Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Генеральний директор КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР Шкробот В.В. звернувся із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР без його згоди, для стаціонарного лікування . В обґрунтування заяви посилається на ту обставину, що [PERSON] згідно рішення суду визнаний недієздатним та відповідно до його психічного стану страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні лікар-психіатр КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР Шевчук Т.І. заяву підтримала і пояснила, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, тому потребує госпіталізації до психіатричного закладу, внаслідок психічного розладу він не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР без його згоди підтримала. Законний представник [PERSON] заяву про надання психіатричної допомоги [PERSON] у примусовому порядку підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити. У судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , житель с.Мушкатівка, Борщівського району, поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 3 психіатричне відділення КПН «ТОКПЛ» ТОР 19.10.2021 року о 11год. 16хв. в ургентному порядку в супроводі сестри. Із змісту заяви про госпіталізацію [PERSON] вбачається, що його було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку про необхідність госпіталізації. Підставою для висновку були відомості про поведінку гр. [PERSON] , котрі надійшли від сестри [PERSON] . Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів, [PERSON] діагностовано: помірну розумову відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості, судомний синдром в анамнезі. У зазначеному вище висновку комісії лікарів - психіатрів описано, що пацієнт в свідомості; доступний малопродуктивному мовному контакту; дивиться з-під лоба; орієнтований у власній особі та місці перебування, за часом не стежить, не може назвати рік, місяць, день; на запитання відповідає коротко, вибірково; фон настрою знижений; під час бесіди плаче, афектується, розмахує руками; мова погано модульована, мислення малопродуктивне, конкретно-образне; абстрагування недорозвинуте; пам`ять слабка; не вміє читати, пише з помилками, рахувати не вміє, не називає всіх кольорів; коло інтересів обмежене фізіологічними потребами; судження примітивні; вольові процеси невпорядковані; критика відсутня. З анамнезу встановлено, що [PERSON] народився селянській сім`ї, старшим з двох дітей. Ріс та розвивався в задовільних матеріально - побутових умовах. З раннього дитинства відставав у психомоторному розвитку, був хворобливою дитиною. Закінчив 8 класів допоміжної школи-інтернату. Ніде не працював та не працює. З лав армії був комісований. Являється інвалідом II - групи з дитинства. Неодружений, дітей не має, проживає з сім`єю сестри та мамою. Tbc, ВГ, венеричними захворюваннями, кишковими інфекціями не хворіє, ЧМТ не мав. Шкідливих звичок не має. Спадковість не обтяжена. Хворіє даним захворюванням з раннього дитячого віку. В психічному та фізичному розвитку відставав від своїх однолітків. Ходити та говорити почав пізніше звичайного. Неодноразово лікувався в умовах КНП «ТОКПЛ» ТОР. Остання виписка з стаціонару 27.07.16р. Амбулаторно під контролем сестри пацієнт приймає Клопіксол, Карбамазепін . У пацієнта бувають судомні напади 3-5 разів на місяць, про які він не пам`ятає, а знає лише зі слів оточуючих. 21.08.2013року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї, в силу ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У 2006 році ВРУ прийнято Закон «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.17 якого передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ, як джерела права. Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею, включно з правом на відшкодування будь-якої шкоди, завданої позбавленням свободи, якщо воно буде визнане таким, що не відповідає чинному законодавству України. Згідно з практикою ЄСПЛ щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. З приводу доведеності необхідності надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - госпіталізації [PERSON] , [INFO] , до КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР для стаціонарного лікування, суд зазначає, що саме на державу покладається позитивний обов`язок створювати належні умови надання психіатричної допомоги громадянам, котрі її потребують, виходячи з діагнозу, що поставлений [PERSON] , амнестичних відомостей, та врахуванням того, що 21.08.2013 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області [PERSON], визнано недієздатним, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] , до психіатричного закладу, а тому заяву генерального директора КПН «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР Шкробот В.В. слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved