Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, за час перебування у зареєстрованому шлюбі у них з відповідачем народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачем. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не надає матеріальної допомоги, свого обов'язку утримувати дітей, як батько, не виконує. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його доходів до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшло заперечення, в якому зазначено, що заявлені позивачем позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки він в добровільному порядку виконує обовязок по утриманню дітей. Разом з тим вказав, що враховуючи матеріальний стан сторін, отримувані ним доходи та розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який становить 1032 грн., згідний сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина та доньки в розмірі 350 грн. на кожну дитину. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають до \~повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). На даний час діти проживають з позивачем по справі, що підтверджується довідкою №867 від 20.04.2015 року (а.с.5). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням того, що відповідач є повнолітньою і працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, а відтак має можливість працевлаштуватися та отримувати стабільний заробіток, стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину в повній мірі відповідає інтересам малолітніх дітей і не порушує охоронюваних законом прав самого платника аліментів. На підтвердження обставин, викладених в запереченні, щодо можливостей сплачувати аліменти у розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно, відповідач будь-яких доказів, усупереч вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1ст. 60 ЦПК України, не надав. Та обставина, що він не працює, не передбачена законом як підстава для визначення аліментів у більшому чи меншому розмірі. До того ж, відповідач є особою працездатного віку, однак доказів того, що він доклав усіх зусиль щодо пошуку роботи, не подав. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Захищаючи першочергово інтереси неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей необхідно щомісячно стягувати аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved