Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивач [PERSON] просив розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя із відповідачем неможливе і суперечить їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився , подав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповіда чка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Відповідач після розірвання шлюбу просила залишити прізвище " [PERSON] ". В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову в підготовчому судовому засіданні, згідно ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - правовідносини сторін регулюються ст.ст.54, 104-105, 110-113 СК України; - з позовної заяви, яка сторонами не оспорюється, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб, сімейні стосунки у них не склалися, що призвело до фактичного розпаду сім`ї; - подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Окрім того, що зазначені обставини сторонами не оспорюються, вони підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с. 2), іншими матеріалами справи (а.с.3). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Як вбачаються зі змісту позовної заяви, спільних дітей у подружжя не має. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя. Виходячи зі змісту положень ст.113, ч.3 ст.115 СК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач, як ветеран війни - учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про розірвання шлюбу, суд, на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved