Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за її відсутності до судового розгляду справи від неї не надійшло. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 48600 грн., отримані нею за договором позики від 09 листопада 2010 року, три відсотки річних за несвоєчасну сплату боргу в сумі 8810 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн. 22 січня 2014 року позов [PERSON] задоволено і ухвалено заочне рішення у справі. 03 липня 2014 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення скасовано, справа призначена до судового розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 14 липня 2014 року за клопотанням відповідача до участі у справі в якості відповідачів залучені [PERSON] та [PERSON] 26 серпня 2014 року позивач надав заяву про уточнення та доповнення позовних вимог про стягнення боргу за договором позики, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 73098 грн., відсотки за несвоєчасну сплату боргу в сумі 7620 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн. 13 жовтня 2014 року позивач надав заяву про заміну неналежного відповідача, в якому просить суд замінити первісного відповідача [PERSON] на належних відповідачів [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування свого первісного позову позивач посилався на те, що 09 листопада 2010 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики на суму 6000 доларів США, що в еквіваленті станом на 19 серпня 2013 року становило 48600 грн., відповідно до якого він передав [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 доларів США, а [PERSON] на підтвердження отриманої суми власноручно, у присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON], написала розписку. Згідно договору [PERSON] зобов'язалася повернути грошові кошти до 09 березня 2011 року, але у визначений строк борг не повернула. В зв'язку з неповерненням суми боргу у визначений строк, [PERSON] повинна сплатити йому, крім суми боргу, 3 відсотки річних за користування кредитними коштами за весь час прострочення виконання зобов'язання, тобто за 881 день (з 10 березня 2011 року до 06 серпня 2013 року, що становить 8810 грн. Своїми діями, а саме невиконанням зобов'язань [PERSON] завдала йому, позивачу, сильних душевних страждань, що призвели до погіршення здоров'я. Із-за цих обставин він, позивач, постійно знервований, часто відчуває болі в області серця, а тому змушений приймати ліки, при тому, що він є інвалідом 1-ї групи. Розмір моральної шкоди він оцінює в сумі 5000 грн., яку також просить стягнути з [PERSON] на його користь. В своїй заяві про уточнення та доповнення позовних вимог (а.с. 54-55), позивач зазначив, що станом на серпень 2014 року, згідно офіційного курсу НБУ, 1 долав США становить 12,183 грн., в зв'язку з чим сума заборгованості збільшилася, і становить 73098 грн. Також збільшилася сума 3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання , і відповідно розрахунок 3% річних становить 73098:100 х 3% =я 2192,94 грн. : 365 днів = 6 грн. х 1270 днів = 7620 грн., і таким чином 3% річних за 1279 прострочених днів становить 7620 грн.. В своїй заяві про заміну неналежного відповідача ( а.с. 58), позивач зазначив, що восени 2010 року його представник [PERSON] звернулася до свого знайомого [PERSON] з проханням допомогти із купівлею квартири за 6000 доларів США. [PERSON], працюючи ріелтором, надавав послуги з підбору нерухомого майна. [PERSON] запропонував [PERSON] квартиру [ADDRESS], яка [PERSON] повністю влаштувала. В подальшому вони домовилися про зустріч, під час якої [PERSON] повинна була передати зазначені грошові кошти. Приблизно у листопаді 2010 року [PERSON] разом із ним, позивачем, який доводиться [PERSON] батьком, приїхали на залізничний вокзал м. Дніпродзержинська, де зустрілися із [PERSON], і [PERSON], погодивши всі питання, дійшли із [PERSON] згоди про передачу грошових коштів в сумі 6000 доларів США. Також із придбанням квартири [PERSON] допомагав його знайомий [PERSON], а [PERSON], на прохання [PERSON], допомагала із оформленням документів. Таким чином, [PERSON] не є учасником спірних правовідносин, і відповідачами у справі є [PERSON] та [PERSON] Представник позивача [PERSON] до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, уточнені та доповнені позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] по суті та за обставинами справи підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, і у випадку неявки відповідачів - згодна на розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих доказів та ухвалення заочного рішення. Позивачу роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України - рекомендованими поштовим відправленнями за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, та смс-повідомоленнями, які були направлені [PERSON] за телефоном [NUMBER], [PERSON] за телефоном [NUMBER], і які доставлені відповідачам (а.с. 65-66), про причини своєї неявки відповідачі суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, які були повідомлений належним чином, і які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, суд відповідно до ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутність відповідача, суд, з її згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - розписка [PERSON].(а.с.4), якою підтверджується факт передачі 09 листопада 2010 року позивачем відповідачу [PERSON] грошової суми в розмірі 6000 доларів США в присутності [PERSON] та [PERSON], і взятий відповідачем обов'язок повернути суму боргу до 09 березня 2011 року; - постанова Заводського РВ м. Дніпродзержинська від 16 жовтня 2012 року (а.с. 7), якою підтверджується факт звернення [PERSON] до Заводського РВ з приводу прийняття мір до [PERSON], [PERSON], які заволоділи грошима в сумі 6000 доларів США; - копія посвідчення серії [NUMBER] (а.с.8), яким підтверджується встановлення позивачу 1-ї групи інвалідності. - розпорядження №217/0.DDV0 від 05 серпня 2014 (а.с.57), яким підтверджується курс купівлі-продажу іноземної валюти 1 долару США за 12,183 грн.. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що восени 2010 року представник позивача [PERSON], звернулася до свого знайомого [PERSON], який працював ріелтором з підбору нерухомого майна, з проханням допомогти із купівлею квартири за 6000 доларів США. [PERSON] запропонував [PERSON] квартиру по [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, яка влаштувала представника позивача [PERSON] Домовившись про зустріч, приблизно у листопаді 2010 року [PERSON] разом із [PERSON] на залізничному вокзалі м. Дніпродзержинська, під час зустрічі із [PERSON] передали йому грошові кошти в сумі 6000 доларів США. Але через відсутність в [PERSON] документу, що посвідчує особу, на його прохання, розписку про отримання грошових коштів надала [PERSON], яка також була присутня при зустрічі, і була знайома із [PERSON] Також під час зустрічі був присутнім [PERSON], який допомагав в оформленні документів. Але оформлення договору купівлі-продажу квартири не відбулося, але при цьому відповідачі не повернули позивачу належні йому грошові кошти в сумі 6000 доларів США, які зобов'язалися повернути до 09 березня 2011 року (а.с.4). На підставі постанови Заводського РВ м. Дніпродзержинська від 16 жовтня 2012 року за результатами розгляду матеріалу ЖРЗПЗ № 8036 від 09 жовтня 2012 року, який був заведений за заявою [PERSON], судом також встановлено, що під час опиту [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вони всі визнали той факт, що отримали гроші від [PERSON], але оформити документи на квартиру не виявилося можливим, про що вони повідомили [PERSON] та запропонували їй повернути гроші, але не в повній сумі одразу, а частинами протягом кількох місяців, але [PERSON] на дану пропозицію не погодилася і звернулася з цього приводу в міліцію. Таким чином, суд встановив, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно отримали від [PERSON], яка представляла інтереси позивача, 09 листопада 2010 року грошові кошти в сумі 6000 доларів США. І з урахуванням вимог позивача щодо стягнення грошової суми саме з [PERSON] та [PERSON] з виключенням із кола відповідачів [PERSON], суд вважає, що із відповідачів належить солідарно стягнути на користь позивача заявлені ним в позові грошові суми. Зважаючи на надану [PERSON] розписку про отримання грошових коштів, в якій особи, що отримали грошові кошти, зобов'язалися їх повернути до 09 березня 2011 року, і оформили досягнуту між ними угоду у вигляді договору позики грошових коштів, суд застосовує до даних правовідносин положення про договір позики, і вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконали, суму боргу позивачу не повернули, фактично відмовившись від виконання взятих на себе зобов'язань за договором позики. Станом на 26 серпня 2014 року сума боргу відповідачами позивачу не повернута, а отже вона підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі в розмірі 6000 доларів США, що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ станом на 05 серпня 2014 року (а.с.57) 73098 гривням. В зв'язку з порушенням відповідачами умов договору позики, внаслідок чого виникло прострочення грошового зобов'язання, позивач дійсно має право на стягнення з відповідачів суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, оскільки в договорі позики не був обумовлений розмір відсотків за користування грошовими коштами. Але суд вважає, що з солідарно з відповідачів на користь позивача належить стягнути 3% річних від простроченої суми в розмірі 7620 грн. за період прострочення виконання грошового зобов'язання, а саме з 10 березня 2011 року до 26 серпня 2014 року, тобто за 1270 днів, виходячи із розрахунку: 73098 грн./ 100 х 3% = 2192,94 грн./ 365 днів = 6 грн. х 1270 днів = 7620 грн. Також суд вважає, що позивачу діями відповідачів дійсно було завдано моральної шкоди, так як внаслідок неповернення відповідачами суми боргу позивач зазнає нервового стресу, переживає душевні страждання, не може розпорядитися належними йому грошовими коштами, не може повернути своє майно, в зв'язку з чим погіршується стан його здоров'я, при тому, що він є людиною похилого віку у віці 70 років та є інвалідом 1-ї групи. Визначення моральної шкоди визначається у ст. 23 ЦК України й у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) шкоди", Так, під моральною шкодою варто розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю осіб. Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, він підлягає відшкодуванню одноразово. При визначенні розміру й форми відшкодування моральної шкоди суд ураховує такі фактори, як глибину психологічного дискомфорту, значні порушення душевної рівноваги, тривалість страждань, які отримав позивач, також ураховує вимоги розумності й справедливості. Враховуючі встановлені судом обставини щодо порушень відповідачем прав позивача, суд вважає, що суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається, Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошово зобов'язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж вартості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст. 625 ЦК України. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена особі, відшкодовується особою при наявності її вини. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справ, які досліджені доказами, суд дійшов до висновку, що внаслідок порушення відповідачами своїх зобов'язань за договором позики, має місце порушення прав позивача, і тому на його користь належить стягнути суму боргу в розмірі 73098 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу за порушення грошового зобов'язання в сумі 7620 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а всього 85718 гривень Також суд, з урахуванням звільнення позивача, який є інвалідом 1-ї групи, від сплати судового збору при поданні позовної заяви, вважає, що з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі по 428,59 гривень, з кожного.

Outcome: approved