Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON], [INFO] аліменти в її користь на утримання доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п»ятсот гривень) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 24 січня 2004 року між нею та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького МУЮ Львівської області. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не займається вихованням дітей та не утримує їх. З травня 2014 року відповідач повністю припинив всякі виплати і відмовляється надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Крім того, у дітей є серйозні хронічні захворювання: у доньки [PERSON] - плоскостопість високого ступеня, а у [PERSON] - омбліопія високого ступеня, лікування вказаних захворювань дітей потребує значних коштів, яких у неї немає зовсім, так як ніде не працює, жодних соціальних виплат від держави не отримує. Відповідач працює приватним підприємцем, аліменти нікому не сплачує. Оскільки їй одній важко утримувати дітей, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст.. 180 СК України, то вона змушена звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний платити аліменти, але не в такому розмірі як просить позивач, також не згідний з обставинами викладеними позивачкою в позовній заяві, оскільки щотижня дає матеріальну допомогу в розмірі 300 грн., крім цього купляє продукти та одяг дітям. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що сторони по справі з 24 січня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося дві дочки: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], які проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що не оспорюється учасниками процесу. (а.с. 8, 9) Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дочок, а відповідач зобо»язаний таку допомогу надавати, але оскільки позивач не додала жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходила при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved