Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на утримання сина - [PERSON] , [INFO] та доньки- [PERSON] , [INFO] . Позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно на утримання сина та доньки, до досягнення ними повноліття. В обгрунтування позову вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2015 року. Мають двоє неповнолітніх дітей : сина - [PERSON] , [INFO] та доньку- [PERSON] , [INFO] . З 08 липня 2018 року припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та доньки , хоча працездатний і спроможний утримувати неповнолітніх дітей, які на даний час знаходяться на її утриманні, тому просить уточнений позов задовольнити і справу слухати у її відсутності. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з"явилася , подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнений позов своєї довірительки підтримує в повному об"ємі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів з винесенням заочного рішення. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2015 року, від якого мають двоє неповнолітніх дітей : сина - [PERSON] , [INFO] та доньку- [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджується повторною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2019 року, копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 19.11.2016 року, серії [NUMBER] від 16.05.2018 року. З 08 липня 2018 року сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та доньки , хоча працездатний і спроможний утримувати дітей, які проживають із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Позивачка потребує допомоги на утримання сина та доньки. Частиною 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року , яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року , держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного , розумового , духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи , які виховують дитину , несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. Аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісячно , але не менше встановленого законом мінімального розміру ( на даний час 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), а позов - задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved