Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання сина. В позові зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який заараз навчається в професійно-технічному училищі № 32 м.Харкова, змоги працювати не має і тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, добровільно не надає коштів на утримання сина, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення 23-х років. Позивач в судове засідання не прибула. До суду надійшла заява, в якій вона свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання направив заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який навчається в професійно-технічному училищі № 32 м.Харкова. Термін навчання з 01.09.2013 року по 15.02.2015 року. У зв'язку з чим [PERSON] не має змоги працювати і потребує матеріальної допомоги свого батька. [PERSON] працює майстром-бурильником у Хрестищанському ВБР і отримує заробітну плату, але в добровільному порядку не надає коштів на утримання сина. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального становища дитини, платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших обставин. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено судом, відповідач є працездатним і має постійну роботу, відомостей про наявність у нього утриманців суду не надано, його син [PERSON] є повнолітнім, але продовжує навчання. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач має можливість надавати своєму сину матеріальну допомогу у зв'язку із продовженням навчання , а тому позов підлягає задоволенню . У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Тому витрати понесені позивачкою при зверненні до суду слід стягнути з відповідача. На підставі ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved