Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.10.2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями в м.Виноградів, вул.Огарева, 31. Заповіту [PERSON] за життя не залишив. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу з метою оформити спадщину після смерті чоловіка, однак Постановою приватного нотаріуса [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Вважає, що після смерті чоловіка прийняла спадщину, так як на час його смерті постійно проживала з спадкодавцем в спадковому житловому будинку і проживає в ньому й на даний час разом зі своєю донькою [PERSON] Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в м.Виноградів, вул.Огарева, 31 Закарпатської області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог матері [PERSON] не заперечує. Дослідивши подані докази, всебічно і повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засідання належними доказами встановлено наступне. 03.10.2015 року помер [PERSON], чоловік позивачки. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями в м.Виноградів, вул.Огарева, 31. Заповіту покійний чоловік за життя не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину, так як на час його смерті постійно проживала з спадкодавцем в спадковому житловому будинку і проживає в ньому й на даний час разом зі своєю донькою [PERSON], яка є відповідачкою по справі, що підтверджується довідками Виноградівської міської ради. Нещодавно [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу з метою оформити спадщину після смерті чоловіка, однак Постановою приватного нотаріуса [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» №57 від 05.02.2016 року житловий будинок в м.Виноградів, вул.Огарева, 31 будівництвом завершений та згідно архівних даних рахується за [PERSON] на підставі договору про надання безстрокового користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право особистої власності №35 від 26.01.1988 р., інвентаризаційна вартість будинку становить 232237,00 грн. Рішенням Виноградівського районного суду від 20.05.2016 року у справі №299/1076/16-ц визнано факт, що видані на ім'я [PERSON] [PERSON] про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в м.Виноградів по вул.Огарева, 31, виданий на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів №35 від 10.02.1978 року та Дозвіл на ведення будівельних робіт на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів №35 від 10.02.1978 року, належить [PERSON], який помер 03 жовтня 2015 року. Оскільки у позивачки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок вона не може у встановленому законом порядку подати нотаріусу належний та зареєстрований за спадкодавцем правовстановлюючий документ на вище вказаний спадковий будинок для видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім позивачки, спадкоємцем по справі є донька померлого [PERSON], яка претензій до спадкового майна немає, про що подала письмову заяву до суду. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини та відповідні їм норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], вона вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини, однак умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту обраним способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved