Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Талалаївської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якому вказує, що 26 вересня 2007 року померла її баба [PERSON], яка за життя працювала у КСП «Україна» с. Корінецьке Талалаївського району та отримала право на земельну частку (пай), так як була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Україна». Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], але не має можливості в нотаріуса оформити спадщину в звязку з відсутністю сертифікату про право [PERSON] на земельну частку (пай). В звязку з цим позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В попередньому судовому засіданні [PERSON] сільську раду Талалаївського району, яка була вказана як 3-я особа в позові [PERSON], за клопотанням представника позивача [PERSON] залучено в якості співвідповідача за позовом [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, в яких просили позов задовольнити. Представник відповідача Талалаївської РДА в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд даної цивільної справи без участі представника, позов визнають. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове не зявився, сільський голова надав суду заяву в якій вказав, що позов [PERSON] визнають та просять розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник 3-ї особи в судове засідання не зявився, надали суду заяви в яких просили розглянути справу без їх участі. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно та всебічно дослідивши докази, що маються у матеріалах даної цивільної справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була членом колгоспу «Україна» с. Корінецьке Талалаївського району, який 02.02.1993 року перейменовано на КСП «Україна» (а.с.20), а в подальшому в ТОВ «Україна» та працювала там до 1993 року, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника (а.с.18-19). Згідно державного акту серії ІІ-ЧН № 000016 на право колективної власності на землю, виданого КСП «Україна» с. Корінецьке 02 листопада 1995 року, на підставі рішення третьої сесії двадцять другого скликання Талалаївської районної ради народних депутатів від 06 червня 1995 року, передано у колективну власність КСП «Україна» для сільськогосподарського використання 20251, 5 га землі в межах згідно з планом (а.с.12). Відповідно до списку громадян-членів КСП «Україна» с. Корінецьке, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000016 КСП «Україна» с. Корінецьке, [PERSON] була членом КСП «Україна» та мала право на земельну частку (пай) (а.с.14-15). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Талалаївському районі від 30.06.2016 року [PERSON] значиться в списках членів КСП «Україна», але сертифікат на земельну частку (пай) їй не видавався. В книзі «Проект організації земельних часток (паїв) колишнього сільськогосподарського підприємства «Україна», розташованого на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району за нею була зарезервована земельна ділянка (а.с.11). Виділення [PERSON] земельної частки (паю) також підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради від 20 липня 2016 року та експлікацією земельних паїв в розрізі агровиробничих груп грунтів ріллі на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району, де під № 13 значиться [PERSON] (а.с.16-17). 26 вересня 2007 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). 17 липня 2002 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON], яким все майно, що належить їй і на яке за законом матиме право вона заповіла внучці [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с.7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідност.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно повідомлення Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 22 серпня 2016 року спадкоємицею, яка подала заяву про прийняття спадщини після смерті 26 вересня 2007 року [PERSON] є [PERSON], мешканка с. Корінецьке, що також підтверджується копією спадкової справи заведеної за її заявою від 25 січня 2008 року (а.с.40-44). Проте 13 лютого 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.45 ) Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 23.06.2016 року № 171 [PERSON], [INFO] була зареєстрована за адресою [INFO] до дня смерті 26.09.2007 року, разом з нею була зареєстрована і зареєстрована на даний час [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Таким чином позивачка є єдиним спадкоємцем [PERSON]. Згідно ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Згідно повідомлення державного нотаруіса Прилуцької районної держнотконтори від 12 липня 2016 року [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 26 вересня 2007 року [PERSON], на земельну частку (пай), через відсутність сертифікату на право спадкодавця на земельну частку (пай) (а.с.9). Як розяснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член коллективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). За результатами розгляду заяви [PERSON] Талалаївська районна державна адміністрація 18 липня 2016 року повідомила їй, що порядку видачі сертифіката на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай) не передбачено, та рекомендовано звернутися до суду (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що за життя [PERSON], як член КСП «Україна», набула право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Україна» на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, і після її смерті відрилася спадщина на право на земельну частку (пай), яку позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від спадщини. Але в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай), [PERSON] не має можливості реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину, і тому її право підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для визнання за [PERSON],в порядку спадкування за заповітом після смерті 26 вересня 2007 року [PERSON], права на земельну частку (пай) № 13 із земель колишнього КСП «Україна» на території [PERSON] сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, що належала [PERSON], як члену КСП «Україна».

Outcome: approved