Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідачу з 01.02.2016 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ від 2016 року. Позивач зазначає, що відповідач працевлаштувався та відповідно до відомостей трудової книжки займав посаду, яка не дає права на призначення пенсії за вислугу років, у зв`язку з цим відповідач з 03.04.2018 року по 31.05.2018 року безпідставно отримав пенсійні виплати у розмірі: 8 451, 68 грн., добровільно відшкодував лише 400 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача надміру виплачені пенсійні витрати в розмірі: 8 051, 68 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2020 року позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 177 ЦПК України. Заявою від 27.10.2021 року (вх. № 26800) позивач усунув недоліки визначені ухвалою суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. В судове засідання позивач не звився, але 20.10.2021 року (вх. № 7964) на адресу суду надійшла заява представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області за підписом Кіс А.В., згідно якої представник просить слухання справи провести у відсутності представника позивача, зазначив про підтримку позовних вимог в повному обсязі, заперечень з приводу заочного розгляду справи не висловив (а.с.45-47). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом здійснювався виклик відповідача, однак жодного разу відповідач не з`явився, не надав відзиву або заперечень з приводу позовних вимог, або доказів на підтвердження сплати надміру нарахованих та виплачених пенсійних сум, та не повідомив про причини не явки (а.с.32, 35, 50), що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Ухвалою суду від 20.10.2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 486 від 09.02.2016 року заявник - [PERSON] , [INFO] , 01.02.2016 року надав заяву про призначення пенсії. Згідно протоколу № 486 розрахунок пенсії було здійснено за формулою: коефіцієнт стажу: 0.36000-432 місяці; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1.35 -0.48600; розмір пенсії за вислугою років: 4588.80000; доплата за понаднормаваний стаж: 10..74000-за 1 рік; загальний розмір пенсії за віком 4599.54000. пенсію згідно Закону за віком призначено у розмірі: з 01.02.2016 року 4 749 грн. 54 коп., з 14.04.2029 року 4 749 грн. 54 коп., з 01.01.2033 року 4 599 грн. 54 коп. (а.с.8-9). Відповідно до п. ж) ст. 55 «Про пенсійне забезпечення» - артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, але не раніше досягнення 55 років. Абзац перший пункту "ж" статті 55 із змінами, внесеними згідно із Законом N 911-VIII від 24.12.2015. Право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію. Так, відповідно до п.3 ч. 2 ст.16 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - застрахована особа зобов`язана: 1) пред`являти свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на вимогу страхувальника, посадових осіб виконавчих органів Пенсійного фонду; 2) надавати на вимогу страхувальника, територіального органу Пенсійного фонду документи, що засвідчують відомості, які мають бути занесені або містяться в її персональній обліковій картці в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування; 3) повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Представник позивача зазначає, що відповідачу під час підписання ним заяви про призначення пенсії були роз`яснені положення про повідомлення органи Пенсійного фонду щодо обставин, які спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її нарахування. Так, відповідно до Пам`ятки Пенсіонеру, яка мітиться в матеріалах пенсійної справи, та, яка підписана [PERSON] , 01.02.2016 року, останній зобов`язався повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про влаштування на роботу, звільнення з роботи, реєстрацію або зняття з обліку як фізичної особи-підприємця. Документами, які підтверджують, що особа не працює є трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, відсутність державної реєстрації фізичної особи-підприємця. У разі працевлаштування на роботу за посадою, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата пенсії припиняється на весь період роботи на цій посаді у тому числі у випадках, коли робота на цих посадах має місце після досягнення пенсійного віку. Виплата пенсії припиняється за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду у разі: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; смерті пенсіонера; неотримання призначеної пенсії протягом шести місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Позивач зазначає, що на виконання вимог Пам`ятки, відповідач, як пенсіонер за віком звернувся до Головного управління з заявою від 08.06.2018 року про призначення /перерахунок пенсії, згідно якої повідомив про працевлаштування, та на підтвердження чого надав копію трудової книжки (а.с.12). Так, згідно копії трудової книжки відповідач [PERSON] , з 03.04.2018 року займав посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «ж» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Наказ від 28.03.2018 року № 23-К (а.с.13-14). Таким чином, позивач зазначає, що про працевлаштування відповідача йому стало відомо у зв`язку із повідомленням УПФ особисто відповідачем. Позивач зазначає, що відповідно до заяви, Розпорядженням Головного управління від 09.06.2018 року № 849799 відповідачу припинено нарахування та виплати пенсії, а відтак переплата пенсійних виплат була здійснена в період з 03.04.2018 року по 31.05.2018 року (а.с.11). Згідно рішення Головного управління від 19.06.2018 року № 117 «Про утримання надміру виплачених сум пенсії» розмір надміру виплаченої пенсії становить: 8 451 грн. 68 коп. (а.с.15). Позивач зазначає, що відповідач в добровільному порядку здійснив виплату надміру сплачених пенсійних виплат у розмірі: 400 грн. 00 коп., а відтак залишок надміру сплачених коштів станом на 28.08.2020 року становить: 8 051 грн. 68 коп. Відповідно до Стаття 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» утримання надміру виплачених сум пенсій. Відрахування з пенсій, передбачено - суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4. Відповідно до стаття 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - передбачено стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку. Так, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначені загальні положення про зобов`язання в зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, переплата пенсії, що станом на 28.08.2020 рік становить 8 051 грн. 68 коп., повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами правління, наказами Фонду, а також Положеннями про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління. Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 7 Закону № 1058, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом цільового та ефективного використання коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яким керується Головне управління при здійсненні своїх обов`язків та повноважень. Статтею 73 Закону № 1058 визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду, при цьому забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим Законом. При розгляді справи необхідно врахувати обставини, що незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що породжує соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян. До того ж згідно зі ч. 3 ст. 113 Закону №1058 у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому статтею 28 цього Закону та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України. На підставі вставлених обставин, та з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Суд зауважує, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, не надав доказів щодо сплати надміру сплачених пенсійних виплат тощо. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved