Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на час навчання їх спільного сина [PERSON] , у розмірі ј частини його доходу щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до часу припинення ним навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] у них [INFO] народився син [PERSON] . 01 серпня 2016 шлюб між ними розірвано на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області у справі №561/383/16. Вказала, що син [PERSON] досяг повноліття та на даний час навчається на першому курсі Східноєвропейського національного університету ім. Л. Українки на державній основі та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги синові не надає, отримує пенсію, вимушена звернутись до суду з вказаною позовною заявою, яку просить задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву від 03 липня 2020 року про розгляд справи за її відсутності (а. с. 24). Відповідач у судове засідання з`явився позовні вимоги визнав, але просив призначити аліменти в меншому розмірі, оскільки є інвалідом другої групи та потребує коштів на лікування. Долучив у судовому засіданні копію посвідчення інваліда серії [NUMBER] , а також виписки з історії хвороби та епікризи у підтвердження незадовільного стану здоров`я. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази справи дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 червня 2002 року (а. с. 9) [PERSON] народився [INFO] та його батьками є сторони. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Зарічненським РС УДМС України в Рівненській області 16 квітня 2014 року, такий видано на ім`я [PERSON] (а. с. 3-4) вона зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області 30 червня 2011 року, такий видано на ім`я [PERSON] (а. с. 6-7) - відповідача, який зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта громадянина України, такий видано [PERSON] , [INFO] , запис № 20020603-05318, документ № [NUMBER], дата видачі 22 лютого 2018 (а. с. 11). Відповідно до копії рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 липня 2016 року у справі № 561/383/16-ц позов [PERSON] задоволено та розірвано шлюб між сторонами (а. с.12). Відповідно до довідки № 05/850 від 18 травня 2020 року, Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультету фізичної культури та здоров`я. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2023 року (а.с.13). Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частині від заробітку платника аліментів. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня 2 270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У постанові Верховного суду від 08.11.2018 по справі № 766/12242/16-ц, провадження № 61-35731св18 зазначено, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] навчається на 1 курсі Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки, денної форми навчання факультету фізичної культури та здоров`я. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою № 05/850 від 18 травня 2020 року (а. с. 13), якій судом надано правову оцінку при дослідженні доказів. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч. 2 ст. 200 СК України), а надані відповідачем докази у обґрунтування його хвороби не спростовують висновків про необхідність надання матеріальної допомоги повнолітній дитині. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи матеріальне становище відповідача, оскільки останній не працює, є інвалідом другої групи, отримує пенсію, враховуючи стан здоров`я відповідача, суд також бере до уваги, що [PERSON] досягнув повноліття, однак продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги на навчання, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком батьків, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме з відповідача, слід стягувати аліменти на користь позивачки на час навчання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј (однієї четвертої) частини доходу платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 09 червня 2020 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2023 року. Оскільки відповідач є інвалідом другої групи, тобто, особою, звільненою від сплати судового збору, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 05 квітня 2019 року (а. с. 25) на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved