Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02.02.2017 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 140. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має, як і спільно придбаного майна. В позовній заяві позивачка зазначила, що основною причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями, не намагався створити сім`ю, що привело до того що вони на даний час не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Поведінка відповідача негативно впливала на стан здоров`я позивача. Сварки та непорозуміння в сім`ї привели о того, що відповідач залишив місце проживання та в даний час проживає зі своєю матір`ю. Сім`я розпалася і збережена бути не може, тому позивачка на примирення не згідна та просить шлюб розірвати. Позивачка в судові засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про проведення підготовчого та судового засідання по справі у її відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який згідно довідки виконавчого комітету Раковецької сільської ради, зареєстрований по [ADDRESS] , в судові засідання призначені по справі на 13.11.2019 та 09.12.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Однак, до суду повернулися поштові конверти без вручення судових повідсток з відміткою укрпошти « за зазначеною адресою не проживає», "за відмовою адресата від одержання". Крім того, про розгляд справи 09.12.2019 відповідач повідомлявся через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу Городенківського районного суду Івано-Франківської області Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 02 лютого 2017 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 140, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.02.2017 Івано-Франківським міським віддіом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved