Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Департаменту реєстраційної служби Житомирської міської ради та просить звільнити з-під арешту квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 29.06.2016 року помер її батько [PERSON]. Для прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріуса, однак, отримати спадщину не змогла, оскільки на 1/2 частину квартиру накладено арешт на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 07.06.2004 року та на підставі постанови відділу виконавчої служби ДВС Корольовського РУЮ від 14.06.2004 року. На даний час арешт з квартири не знятий, що позбавляє позивача можливості оформити спадщини та розпоряджатися цим майном. У судове засідання позивач не зявилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.74 ЦПК України за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.29). Представник третьої особи - Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області у судове засідання не зявилась, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутність. Представник третьої особи - Першої житомирської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявивсь, згідно поданої заяви просить розглядати справу у відсутність представника. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст.61 цього Кодексу. Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №6886, [PERSON], [PERSON] продали [PERSON] квартиру №7, що знаходиться в м.Житомирі по вул.І.Франка,18а (а.с.8). 28.06.2016 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №289893 від 29.06.2016 року (а.с.11). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на 1/2 частину квартири [ADDRESS] накладено арешт на підставі ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 07.06.2004 року та на підставі постанови відділу виконавчої служби ДВС Корольовського РУЮ від 14.06.2004 року (а.с.14). Відповідно до листа Корольовського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області № 6/7.22-40/24440 від 31.07.2017 року згідно даних АСВП встановлено, що відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] на виконанні не перебувають. Відповідно до ч.ч. 1, 2 , 3 ст. 55 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови про арешт майна) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. За ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що арешт накладений на майно померлого [PERSON] позбавляє позивача права оформити спадкові права після смерті батька, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved