Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжк.\~ Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що він\~ звернувся до управління Пенсійного фонду України щодо призначення йому пенсії за віком. Вивчивши надані заявником документи, що підтверджують його трудовий стаж,\~ спеціалістом управління Пенсійного фонду було виявлено, що в записах в його трудової книжки серії ИТ-І №0172637 від 24.10.1977 року, на першій сторінці в графі де зазначено рік його народження невірно записано «1957» (з виправленням на 1959, але без відмітки про виправлення), а згідно даних паспорта громадянина України та свідоцтва про народження: "1959", що викликає сумніви в належності заявнику трудової книжки та позбавити його права на пенсію. В позасудовому порядку виправити допущену при внесені запису до його трудової книжки помилки щодо його прізвища та поставити печатку неможливо, так як підприємство-роботодавець, «Производственное ордена Ленина объединение Азнефть», що заповнювало та видавало йому трудову книжку, існувало ще за часів Радянського Союзу в Азербайжанській РСР і на теперішній час ліквідовано. Відповідно відсутні печатка підприємства та посадові особи, які б вирішили дане питання. Вказані вище помилки є перешкодою для призначення заявнику пенсії. Представник заявника у своїй заяві підтрив заявлені вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні у порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Представник Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні та вирішити питання згідно закону. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт належності заявнику трудової книжки підтверджується відповідністю відомостей про його прізвище, імя та по-батькові зазначених у трудовій книжці із відомостями, зазначеними в його паспорті, свідоцтві про народження, посвідчення водія, свідоцтві про одруження. У відповідності до ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень пункту 6 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з іменем, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Пункту 12 ППВСУ №5 від 31.03.95\~ року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та розяснень викладених в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», водночас на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і необхідне йому для призначення пенсії за віком, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved