Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Заступник прокурора Чернігівської області Юшин І. звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Данинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області до [PERSON] про стягнення 150697 грн. втрат сільськогосподарського виробництва. Позов обгрунтований тим, що у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 4,9763 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Данинської сільської ради Ніжинського району. Розпорядженням Ніжинської райдержадміністрації від 12 липня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] вказаної земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з «для ведення особистого селянського господарства» на «для рибогосподарських потреб». Через зміну цільового призначення земельної ділянки вищезазначеним розпорядженням Ніжинської райдержадміністрації, яке набрало законної сили, затверджено розрахунок суми відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва та зобов'язано [PERSON] у двохмісячний термін сплатити до бюджету втрати у сумі 150697 грн.. Втрати відповідачем не відшкодовані. У відзиві на позовну заяву від 22 березня 2018 року представник відповідача [PERSON] просить зупинити провадження, оскільки [PERSON] подано касаційну скаргу на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, подано клопотання про зупинення дії оскаржуваних постанови та ухвали. У відповіді на відзив від 03 квітня 2018 заступник прокурора Чернігівської області Юшин І. зазначає про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, оскільки розпорядження Ніжинської райдержадміністрації від 12 липня 2016 року є чинним. Ухвалою суду від 04 липня 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні прокурор Кобилецька І.І. позов підтримала, пояснивши, що втрати сільськогосподарського виробництва відповідачем не сплачені. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що належна йому земельна ділянка проходить по руслу річки і є заболоченою. Сільський голова Данинської сільської ради Ніжинського району Оксенич Г.П. згідно заяви від 11 січня 2019 року просить розглянути справу за відсутності. Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до наступних висновків. Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 16 червня 2016 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,9763 га на території Данинської сільської ради Ніжинського району, кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, реєстрація права власності проведена 10 червня 2016 року, згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 05 квіьня 2017 року щодо даної земельної ділянки зазначені відомості про цільове призначення-для рибогосподарських потреб. Відповідно до копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] від 10 червня 2016 року стосовно вказаної земельної ділянки змінюється її цільове призначення-для рибогосподарських потреб, земельна ділянка буде віднесена до земель 1.10.07 для рибогосподарських потреб. Згідно копії розрахункової відомості визначена сума відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва щодо даної земельної ділянки (рілля-0,7830, пасовища-4,1933 га)-150697 грн.. Положеннями ст.207 ЗК України визначено, що втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Згідно ст.208 ЗК України від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва звільняються громадяни та юридичні особи у разі використання земельних ділянок для будівництва шкіл, дошкільних закладів, державних об'єктів охорони здоров'я, культури, фізкультури та спорту, соціального забезпечення, державних об'єктів дорожнього будівництва, культових споруд релігійних організацій, кладовищ, меліоративних систем, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд, під будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель, для розміщення внутрігосподарських об'єктів сільськогосподарських, рибогосподарських і лісогосподарських підприємств, організацій та установ, для розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, видобування торфу за умови повернення земельних ділянок у стані, придатному для попереднього використання, під об'єкти і території природно-заповідного фонду, під будівництво і обслуговування об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, для залісення деградованих та малопродуктивних земель на підставі документації із землеустрою, а також всеукраїнські громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації, що фінансуються з Державного бюджету України, у разі використання земельних ділянок для будівництва реабілітаційних установ для інвалідів і дітей-інвалідів, об'єктів фізкультури, спорту та соціального забезпечення для інвалідів і дітей-інвалідів. Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва слід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв'язку з необхідністю їх використання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв'язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Закріплені в ЗК України норми щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва спрямовані на забезпечення раціонального використання і охорони особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та земель лісового фонду з метою збереження їх кількісного і якісного стану. Відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави. Відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва здійснюється незалежно від того, в якій власності перебувають зазначені угіддя. Важливим є те, що рілля, багаторічні насадження, перелоги, сінокоси, пасовища, лісові землі та землі під чагарниками втрачають свою функцію головного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві та вибувають з господарського обороту, або ж погіршується їхня якість чи встановлюється обмежений режим їхнього використання за цільовим призначенням. Постановою Кабінету міністрів України від 17 листопада 1997 року №1279 регулюється порядок визначення втрат, які розраховуються на основі затверджених нормативів. Пунктом 4 порядку передбачено, що відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання. Статтею 208 ЗК України передбачено вичерпний перелік випадків, коли особа звільняється від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. Наведений у цій статті перелік функціонального використання земельних ділянок є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. За таких обставин в разі вилучення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом, крім викупу земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, чинне законодавство передбачає обов'язкове відшкодування збитків та компенсацію втрат сільськогосподарського й лісогосподарського виробництва, тобто відповідач [PERSON] зобов»язаний компенсувати втрати сільськогосподарського виробництва у зв»язку із зміною цільового призначення належної йому земельної ділянки у розмірі 150697 грн., що є підставою для задоволення позову повністю, при цьому прокурор має право на пред»явлення даного позову в інтересах держави в особі Данинської сільської ради, оскільки державі завдано майнової шкоди внаслідок втрат сільськогосподарського виробництва та порушено її інтереси, що підлягають захисту з боку органів прокуратури України із врахуванням принципів захисту державного інтересу, законності, публічного інтересу (справи ЄСПЛ «Менчинська проти Росії», "Мартіні проти Франції", «Кресс проти Франції»). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2260 грн. 45 коп судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved