Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , 11.07.2000року народження, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) [PERSON], але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини, яка навчається. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала частково, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 50 відстоків від прожиткового мінімуму для дитини, яка навчається. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини яка навчається, вказав, що не працює. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 11 липня 2000 року в смт.Черняхів, Житомирської області, її батьком є [PERSON] ( а.с. 6). Згідно довідки №209, видної 10.08.2018 року Житомирським державним технологічним університетом, [PERSON] дійсно є студенткою ІІ курсу навчання факультету економіки та менеджменту спеціальності 051 "Економіка", денної форми навчання, навчання за умовами контракту ( а.с.4). Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст.199 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зі змісту ст.199 СК України вбачається, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це - самостійний обов'язок, який має власні підстави виникнення і припинення. Обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням та за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, при вирішенні спору щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення, зокрема, встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з'ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, її мати [PERSON] несе витрати на її утримання, батько дитини [PERSON] не працює, однак погодився надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 50 відстоків прожиткового мінімуму для дитини, яка навчається . Виконуючи вимоги ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved