Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач проживає окремо від сімї та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Також просила стягнути аліменти на своє особисте утримання до досягнення дочкою [PERSON], трьох років у сумі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги частково зменшила, в частині стягнення аліментів на своє особисте утримання до досягнення дитиною 3-річного віку, та просить стягувати з відповідача 200 грн. щомісячно. В іншій частині позовні вимоги, що стосуються стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в сумі 1000 грн. щомісячно підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні змінені позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі. Не заперечував проти стягнення з нього на користь відповідачки аліментів в розмірі 200 грн. на її особисте утримання та в розмірі 1000 грн. на утримання двох неповнолітніх дітей, щомісячно. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч.2 та ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині суми платежу аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання. Позивачка, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved