Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем, укладений 22.05.2013року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя не склалося через неправомірну поведінку відповідача, який зраджував їй, у пяному вигляді влаштовував сімейні скандали. На даний час сімейні стосунки припинені, відповідач не цікавиться її життям та їхньої дитини (дочки [PERSON], 02.11.2013р.н.), матеріально сімю не утримує, відтак, примирення є неможливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.11). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві та додатково пояснив, що сторони протягом трьох років проживають окремо та не спілкуються. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" про виклик його до суду (а.с.41). Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області згідно актового запису №23 укладено шлюб між сторонами (а.с.9), у якому народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.10). Встановлено, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння, неправомірна поведінка відповідача призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом впродовж трьох років. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а\~слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~ його добровільний характер. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ). Шлюб\~ припиняється\~ внаслідок його розірвання. Розірвання\~ шлюбу засвідчує стійкий розлад\~ подружніх стосунків.\~ Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із\~ подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки через постійні скандали та зради, вона втратила почуття любові, поваги до чоловіка, між сторонами немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сімя. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною\~ основою\~ шлюбу, а позивач не має наміру зберігати\~ шлюб\~ та наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дитини, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дочку залишити на проживанні з матір'ю. Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати за клопотанням представника позивача покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved