повідомила, що планує і в подальшому здійснювати піклування над малолітнім [PERSON] , забезпечувати його всім необхідним відповідно до вікових потреб дитини, незважаючи на відсутність біологічної матері. Встановити зв`язок з матір`ю та батьком дитини фахівкць соціальної роботи не має можливості. Родина [PERSON] перебуває на обліку Центру як така, що опинилась в складних життєвих обставинах та охоплена соціальними послугами відповідно до потреб (арк. справи 15). Схожий за змісто лист надісланий 01.06.2020 р. (арк.справи 17). 25.02.2020 року за вих. №2254/36.1/01-20 Дніпровське відділення поліції ХВП ГУНП в Херсонській області інформувало начальника Служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради про те, що до чергової частини надійшла заява [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] в якій просить органи поліції прийняти міри до своєї доньки [PERSON] , яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме покинула дитину, її життям не цікавиться. На теперішній час дитина мешкає разом з бабусею, [PERSON] . В ході проведення перевірки, під час бесіди з [PERSON] , остання пояснила, що її донька [PERSON] , [INFO] покинула свою дитину та поїхала у невідомому напрямку. Також повідомила, донька [PERSON] веде антигромадський спосіб життя та постійно вживає алкогольні напої. [PERSON] також є опікуном першої дитини своєї доньки у зв`язку з тим, що останню згідно рішення суду було позбавлено батьківських прав. На теперішній час двоє дітей мешкають разом з бабусею, [PERSON] . Вжитими заходами був здійснений вихід за адресою: [ADDRESS] де раніше проживала [PERSON] разом зі своїм співмешканцем, але за вищевказаною адресою двері квартири ніхто не відчинив. У зв`язку з чим встановити місцезнаходження, опитати та притягти до адміністративної відповідальності в порядку ст. 184 КУпАП за фактичне невиконання батьківських обов`язків [PERSON] не видалось можливим (арк. справи 16). 23.03.2020 року за вих. №3361/36.1/02/20 Дніпровське відділення поліції ХВП ГУНП в Херсонській області інформувало начальника Служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради про те, що в ході проведеної перевірки встановити місцезнаходження [PERSON] та [PERSON] не надалось можливим (арк. справи 18). З висновку Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради №2-49/1512 від 17.09.2020 року вбачається, що Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Херсоні ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (арк. справи 5-7). У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі вихованням своєї дитини не займаються, належним чином матеріально його не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надають, не цікавляться його долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтують своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачі маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні малолітньої дитини, ухиляються від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Такі дії відповідачів негативно впливають на розвиток дитини, внаслідок чого суд дійшов переконання, що в подальшому у дитини може складатись враження щодо відсутності підстав піклуватися та виховувати свою дитину тощо. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні їх дитини, оскільки байдужість відповідачів до дітей свідчить про винну поведінку відповідачів та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачами суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно вимог ст.ст.141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідност. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи вищевикладене. заводоволенню підлягають вимоги про стягнення аліментів. Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 29 березня 2021 року, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 124 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved