Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2005 року, який відповідно до рішення Рахівського районного суду від 05 лютого 2014 року, між ними розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач, як батько дітей, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей. Їй одній важко утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним. Виходячи з вище наведеного, просила винести рішення, за яким стягувати із [PERSON] в її користь, щомісячно, аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину, з урахуванням індексації встановленої чинним законодавством, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] позовні вимоги змінила. Просила стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання дітей без урахування індексації встановленої чинним законодавством. В іншій частині позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні змінених позовних вимог наполягає. Відповідач, [PERSON], в судове засідання, повторно, не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованими листами, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2005 року, який вони розірвали 05 лютого 2014 року, що стверджується рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі № 305/2672/13-ц від 05 лютого 2014 року. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідач, [PERSON] являється батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Наразі діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Рахівської міської ради №887 від 16.01.2014 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їхніх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їхнього матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що з матеріалів справи не можливо встановити, чи має відповідач постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу, і матеріальне становище відповідача, який в судове засідання жодного разу не з'явився, не надав жодних доказів про свій матеріальний стан та стан свого здоров'я, тому суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 500 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 14.03.2014 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Тому, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору.

Outcome: approved