Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася. [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розглянути справу у її відсутність. Також позивачка просить суд в разі розірвання шлюбу, відновити її дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с.19). Відповідач [PERSON] на судовий розгляд 14.12.2017 року не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання було направлено судовий виклик (а. с. 17, 22). Про причини своєї неявки відповідач [PERSON] суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач на судовий розгляд справи не зявився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі та встановивши інші фактичні обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Так, у відповідності до свідоцтва про шлюб, між громадянами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 07.03.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 16 (а.с.4). Приймаючи рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] суд керується нормами ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК України) про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до нормс т.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що до укладення шлюбу з [PERSON], позивачка іменувалася прізвищем [PERSON] (а.с.4). Згідно з нормами ст.113 СК України, особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право відновити своє дошлюбне прізвищем. Позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 180, ч.3 ст. 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно довідки №3-1023 від 27.06.2017 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання № 3-1030 від 03.07.2017 року син [PERSON] проживає разом з позивачкою в селі Гаї Ситенські Радивилівського району Рівненської області та перебуває на її утриманні (а.с.6, 7). [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини 05.07.2017 року. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів в межах позовних вимог суд керуються норми ч.1 ст.182 СК України. Крім того, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. У позовній заяві [PERSON] просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина в сумі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина у розмірі 800 гривеньдо досягнення ним повноліття. Згідно з нормами п.1 ч.1 чт.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів. Норми ч.3 ст.88 ЦПК України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з нормами ст.ст. 79, 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. В матеріалах справи в наявності письмові докази, які підтверджують сплату позивачкою судового збору за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved