Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя не склалося. Шлюб між сторонами зареєстрований 09 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №47. За час перебування в шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Поступове погіршення стосунків призвело до того що з вересня 2016 року вони припинили спільно проживати та не підтримують стосунків, характерних для подружжя. Шлюб існує формально і ніхто з них не має наміру відновлювати сімейні стосунки. Позивачка в судове засідання не з"явилася. До початку розгляду справи представник позивачки подала заяву із клопотанням проводити розгляд справи у її відсутності. Заявлений позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Вказала, що примирення між сторонами неможливе, просила справу слухати у її відсутності та шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився. На адресу суду направив письмові пояснення де зазначив, що немає змоги з"явитися на розгляд справи, оскільки проходить військову службу у зоні проведення АТО. Клопотав провести розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що подальше спільне життя із позивачкою та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їхнім із позивачкою інтересам, питання визначення місця проживання дітей, їх утримання між сторонами врегульовано Згідно статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, які подані в розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружилися 09 листопада 2002 року, зареєструвавши шлюб у відділі актів громадянського стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №47. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, вони припинили спільне проживання. Шлюб існує формально. Сімя фактично розпалась. Враховуючи, що сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, примирення між сторонами є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не бажає підтримувати сімейних стосунків і згідний на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, тому шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу є недоцільним. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved