Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Нововодолазької РДА Харківської області як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] «Про позбавлення батьківських прав», на обґрунтування якого позивач зазначив, що на обліку в службі у справах дітей районної державної адміністрації з 04 грудня 2018 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] разом із сином [PERSON] зареєстровані за адресом: [ADDRESS] . За місцем реєстрації родини відсутні належні умови для проживання. [PERSON] на даний час проживає разом із дідусем [PERSON] , місце перебування матері на сьогоднішній день невідоме. В ході перевірки, щодо виконання відповідачем батьківських обов`язків було встановлено, що мати малолітнього [PERSON] зловживає алкогольними напоями, мешкає за різними адресами своїх знайомих, часто залишає [PERSON] без будь-якого нагляду. Відповідач не дбає проте, щоб дитина була не голодна. Досить часто, хлопчик був голодним, немитим. Траплялися випадки, що дитина у пізні години шукав по вулицях села свою матір. Відповідач, порушуючи всі норми поведінки та етики, брала з собою хлопчика до місць де розпивають алкогольні напої. Дитина перебувала в оточені чоловіків та жінок, що знаходилися в нетверезому стані. За весь час перебування з хлопчиком, [PERSON] не забезпечує сина належними умовами проживання, збалансованим харчуванням. В будинку, в якому проживала родина, досить довгий час були незадовільні умови проживання (відключене газове постачання через несвоєчасну сплату за послуги, антисанітарні умови помешкання). Відповідач жодним чином не намагалася покращити своє відношення до дитини та змінити свій спосіб життя. У січні 2019 року [PERSON] було запрошено на засідання комісії з захисту дітей, жінці було рекомендовано пройти лікування від алкогольної залежності. Відповідач рекомендації комісії не виконала, курс лікування не пройшла, і на сьогоднішній день продовжує вживати алкогольні напої. Участі в виховані та утримані свого сина не приймає. [PERSON] кинула свого сина на призволяще, та разом з невідомим чоловіком виїхала із села. Контактних даних та дані про тимчасове місце проживання ні своїм близьким, ні до служби у справах дітей не подала. Працівниками служби у справах дітей районної державної адміністрації неодноразово проводилися бесіди з матір`ю щодо необхідності виконання батьківських обов`язків та відповідальності, у випадку за ухилення від виконання. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини - [PERSON] . Утриманням і вихованням сина мати не займається, здоров`ям і його життям не цікавиться, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини. Тому просили позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 1 - 2). Представник позивача Нововодолазької РДА Харківської області - Омельник О. Б., що діє на підставі довіреності, виданої 23.07.2019 року головою районної державної адміністрації Мерзлікіним Р. В., у судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № 6042/19-вх від 29.08.2019 року, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 67). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності не надала (а. с. 69 - 70). Відповідно до змісту частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчить відповідна заява, долучена до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ним особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як убачається зі Свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] ), виданого 13.12.2011 року Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 21.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 11, та у графі «Батьки» зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 7). З висновку органу опіки та піклування Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 01.03.2019 року № 02-30/602 вбачається, що районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , мотивуючи висновок тим, що на обліку в службі у справах дітей з 04 грудня 2018 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] , [INFO] , разом із сином [PERSON] зареєстровані за адресом: [ADDRESS] . За місцем реєстрації родини відсутні належні умови для проживання. [PERSON] на даний час проживає разом із дідусем [PERSON] , місце проживання матері невідоме. Мати дитини зловживає алкогольними напоями, мешкає за різними адресами своїх знайомих, часто залишає [PERSON] без нагляду. Дитина буває голодна, немита. Траплялися випадки, що хлопчик у пізні години шукав по вулицях матір. Часто дитина перебувала з матір`ю у місцях, де дорослі розпивали алкогольні напої, були в нетверезому стані. [PERSON] не забезпечує сина належними умовами проживання, збалансованим харчуванням, у будинку, в якому проживала родина, були незадовільні умови проживання (відключене газове постачання через несвоєчасну сплату, продукти харчування відсутні). Коштів на утримання немає, так як мати не ніде працює. У січні 2019 року [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту дітей. Членами комісії [PERSON] було рекомендовано пройти лікування від алкогольної залежності. [PERSON] не пройшла лікування і продовжує вживати алкогольні напої. У такому стані вона наносить психологічну травму дитині. Мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Утриманням і вихованням сина мати не займається, здоров`ям і його життям не цікавиться, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини(а. с. 3). Згідно листа КЗ «Комінтернівський ліцей Нововодолазької районної ради Харківської області» № 01-30/138 від 20.12.2018 року, службі у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації повідомлено, що 20.12.2018 року близько 13 години 00 хвилин (а. с. 7). Як убачається з акту обстеження матеріально - побутових умов проживання № 71 від 20.11.2018 року, складеного комісією у складі: депутатів Станичненської сільської ради Міщенко Л. та Верба В. В. , за адресом: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , остання веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, погано доглядає за сином [PERSON] (а. с. 9). Як убачається з акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї [PERSON] від 15.02.2019 року, складеного комісією у складі: заступника голови - Федоренко Н. Ю., спеціаліста 2 категорії - Цяцька О. С., завідувача Станичненським ДНЗ - Котляренко Н. В., за адресом: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] , які на момент обстеження в будинку не проживали, в ньому відсутнє опалення, електропостачання. [PERSON] тимчасово проживає у сусіда [PERSON] , а син [PERSON] проживає разом з дідусем [PERSON] (а. с. 10). Згідно акту від 18.01.2019 року, складеного комісією у складі: головного спеціаліста органу опіки та піклування Нововодолазької РДА - Омельник О. Е., в. о. директора РЦССДМ - Пересічанської В. С., директору Комінтернівського ліцею - Балух В. А., при обстеженні умов проживання [PERSON] за адресом: [ADDRESS] , встановлено, що в будинку відсутні умови для проживання, електропостачання підключене, газопостачання відключене через заборгованість. На даний час [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, часто змінює адресу проживання. Дитина [PERSON] проживає з дідусем [PERSON] який забезпечує дитину одягом та взуттям (а. с. 11). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00021902329 сформованого 18.01.2019 року о 10 годині 52 хвилин ( [NUMBER] ), який надано Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, державна реєстрація в актовому запису про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та матір [PERSON] , проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини)(а. с. 12). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року. Відповідно до положень частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Серед батьківських обов`язків чинне законодавство України відокремлює обов`язки з виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, а також поважати дитину (частини 1 - 4 статті 150 Сімейного кодексу України). Частиною 5 цієї ж статті визначено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на положення частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. У свою чергу, положення частини 4 зазначеної статті передбачають, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Положення пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України обумовлюють, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тотожне за своїм юридичним змістом роз`яснення міститься також у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав". Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначені положеннями статті 166 Сімейного кодексу України, а саме: особа, яка позбавляється батьківських прав, втрачає всі права, засновані на спорідненні з дитиною, - окрім обов`язку щодо утримання дитини (частина 2 статті 166 Сімейного кодексу України). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений наданими письмовими доказами той факт, що відповідач [PERSON] дійсно на теперішній час добровільно відмовляється від виховання та матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини - сина - [PERSON] , [INFO] , не бажає приділяти йому батьківську турботу і увагу, долею дитини та її станом здоров`я не цікавиться, веде аморальним спосіб життя, зловживає спиртними напоями, дитина проживає з дідусем, що з огляду на наведені вище норми права є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Отже, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та можливість задоволення його позову шляхом позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалюючи рішення та вирішуючи згідно підпункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат, суд враховує, що позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає компенсації (відшкодування) понесених нею і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved