Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Заявник [PERSON] в липні 2019 року звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою. Ухвалою суду Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2019 року матеріали заяви передано за підсудністю на розгляд Святошинському районному суду м. Києва. 11.12.2019 року матеріали вказаної позовної заяви надійшли до Святошинського районного суду м. Києва згідно ухвали. 11.12.2019 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями Святошинського районного суду м. Києва та визначеного головуючого по справі Бабич Н.Д. (а.с.44). Ухвалою Святошинського районногосуду м. Києва від 12.12.2019 року, прийнято вказану справу до провадження та призначено судове засідання (а.с. 45). Заявник [PERSON] , звертаючись до суду, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] , які померли відповідно 21.02.1979 р. та 02.03.1985 р. Документи, які б підтверджували їх родинні стосунки не збереглися з причин того, що їх було втрачено. Як зазначила заявник, зважаючи на її поважний вік (1938 р.н.) вона бажає, щоб її підзахоронили до батьків, однак документи, що підтверджують родинні відносини не збереглися, що і змусило її звернутися до уду за захистом порушеного права. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в заяві. Представники заінтересованих осіб - Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державного архіву Київської області та Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки до суду невідомі, останній направив до суду заяву в якій просив розглядати дану заяву у відсутність їх представника та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності проедставників заінтересованих осіб, оскільки у відповідності доч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши пояснення заявника заінтересованої особи [PERSON] , всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, заслухавши пояснення завника, суд дійшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що згідно копії паспорту заявника, [PERSON] , народилась [INFO] у м. Києві (а.с.16). Згідно відповіді від 25.04.2019 р. № 01-43/993 6 наданої [PERSON] державним архівом Київської області для отримання відомотьей про народження [PERSON] , рекомендовано звернутися до Головного територіальним управлінням юстиції у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.5). Згідно відповіді від 03.05.2019 р. № 94/3.1-46, відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у м.Києві, актовий запис про народження [PERSON] по м. Києву не виявлено (а.с. 4). Згідно листа секретаря Шевченківського районного комітету м. Києва Кравченко В. за №143и від 03.07.1959 року, останній просить надати допомогу в отриманні житлової площі на російській мові " [PERSON] " , де згадується що її дочка [PERSON] , працює в апараті Шевченківського райкому КП України (а.с.6). Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Згідно Акту обстеження умов проживання за 1959 рік [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , встановлено, що вона працює двірником, її чоловік [PERSON] - працює столяром, а дочка [PERSON] працює в апараті Шевченківського райкому КП України (а.с.22). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, щодо задоволення заявлених вимог, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що померлі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , та враховуючи, що зазначений факт породжує юридичні наслідки для заявника, заявник позбавлений можливості підтвердити даний факт в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про те, що заяву належить задовольнити.

Outcome: approved