Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 13.09.2019 року уклала нотаріальний договір купівлі квартири, при цьому нотаріус, який посвідчував вказаний договір, повідомив, що на все нерухоме майно накладено арешт Богунським ВДВС, хоча це не було перешкодою для укладення договору купівлі-продажу. У відповіді Богунського ВДВС від 20.09.2019 року позивачу було повідомлено, що станом на 19.09.2019 року згідно бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі виконання відсутні відкриті виконавчі провадження. З копії постанови ВДВС про накладення арешту від 17.10.2007 року вбачається, що вона винесена на підставі судового наказу Богунського районного суду м. Житомира від 04.09.2007 року про стягнення з позивача на користь АТ «Індекс Банк» боргу в сумі 3 191,51 грн. У свою чергу за повідомленням суду від 10.10.2019 року справа знищена за терміном зберігання. Позивач зазначає, що при повторному зверненні до ВДВС із проханням зняти арешт з майна їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю для цього підстав, передбачених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». З метою врегулювання питання зі стягувачем позивач 27.11.2019 року звернулася до Національного банку України щодо правонаступника ПАТ «Індекс Банк», який на той час був ліквідований, та згідно відповіді НБУ від 28.12.2019 року правонаступником банку є АТ «Креді Агріколь Банк». АТ «Креді Агріколь Банк» повідомив позивача про відсутність із нею договірних відносин. Таким чином, на думку [PERSON] , об`єктивно існуючі обставини свідчать про необхідність зняття арешту з її нерухомого майна, який накладено постановою державного виконавця від 17.10.2007 року. З огляду на те, що продовження забезпечувальної дії виконання рішення у виді арешту на майно безпідставно порушує право позивача на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи її право власності, [PERSON] просить зняти арешт з усього належного їй нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5890177, зареєстровано 23.10.2007 року Першою житомирською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА521750 від 17.10.2007 року. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 29.06.2021 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог відзиву зазначено, що на виконанні у відділі перебували матеріали виконавчого провадження №17848117 з примусового виконання судового наказу №2-н-1013/07, виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Індекс-Банк» боргу на суму 3 191,51 грн., який надійшов на адресу відділу 03.03.2010 року. Державним виконавцем 05.03.2010 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №17848117) та надано строк для самостійного виконання, а 28.03.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення). Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем не виносилась. Крім цього, представник відділу звертає увагу суду на те, що Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення) не було передбачено звільнення майна боржника з-під арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 47 цього Закону. Також, відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від представника позивача - адвоката Затилюка А.А. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи - Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. Згідно відповіді Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області від 20.09.2019 року станом на 19.09.2019 року згідно бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділ на виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження, по яких [PERSON] являється боржником. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме манно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.10.2019 року вбачається існування арешту усього майна [PERSON] , зареєстрованого 23.10.2007 року за №5890177 реєстратором - Перша житомирська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 521750 від 17.10.2007 року, Богунський ВДВС Житомирського МУЮ, державний виконавець Казаков В.В. З відповіді Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 08.10.2019 року слідує, що згідно Реєстру Першої житомирської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна та арештів (заборон), накладених судовими та слідчими органами (справа №ІІ.23, том №2, розпочато 14.08.2007 року, закінчено 20.12.2007 року) зареєстровано арешт Богунського ВДВС Житомирського МУЮ, запис №836 від 23.10.2007 року щодо накладення арешту на все майно [PERSON] (підстава: постанова ВДВС Житомирського МУЮ, державний виконавець Казаков В.В.). Крім того, на зберіганні в Житомирському обласному державному нотаріальному архіві знаходиться наряд Першої житомирської державної нотаріальної контори Розпорядження по накладенню заборони відчуження нерухомого майна (справа №ІІ.24, том №15, розпочато 17.10.2007, закінчено 31.10.2007 року), в якому знаходиться постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчуження АА 521750 від 17.10.2007 року, винесена державним виконавцем Казаковим В.В. Богунського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника [PERSON] . З наявної в матеріалах справи постанови державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ Казакова В.В. серії АА №521750 від 17.10.2007 року вбачається, що арешт був накладений на все майно, що належить [PERSON] , в рамках примусового виконання судового наказу 2-н-1013 від 04.09.2007 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Індекс Банк» коштів в сумі 3 191,51 грн. 10.10.2019 року Богунським районним судом м. Житомира була надана відповідь [PERSON] про те, що справа за заявою АТ «Індустріально-експортний банк» в особі Філії Житомирської Дирекції АТ «Індекс Банк» про видачу судового наказу знищена за терміном зберігання відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворилися в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання. Відповідно до відомостей, які містяться у Державному реєстрі банків, філія «Житомирська дирекція» Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» припинила свою діяльність 27.04.2009 року. Правонаступником ПАТ «Індустріально-експортний банк» є Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк». Зазначене підтверджується листом Національного банку України від 28.12.2019 року. За відомостями АТ «Креді Агріколь Банк» станом на 06.02.2020 року договірні відносини між банком та [PERSON] відсутні. З відповіді Богунського ВДВС у м. Житомирі від 22.10.2019 року за №88570 на звернення [PERSON] вбачається, що відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За правилами ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України, у якій серед іншого зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином судом в ході розгляду справи встановлено, що на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності [PERSON] , внаслідок чого вона позбавлена змоги вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з усього належного їй майна. З огляду на викладене та

Outcome: approved