Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 20.09.2018 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність кохання та взаємоповаги, байдужості до життя та проблем один одного. Шлюбні стосунки остаточно припинені. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 25.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 20.07.2020 року провадження в даній цивільній справі було зупинено для примирення подружжя. Ухвалою суду від 03.11.2020 року поновлено провадження у справі. Позивачка надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Зазначила, що наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав, шлюб носить формальний характер. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище та стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Відповідач заперечень проти позову після закінчення строку на примирення не надав. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.09.2018 року Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 346. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.2019 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved