Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 13 червня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини вони припинили 01.11.2015 року, вона з дитиною проживають окремо від відповідача. На теперішній час вона подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Щомісячні витрати на утримання дитини є доволі чисельними та необхідність у поданні даного позову про стягнення аліментів на утримання дитини, пов'язує через неможливість досягнення порозуміння з відповідачем відносно встановлення порядку надання матеріального утримання доньки, тому просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, однак уточнила та зазначила, що аліменти на утримання дитини, просить стягувати з відповідача, починаючи з 01 лютого 2016 року. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.02.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.06.2009 року (а.с. 3 - свідоцтво про шлюб). Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження зазначений відповідач (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з 01 лютого 2016 року з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved