Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

В травні 2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки колгоспника [NUMBER], дата заповнення 19 листопада 1981 року, на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), 1960 р.н.; трудової книжки б/н, дата заповнення 29 липня 1977 року, на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), 1960 р.н.; архівної довідки №01-17/1158 про роботу, виданої 30.08.2018 року Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» на ім`я « [PERSON] , [PERSON] , 1960 г.р.» (російською мовою); архівної довідки №01-17/1159 про кількість відпрацьованих днів, виданої 30.08.2018 року Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» на ім`я « [PERSON]» (російською мовою). Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 06.06.2019 року. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в своїй заяві заявник справу просить розглядати без її участі, представник заявника надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в своїй заяві справу просить розглядати без його участі. Враховуючи клопотання осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 12.12.1997 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, особисті дані заявника зазначені, як « [PERSON] ( [PERSON] (російською мовою)», [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 липня 1960 року Танюшівською сільською радою Білолуцького району Луганської області, [INFO] народилась « [PERSON] » (російською мовою). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 19.04.2019 року Танюшівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, 12.08.1978 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Однак, з трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 19.11.1981 року вбачається, що її видано на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), 1960 року народження. Проте, трудова книжка б/н від 29.06.1977 року заповнена на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), 1960 року народження. Крім того, в архівній довідці від 30.08.2018 року №01-17/1158, виданою Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» зазначено «У книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу «Україна» с. Соснівка Новопсковського району Луганської області є відомості про роботу «[PERSON], [PERSON] , 1960 г.р.» «так у документі». В архівній довідці від 30.08.2018 року №01-17/1159, виданою Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» зазначено «В відомостях нарахування заробітної плати колгоспникам колгоспу Україна с. Соснівка Новопсковського району Луганської області є такі відомості про кількість відпрацьованих днів « [PERSON]» «так у документах». Заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", через помилку у написанні дівочого прізвища заявника у трудовій книжці колгоспника, відсутністю печаток на титульних листах трудових книжок, а також розбіжностями з даними заявника в архівних довідках з паспортними даними. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (Інструкція не застосовується на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993), першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка. Оскільки організації, які видали трудові книжки на теперішній час припинили свою діяльність, можливість проставити печатки на титульних листах трудових книжок у заявника відсутня. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані заявником документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 19.11.1981 року, видана на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), 1960 року народження, трудова книжка б/н від 29.06.1977 року заповнена на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), 1960 року народження, архівні довідки №01-17/1158 та №01-17/1159 від 30.08.2018 року, видані Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим. Таким чином заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона обґрунтована та підтверджена доказами по справі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved