Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] позов мотивувала тим, що в 2006 році познайомилась із [PERSON] і згодом вони почали підтримувати близькі стосунки. У 2008 році він запропонував спільно проживати в квартирі [ADDRESS], проте вона була без водопостачання, водовідведення і з пічним опаленням, потребувала капітального ремонту, тому вони почали робити ремонт за кошти [PERSON] і вже з кінця 2008 року стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в цій квартирі: вели спільне господарство, мали спільний бюджет, витрати здійснювали в інтересах сім`ї, придбавали майно, мали стосунки, притаманні подружжю. Оскільки її заробітна плата на той час становила приблизно 37 000 грн. за її кошти в квартиру було проведено воду, газ, замінено електропроводку, встановлено індивідуальне опалення, замінено підлогу, вікна, встановлено металеві сходи на другий поверх, металеві решітки на 9 вікон, зроблено внутрішні роботи, в квартиру придбано меблі, сантехніку, штори, люстри, посуд. З 2010 року в квартирі почав проживати син [PERSON] - [PERSON], а з 2013 року її син - [PERSON] [INFO] в інтересах сім`ї в кредит був придбаний автомобіль ВАЗ, [PERSON] ним користувався, також вони спільно вели господарство в будинку і на земельній ділянці в с. Комарів Вінницького району, які належали [PERSON] на праві власності. 20.12.2011 року [PERSON] уклав договір найму квартири [ADDRESS], проте не зареєстрував її в квартирі, незважаючи на те, що вона вселялась у квартиру як член сім`ї і дружина [PERSON], за його наполяганням. В 2014 році стосунки між ними почали погіршуватись, відповідач почав оспорювати її право на житло, тому на підставі ст.ст. 64, 65 ЖК України просила встановити факт спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року і визнати за нею право користування квартирою [ADDRESS]. 28.10.2014 року [PERSON] подав зустрічний позов про виселення [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 98 ЖК України. Мотивував позов тим, що в 2011 році став наймачем по договору житлового приміщення - квартири [ADDRESS], але оскільки квартира потребувала капітального ремонту він із своєю сім`єю - дружиною [PERSON] і сином [PERSON] вирішили передати квартиру для тимчасового проживання [PERSON], яка на той час мала проблеми в сімейних стосунках і потребувала житла. Самі жили у гуртожитку по [ADDRESS]. Спільно із [PERSON] він ніколи не проживав, господарства не вів, прав і обов`язків по відношенню до неї як до дружини не мав, намірів реєструвати шлюб не виникало, оскільки в нього була своя сім`я. Тривалий час він не порушував питання про її виселення, оскільки вона не мала свого житла, проте в 2014 році [PERSON] безпідставно заявила, що є членом його сім`ї і набула права користування його квартирою. Оскільки [PERSON] не виселилась на його вимогу, просив виселити її в примусовому порядку без надання іншого житла (а.с. 130-132). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зустрічний не визнала. До обставин, викладених в позові, додала, що ні вона ні [PERSON] станом на 2008 рік в шлюбах не перебували, тому з 2006 року почали підтримувати близькі стосунки, а жити однією сім`єю - з червня 2008 року. Одночасно вирішили робити ремонт в квартирі, яку [PERSON] запропонував для спільного проживання. Всі родичі, сусіди, друзі знали, що вони у фактичних шлюбних стосунках, зі всіма були гарні стосунки. Вони вели спільно господарство, побут, мали спільні витрати, в тому числі погашали кредити, разом вирішували сімейні питання, на вихідні їздили в с. Комарів обробляти город, [PERSON] доглядав там за бджолами. З ними разом проживали їх дорослі сини і з сином [PERSON] в неї склались дружні стосунки, вона допомагала йому влаштуватись на навчання. В квартирі по вул. Едельштейна вони спільними зусиллями зробили капітальний ремонт, в який вона особисто вклала приблизно 25 000 доларів США власних коштів, придбали необхідні предмети і меблі, вона оплачувала комунальні послуги. Восени 2014 року поведінка [PERSON] змінилась, він залишив житло і відімкнув газ, світло та воду, а в квартирі пошкодив сантехніку, двері і стіни. Пояснила, що вселялась в спірну квартиру за наполяганням [PERSON] і як член його сім`ї набула право користування цим житлом. Іншого житла вона не має, оскільки на будинок [ADDRESS] банк звернув стягнення в рахунок погашення кредиту, а будинок в с. Комарів вона продала у 2012 року для погашення боргу по кредиту. Будучи допитаною в якості свідка позивач [PERSON] дала аналогічні пояснення (ст. 184 ЦПК України). Представник позивача [PERSON] пояснила, що правовою підставою позову щодо визнання за [PERSON] права користування житлом є ст.ст. 64, 65 ЖК України, оскільки вона вселилась в спірне житло як член сім`ї [PERSON], це було її постійним місцем проживання протягом тривалого часу, тому набула усіх прав і обов`язків наймача. Факт спільного проживання і ведення спільного господарства підтверджені належними доказами, в тому числі обставинами, викладеними [PERSON] в позовній заяві до Вінницького районного суду, показанням свідків, тому просила позов [PERSON] задоволити, а в задоволенні позову [PERSON] - відмовити. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав, зустрічний позов про виселення підтримав і пояснив, що з [PERSON] він ніколи не проживав однією сім`єю, оскільки перебуває протягом тривалого часу у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] і у них є спільний син - [PERSON] З сім`єю він постійно проживає в кімнаті гуртожитку [ADDRESS], а [PERSON] дійсно почала проживати в квартирі [ADDRESS] з його дозволу з 2010 року після того, як в її сім`ї почались проблеми і банк звернув стягнення на її будинок по вул. Залізничній в м. Вінниці, проте це було тимчасове проживання і будь-яких стосунків як чоловіка із жінкою, намірів одружуватись не було, спільного господарства, побуту, спільного бюджету вони не вели, спільних витрат не здійснювали. Дійсно він приходив у квартиру, але з метою контролю за житлом, іноді залишався ночувати, тому у нього була своя кімната. Ремонт [PERSON] робила для власного задоволення, за свої кошти, сама придбавала меблі, матеріали і укладала договори із робітниками, він профінансував лише частину коштів на встановлення опалення. В с. Комарів він також приїжджав з [PERSON], оскільки бажав їй допомогти влаштувати це житло для неї, крім того, відчував своє зобов`язання за те, що [PERSON] робила ремонт у його житлі. Оскільки [PERSON], не набула права користування квартирою [ADDRESS] в м. Вінниці, просив відмовити їй в задоволенні позову, а зустрічний позов про виселення задоволити на підставі ст. 98 ЖК України. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] пояснила, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована з березня 2014 року, проте в квартирі ніколи не проживала. Вважає позов [PERSON] безпідставним, оскільки вона ніякого відношення до квартири не має, проживає там тимчасово, а у [PERSON] своя сім`я із [PERSON] Він ніколи не розповідав, що має із [PERSON] близькі стосунки. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також представник Вінницької міської ради в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Згоди на участь у справі треті особи не надали, тому відповідно до ст. 36 ЦПК України справа розглянута у їх відсутність. Свідок [PERSON] суду пояснила, що живе по сусідству із сторонами і знає [PERSON] і [PERSON] як сім'ю. Вона часто зустрічала їх в дворі будинку, неодноразово бачила, коли вони повертались з дачі, вранці виходили на роботу і повертались з роботи. [PERSON] в розмові особисто говорив, що [PERSON] - його дружина. Також свідок розповіла обставини побуту даної сім'ї. Свідок [PERSON] повідомила, що в 2008 році [PERSON] і [PERSON] купили хату в с. Комарів і першими прийшли до них знайомитись як сусіди. Вони разом приїжджали і вели господарство: обробляли город, доглядали за будинком, бджолами. Вони неодноразово збирались за обіднім столом, до них приїжджали гості, родичі і [PERSON] та [PERSON] поводили себе як подружжя. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що товаришували сім'ями із [PERSON] та [PERSON], разом святкували сімейні свята. Вони були гарною сімейною парою, з 2008 року почали разом проживати і робити ремонт в квартирі, [PERSON] неодноразово в їх присутності висловлював свої почуття до [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] багато років живе з [PERSON] в гуртожитку по вул. Станіславського. Проте він неодноразово їздив з ним в с. Комарів, вони разом працювали, з ними була [PERSON], пригощала їх. Знає, що [PERSON] жила на квартирі по Едельштейна тимчасово. Свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] і [PERSON] до цього часу разом живуть в гуртожитку по вул. Станіславського і вона нічого не знає про іншу квартиру і про іншу жінку. Свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] є її племінником і він ніколи не представляв [PERSON] як дружину, але весь час був з нею в с.Комарів, говорив, що допомагає [PERSON], оскільки вона зробила в його квартирі ремонт. Вислухавши пояснення осіб, що брали участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з приводу найму житлового приміщення в будинку державного житлового фонду, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глави 2 Житлового кодексу УРСР. Судом встановлено, що на підставі рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 11.11.2011 року та відповідно до договору найму житлового приміщення від 20.12.2011 року, укладеного із МКП «ЖЕК-14» [PERSON] набув права користування квартирою [ADDRESS], яка складається з першого та другого поверхів, що конструктивно поєднані між собою та мають єдиний вхід і до складу якої входять приміщення першого поверху: коридор 1 площею 2,2 кв.м., кімната 2, площею 5,5 кв.м., кімната 3 площею 8,1 кв.м., кімната 4 площею 8,5 кв.м., сходова клітина площею 9,7 кв.м., житлова площа - 22,1 кв.м. В цокольному поверсі розміщені коридор 1 площею 1,7 кв.м., кімната 2 площею 5,1 кв.м., кімната 3 площею 15,3 кв.м., кімната 4 площею 13,1 кв.м., кімната 5 площею 8,6 кв.м., кімната 6 площею 11,1 кв.м. (а.с. 60). Квартира обладнана автономним газовим опаленням, водопостачанням, водовідведенням, каналізацією. В квартирі встановлений опалювальний газовий котел, прилади обліку природного газу, води, електричної енергії. Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» станом на 16.02.2015 року в квартирі зареєстровані: квартиронаймач [PERSON] з 28.12.2011 року, мати [PERSON] з 04.03.2014 року, син [PERSON] з 30.04.2014 року, сестра [PERSON] з 30.04.2014 року, дружина [PERSON] з 07.10.2014 року. Фактично в квартирі проживають з червня 2008 року [PERSON] та [PERSON], а з 2010 року син [PERSON] - [PERSON], з 2013 року син [PERSON] - [PERSON] В судовому засіданні встановлено, [PERSON] вселилась в жиле приміщення в 2008 році за згодою [PERSON], на постійне проживання, оскільки перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах. Дані обставини підтверджуються сукупністю доказів: поясненнями [PERSON], її показаннями при допиті в якості свідка, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про сімейні стосунки [PERSON] і [PERSON], письмовими доказами: довідкою від 10.11.2009 року МКП ЖЕК-14 про те, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з червня 2008 року (а.с. 11), рішенням Ленінського райсуду м. Вінниці від 11.11.2014 року, яким також встановлено факт проживання [PERSON] в даному помешканні (а.с. 58), актом № 798 від 22.09.2014 року складеним комісією ТОВ «ЖЕО» про те, що за вказаною адресою проживають [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] (а.с. 73), довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 07.08.2014 року та медичною картою амбулаторного хворого згідно яких [PERSON] зверталась 08.02.2010 року за медичною допомогою за місцем проживання - [ADDRESS], і їй був виданий лікарняний лист (а.с. 25, 46-49), розрахунковими книжками по оплаті за квартиру та комунальні послуги, що були надані [PERSON] (а.с. 27-30), актом повірки лічильника від 13.04.2011 року із підписом споживача [PERSON] (а.с. 37), графіком зняття показників засобів електроенергії за 2009 рік із підписом споживача [PERSON] (а.с. 33), актом пломбування, реєстрації поквартирних приладів обліку від 21.04.2011 року та актом про розпломбування водомірного вузла від 13.04.2011 року складеним із споживачем [PERSON] (а.с. 34, 35), постановою Замостянського райсуду м. Вінниці від 15.06.2010 року, якою було встановлено факт керування [PERSON] автомобілем ВАЗ, д/н[NUMBER], зареєстрованим на ім'я [PERSON] (а.с. 22) тощо. Також в судовому засіданні було встановлено, що ремонтні роботи в квартирі проводились з участю [PERSON] і за її кошти. Дані обставини визнав [PERSON], крім того, ці обставини підтверджуються письмовими доказами: договором підряду від 26.09.2008 року, актом від 02.10.2008 року виготовлення та встановлення металоконструкцій в квартирі [ADDRESS] в кількості 9 штук та розрахунковою квитанцією на суму 18 350 грн. (а.с. 36-37), договором на виготовлення та встановлення металевого каркасу сходів та металевих декоративних решіток в квартирі [ADDRESS], укладених із ФОП [PERSON].19.05.2009 року та розрахунковою квитанцією на суму 7800 грн. (а.с. 38), договором на монтаж систем опалення, водопроводу і каналізації в квартирі [ADDRESS], укладеним 08.09.2008 року із ФОП [PERSON], актом приймання-передачі робіт та накладними на загальну суму 24 902,40 грн. (а.с. 40-45). Слід зазначити, що всі договори підписані із [PERSON] і розрахункові квитанції видані на її ім'я. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що роботи замовляла і оплачувала [PERSON], а і з [PERSON] на місці обговорювали технічні питання. Вони на об'єкті були разом, радились один із одним і склалось враження, що вони сім'я і роблять ремонт для себе. Відповідач [PERSON] заперечив факт спільного проживання із [PERSON] і перебування з нею у фактичних шлюбних стосунках, і зазначив, що [PERSON] проживала в його квартирі тимчасово як квартирант, проте його твердження спростовуються зібраними і наведеними вище доказами. Його пояснення в судовому засіданні були суперечливими щодо окремих обставин, крім того, в позовній заяві до Вінницького районного суду [PERSON] сам визнав, що проживав однією сім'єю із [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2006 року до вересня 2014 року, вони набули у спільну сумісну власність майно, яким [PERSON] розпорядилась в 2012 році без його згоди і цими діями порушені його права і інтереси (а.с. 158-160). Пояснення [PERSON] щодо фактичних шлюбних стосунків із [PERSON] також не підтверджені належними доказами. Показання свідків [PERSON] і [PERSON] про те, що його фактичною дружиною є [PERSON] є поверховими і не конкретизованими, такими, що суперечать решті доказів, тому суд оцінює їх критично. Показання свідка [PERSON] суд також оцінює критично, оскільки вона є рідною тіткою [PERSON] і може бути зацікавленою у вирішенні справи. Разом з тим, всі свідки повідомили, що [PERSON] часто їздив в с. Комарів разом [PERSON] Особливо суд звертає увагу на те, що сама [PERSON] як третя особа не заявила про свою участь у справі і не з'явилась в судове засідання для дачі пояснень та підтвердження (спростування) досліджуваних обставин та факту проживання, ведення спільного господарства із [PERSON] Суд прийшов до висновку, що з червня 2008 року до вересня 2014 року [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільні зобов'язання і витрати, між ними існували близькі стосунки, що притаманні чоловіку і жінці, тому відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України даний факт підлягає встановленню. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача. Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК України). Враховуючи тривалість спільного проживання сторін і те, що для [PERSON] квартира [ADDRESS] була єдиним житлом, був дотриманий порядок при її вселенні - за згодою квартиронаймача, і іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням не було, суд прийшов до переконання про те, що [PERSON] набула права користування цим приміщенням як член сім'ї наймача - [PERSON] відповідно до ст.ст. 64, 65 ЖК України. Наявність реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] сама по собі не може бути підставою для відмови у визнанні за нею права користування іншим жилим приміщенням. Тим більш, дане нерухоме майно не перебуває у власності [PERSON], оскільки в рахунок погашення кредитної заборгованості на нього звернуто стягнення. Відсутність у власності [PERSON] іншого житла підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2014 року (а.с. 57). При ухваленні рішення суд враховує роз'яснення, що містяться п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України". За таких обставин зустрічний позов [PERSON] про виселення [PERSON] на підставі ст. 98 ЖК України задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved