Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просять встановити факт народ-ження її дитини - доньки [PERSON], яка народилася в м. Джанкой, Автономної республіки Крим. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що не перебуваючи в шлюбі з чоловіком наро-дила дитину жіночої статті. Народження дитини сталося у той час, коли м. Джанкой було вже окупованою територією. Після народження дитини їй видали свідоцтво про народження дити-ни, яке оформлено не у відповідності до вимог діючого законодавства України. При зверненні до Каховського відділу ДРАЦС у Херсонській області для реєстрації народження доньки, їй було відмовлено, оскільки пред'явлена на реєстрацію медична довідка про народження не від-повідає вимогам чинного законодавства. Представник заявника, [PERSON], у судове засідання надала заяву, якою просила провести розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспо-рювальних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зо-крема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про вста-новлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом дер-жавної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] [INFO] у Джанкойському пологовому будинку народила дівчинку (а.с. 7). У лютому 2017 року звернулась до Каховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану за видачею свідоцтва про народження, однак їй було відмовлено через те, що для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше, заявни-ком не надано медичну довідку про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, затверджену наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. У зв'язку із чим заявниці було відмов-лено у видачі свідоцтва про народження (а.с.9). Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народ-ження дитини, оскільки це має юридичне значення, а саме для реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану України факту її народження та видачі свідоцтва про народження, та іншим шляхом здійснити реєстрацію народження дитини неможливо. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та право-вий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і терито-ріальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) еконо-мічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повіт-ряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та право-вий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повно-важень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передба-ченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, перед-баченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, поса-дових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Вер-ховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для дер-жавної реєстрації народження дитини. За змістом ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який під-лягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному пос-відченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась з посиланням на те, що медичне свідоцтво про народження видане на тимчасово окупованій території. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини. Заявник, який є громадянином України позбавлений можливості отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце проживання дитини та реалі-зувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотри-мання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово оку-пованої території. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвер-джених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоц-тво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10. 2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про пере-бування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затвер-джена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, заре-єстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та вис-новку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за фор-мою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза зак-ладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадо-вими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свід-ків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому тран-спортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пун-кті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Отримане медичне свідоцтво про народження за формою затвердженою Міністерством охорони і соціального розвитку Російської Федерації не може бути використане заявником для реєстрації дитини на території України. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини у відповідності до законодавства України. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для про-ведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та ди-тини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі держав-ної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявниці є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження є громадянином України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походжен-ня та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народження дитини у матері, яка не пере-буває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадян-ством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що матір'ю є громадянка України, у закладі охорони здоров'я м. Джанкой АР Крим [PERSON] народила доньку, про що свідчить витяг з історії хвороби ново родженого та їй було видане свідоцтво про народження, яке відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупова-ній території України» є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним орга-ном України, у зв'язку з чим вимога щодо встановлення факту народження дитини, підлягає за-доволенню.

Outcome: approved