Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 липня 1999 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини його заробітку, але не манше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки у неї низька заробітна плата. Крім того, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг та речі першої необхідності. Аліментів, які вона отримує на утримання дитини, не вистачає для забезпечення достатнього матеріального, культурного та духовного розвитку доньки. Враховуючи, що відповідач є здоровим і працездатним, просить суд збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала в повному об'ємі, просить задовольнити позов. На неодноразові виклики відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Здолбунівським районним судом Рівненської області на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області було направлено ухвалу про судове доручення від 05 лютого 2014 року, якою було доручено вручити копію позовної заяви з доданими документами відповідачу [PERSON] та допитати його по суті позову. Однак, судове доручення повернулося на адресу суду без виконання, оскільки відповідач [PERSON] на неодноразові виклики не з'явився до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 липня 1999 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку, але не манше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON], вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вона знаходить у скрутному матеріальному становищі, оскільки у неї низька заробітна плата. Аліментів, які вона отримує на утримання дитини, не вистачає для забезпечення достатнього матеріального, культурного, соціального та духовного розвитку доньки. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років 1286 гривень. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач є здоровим і працездатним і, як батько, зобов'язаний забезпечити достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток, суд вважає за необхідне розмір аліментів збільшити. За таких обставин позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved