Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) на території Прачівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області після померлої [INFO] матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що її батько [PERSON] був включений в списки громадян-членів КСП «Перше травня» під порядковим номером 637 на отримання сертифіката на 3,0 умовних кадастрових гектарів. Згідно книги видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по Прачівській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області він сертифікат серії РН № 950933 розміром 3,0 умовних кадастрових гектарів не отримав, про що свідчить відсутність підпису в книзі реєстрації. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла його дружина (мати позивачки) [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, проте за життя не переоформила спадщину в нотаріальному порядку. 25 жовтня 2004 року [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] позивачка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської районної державної нотаріальної контори, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) в зв`язку відсутністю відповідного правовстановлюючого документа. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач відзиву на позов не надав, в судове засідання представника не направив, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, прийняти рішення на розсуд суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , заповіту за життя не складав. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина (мати позивачки) [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. 25 жовтня 2004 року [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] позивачка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської районної державної нотаріальної контори та переоформила частину спадкового майна, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На даний час позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) в зв`язку з відсутністю відповідного правовстановлюючого документа, що підтверджується відповіддю нотаріуса від 21.07.2021 року № 632/01-16. Оскільки смерть спадкодавця [PERSON] настала [INFO] , що спадкове законодавство визначає як час відкриття спадщини, і яка була прийнята матір`ю позивачки, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми саме ЦК УРСР. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкових справ, заведених до майна померлих [PERSON] та [PERSON] , витягу зі словника-довідника «Власні імена людей», довідкою Прачівського старостинського округу Борзнянської міської ради Чернігівської області № 60 від 25.01.2021р. та Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 632/01-16 від 21.07.2021р. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Таким чином, суд визнає право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування якщо спадкодавець за життя не одержав відповідного сертифіката або помилково не був включений до списку власників (ВС/КЦС, у справі № 396/1683/18-ц, від 17.03.20). За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як убачається з довідки відділу у Борзнянському районі ГУДЧО № 71 від 19.04.2021р., [PERSON] був включений в список громадян-членів КСП «Перше травня». Згідно книги видачі сертифікатів на земельну частку пай по Прачівській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області він сертифікат не отримав. Так, порядок видачі сертифікатів на земельну частку (пай) регулювався Порядком виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів» від 01.11.2000 №1619. Згідно пункту 5 даного Порядку передбачалось, що державні органи земельних ресурсів можуть виконувати та надавати на платній основі такі види земельно-кадастрових робіт і послуг, зокрема, підготовку сертифікатів на право на земельну частку (пай). Розмір оплати земельно-кадастрових робіт та послуг визначався спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 15.06.2001 № 97/298/124, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 579/5770. На сьогодні вищезазначені постанова та наказ втратили чинність. Окрім того, видача дублікатів сертифікатів не передбачалась на законодавчому рівні. Відтак, станом на даний час діє постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг» від 16.05.2014 №523-р, відповідно до якої видача сертифікатів на право на земельну частку (най) чи їх дублікатів не передбачена. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка успадкувала право на земельну частку (пай) після смерті свого чоловіка [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, прийняла спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, що перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе її позов задовольнити. Стосовно клопотання позивача про повернення їй з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, дійсно згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Проте, матеріалах справи міститься заява відповідача про прийняття рішення на розсуд суду, що не дає суду підстав для повернення позивачу 50% сплаченого судового збору, оскільки відповідач фактично позов не визнав. На підставі викладеного,

Outcome: approved