Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить суд ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав щодо спільної малолітньої дитини. В обґрунтування заявленого вказано, що відповідно до рішення Романівського районного суду Житомирської області шлюб між сторонами розірвано. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин відповідач не займається вихованням дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя. В судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення, сторони не з`явились. Представник позивача направив заяву, якою позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, розгляд справи просив проводити без його участі та без участі позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місмце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, розгляд справи проводився в заочному порядку. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 14.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 28.11.2011 року розірвано. Від вказаного шлюбу [INFO] народилась дитина - [PERSON] , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 28.02.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше від 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення про стягнення аліментів відповідач не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості Житомирського районного відділу державної виконавчої служби від 8.02.2019 року №7.6-36/3/5267. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин відповідач ухилятися від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.05.2019 року [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від участі у вихованні та навчанні доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує матеріально. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює позивач. Враховуючи інтереси дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 16.05.2019 року №8). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.07.2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено ознаки ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, яке має місце у разі, коли останні не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, у даному пункті Постанови Пленуму Верховного суду України звернуто увагу, що зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки, як встановлено у ході розгляду справи, відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, не проявляє батьківської турботи та піклування про неї, а отже свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками. Приймаючи рішення у даному обсязі суд, на підставі положень ст. 141 ЦПК України, вирішує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 768, 40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved