Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та після смерті [PERSON], який помер [INFO], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, загальною площею 86,5 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, який знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла бабка позивачки [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], що складається з: житлового будинку розміщеного в схемі під літерою «А», загальною площею 86,5 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м; літньої кухні під літерою «Б», площею 23,2 кв.м; комори під літерою «В», площею 7,0 кв.м; гаражу під літерою «Г», площею 21,0 кв.м; стодоли під літерою «Д», площею 31,2 кв.м; сараю під літерою «Ж», площею 11,8 кв.м; сараю під літерою «З», площею 35,7 кв.м; навісу під літерою «К», площею 8,8 кв.м; сараю під літерою «Л», площею 10,0 кв.м; сараю під літерою «М», площею 16,5 кв.м; убиральні під літерою «Н», площею 1,0 кв.м; вимощення під літерою «І» площею 9,7 кв.м; колодязю під літерою «Й» площею 12,0 кв.м; воріт, огорожі і фіртки, загальною площею 37.7 кв.м. Відповідно до довідки Раковецької сільської ради №1051 від 05.10.2016 року, дане господарство відносилось до колгоспного двору. На час смерті спадкодавця [PERSON] в господарстві були зареєстровані: син [PERSON], [INFO].; невістка [PERSON], [INFO] та внуки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Мати позивачки - [PERSON] померла [INFO]. Рідна сестра позивачки [PERSON] померла [INFO], а [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (син спадкодавця). Звернувшись до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину законом - на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], позивачка отримала Постанову № 1758/02-31 від 06 грудня 2016 року в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезгаданий житловий будинок. На час смерті вказаних осіб відповідач фактично по вищевказаній адресі не проживав, знаходився на заробітках за межами Івано-Франківської області, тільки був зареєстрований по місцю проживання спадкодавця; спадщину приймати він не бажає. Позивачка просить визнати за нею право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, ринкова вартість якого складає 86484,00 грн. Сторони, їх представники в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. В заявах позивачка та її представник просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; відповідач позовні вимоги визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Довідкою № 1051, виданою Раковецькою сільською радою 05.10.2016 року, доводиться, що згідно Виписки із господарської книги № 7 Раковецької сільської ради за період з 1991- 1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], по господарству в [ADDRESS], яке відноситься до колгоспного двору, станом на 01.07.1991 року були зареєстровані: голова господарства [PERSON], [INFO], померла [INFO] р.; син [PERSON], [INFO], помер [INFO].; невістка [PERSON], [INFO] та внуки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] За господарством закріплені земельні ділянки загальною площею 0,85 га: для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га. [PERSON] померла [INFO] р. у віці 72 роки в с. Семенівка, актовий запис № 2 від 06.02.1992 р., про що свідчить копія повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 16 від 01.05.1995 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.05.1995 року Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON], [INFO] та [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що доводиться виданими виконавчим комітетом Раковецької сільської ради довідками № 1052 від 05.10.2016 р., № 1160 від 03.11.2016 р. [PERSON] померла [INFO]. в с. Семенівка, актовий запис № 8 від 20.04.2001 р., що стверджено копією повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17.12.2016 р. Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Довідкою № 1052, виданою 05.10.2016 р. Раковецькою сільською радою доводиться, що згідно погосподарської книги № 7 Раковецької сільської ради за 2001-2005 рр. в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], голова господарства, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] а/з № 8. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На час смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За ст. 549 цього кодексу - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.12.1957 року Обертинським райбюро ЗАГС Станіславської області, батьками [PERSON], [INFO], що народився в с. Семенівка Обертинського району Станіславської області, є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. у віці 64 років в с. Семенівка, актовий запис № 17 від 06.10.2011 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06.10.2011 року Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 7 липня 1973 року Раковецькою с/радою Городенківського району, стверджено, що батьками [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Семенівка, є [PERSON] та [PERSON]. Згідно погосподарської книги № 7 Раковецької сільської ради за 2006-2015 рр. в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], голова господарства, помер [INFO]., син [PERSON], [INFO], згідно погосподарської книги № 7 за 2016р. в даному господарстві зареєстрований та проживає [PERSON], [INFO], що доводиться довідкою Раковецької сільської ради № 1052 від 05.10.2016р. Позивачка зі своєю сім'єю фактично постійно проживала зі спадкодавцем, хоча була зареєстрована за іншою адресою, постійно доглядала його: готувала їжу, прибирала, працювала на городі, робила ремонти в будинковолодінню, вели спільний бюджет, сплачували комунальні послуги, тобто, проживали як одна сім'я. Те, що після смерті батька позивачка, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, прийняла спадщину - належний батькові [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення [NUMBER], виданого 27.08.1999 року в МРЕВ ДАІ УВС в м. Коломия, вантажний бортовий автомобіль ГАЗ-5312, 1988 року випуску, двигун -[NUMBER], шасі - [NUMBER], д.н.з [NUMBER], зареєстрований 27.08.1999 року в МРЕВ ДАІ УВС в м. Коломия, стверджено копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.2012 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1179, спадкова справа № 67 від 13.02.2012р. Копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31372474 від 14.08.2012р. стверджено реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину, номер у спадковому реєстрі 53240315, спадкодавця [PERSON] спадкоємцем [PERSON] на грошові вклади в сумі 4870,93 грн. Ощадбанку. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р,. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка [PERSON] зверталась до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Однак, постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної нотаріальної контори № 1758/02-31 від 06.12.2016 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловому будинку [ADDRESS] з посиланням на те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок неможливо, так як спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно індексний № 77994779 свідчить про те, що право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1950р., інші господарські будівлі збудовані в 1959, 1960, 1964, 1965, 1970,1991 та 1994 роках. Як вбачається з Довідки ТОВ «Експертно-оціночної компанії «Оцінка-Експерт-Інформ», складеної на підставі договору № 21543/16 від 09.12.2016 р., вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS], станом на 09.12.2016 р. становить 86 484,00 грн. Позивачка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON]. Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON], права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved