Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сімя фактично розпалася. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Враховуючи перебування сина на її утриманні просить\~ стягнути з відповідача аліменти. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу, і погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, 03 червня 2011 року, серії 1-ГЮ №066376, [PERSON] та [PERSON] (після заключення шлюбу прізвище [PERSON])\~ зареєстрували шлюб 03 червня 2011 року, актовий запис № 579. Від шлюбу мають\~сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1ГЮ-№187169 від 30 квітня 2013 року. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Вимоги позивача узгоджуються з положеннями\~ст. 180 СК України, згідно яких\~\~кожен з батьків зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 150 СК України\~передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України\~встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини. Згідно\~ст.\~182\~СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2, цієї статті передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved