Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Для оформлення спадщини та переоформлення майна спадкодавця на її ім`я звернулася до державного нотаріуса, де стало відомо, що на все майно її чоловіка [PERSON] накладено арешт Голопристанським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Херсонської області від 14.11.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 29653306. У зв`язку з даними обставинами вона звернулася до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Херсонської області з відповідним запитом про зняття арешту з майна [PERSON] через його смерть. Крім того, як їй відомо, стягувач по справі по якій було накладено арешт також померла (колишня дружина боржника, справа про стягнення аліментів). На запит вона отримала відповідь, відповідно до якої відповідач надав наступну інформацію, що згідно моніторингу даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (розділу спецрозділу та електронному архіву) встановлено, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа № б/н, виданого Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення боргу з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] по аліментам, на виконанні у відділі не перебувало. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, просила суд зняти арешт з нерухомого майна боржника [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14.11.2006 року державним реєстратором Крамаренко Тетяною Анатоліївною, Новозбур`ївська сільська рада Голопристанського району Херсонська області, підстава виникнення обтяження: постанова державного виконавця Державної виконавчої служби у Голопристанському районі Браги В.В. від 13.11.2006 року, АВ № 454177, реєстраційний номер обтяження 29653306. Представник позивача [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу, згідно якої зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ст. 1219 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3\~ст. 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст.ст. 316,\~317,\~319 ЦК України,\~правом власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі\~ст.321 ЦК України. Згідно зі\~ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови\~ про\~ арешт\~ коштів\~ та\~ інших\~ цінностей\~боржника,\~ що\~знаходяться на\~рахунках і\~вкладах чи\~на зберіганні\~в банках\~або інших\~фінансових установах;\~ винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Арешт застосовується: 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Згідно з ч.ч.4, 5\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області, про що 23 травня 2018 року складено відповідний актовий запис № 179, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є чоловіком позивача по справі, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1992 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151087251 від 26.12.2018 року. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 151087384 від 26.12.2018 року, за реєстраційним номером обтяження 29653306, 14.11.2006 року державним реєстратором Крамаренко Тетяною Анатоліївною, Новозбур`ївська сільська рада Голопристанського району Херсонська області зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна [PERSON] , [INFO] . Підстава виникнення обтяження: постанова державного виконавця Державної виконавчої служби у Голопристанському районі Браги В.В. від 13.11.2006 року, АВ № 454177. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2006 року, виданої державним виконавцем Державної виконавчої служби у Голопристанському районі Херсонської області Брагою В.В., на все майно, що належить [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт. З відповіді Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.09.2020 року № 30210 вбачається, що згідно моніторингу даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (розділу спецрозділу та електронному архіву) встановлено, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа № б/н, виданого Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення боргу з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти, на виконанні у відділі не перебувало. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що на час звернення [PERSON] з даною позовною заявою до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved