Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

\~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що вона [PERSON]»я Станіславівна, є дочкою [PERSON] та [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про народження Серія І-КЕ № 031591 та копією свідоцтва про шлюб Серія І-КЕ № 081396. \~ \~16\~вересня 2011\~року \~ дід\~позивача \~по лінії\~ матері\~ \~[PERSON] помер\~ в с. Шишаки Хорольського району Полтавської області, що підтерджується копією свідоцтва про його смерть [PERSON] 1 КЕ № 196766. 15\~жовтня 2016\~року \~мати \~позивача [PERSON]\~померла в с. Шишаки Хорольського району Полтавської області, що підтерджується копією свідоцтва про її смерть [PERSON] 1 КЕ № 333989. Після смерті 15 жовтня 2016 року матері [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Полтавська область Хорольський район, село Шишаки, вулиця Тичини, 14 та складається з : житлового будинку [PERSON]. А-1 загальною площею 67, 3 кв.м., житловою площею 37, 0 кв.м., погребу літ.В, сараю літ. Б, убиральні літ.Г, колодязя № 1, який вона прийняла як спадщину померлого 16 вересня 2011 року свого батька [PERSON]. \~Із довідки\~виконкому [PERSON]\~сільської ради\~Хорольського району\~Полтавської області\~від 15.06.\~2018\~року №\~ 02-32/1379\~ слідує,\~що [PERSON],\~[INFO],\~проживав та\~був зареєстрований\~в [INFO] \~та згідно\~по господарської\~книги №\~7,\~архівна справа\~№ 02-17\~том 7,\~особовий рахунок\~господарства 0404-1\~дійсно належав\~житловий будинок\~№14\~в селі\~Шишаки по\~вулиці Тичини\~до дня\~його смерті\~16.09.2001\~року.\~ В судове засідання позивач\~ [PERSON] не з"явилася, але в позовній заяві\~прохала суд провести розгляд справи за відсутності. В судове засідання представник відповідача\~ [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської областів не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада при вирішенні справи покладається на розсуд суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК Українив разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно дост. 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно дост. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1ст. 1268ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивач, [PERSON]»я Станіславівна, є спадкоємцем першої черги за законом померлої 15 жовтня 2016 року матері [PERSON], яка прийняла її спадщину, тому має право на вказане нерухоме майно. З повідомлення державного нотаріуса Полтавської районної держнотконтори [PERSON] від 21.06.2018 року за вих. № 02-31/922 слідує, що спадкова справа відкрита від 13.12.2016 року після померлої 15.10.2016 року [PERSON] за заявою [PERSON]»ї Станіславівни. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотконтори не надходило. У зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після померлої 15 жовтня 2016 року матері [PERSON], тобто житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Шишаки, вул. Тичини, 14 Хорольського району Полтавської області, який належав померлому 16.09.2011 року [PERSON], спадкоємцем якого була [PERSON], яка прийняла, але юридично не оформила свої спадкові права ( спадкова справа після померлого 16.09.2011 року [PERSON] відкрита за заявою про прийняття спадщини від дочки [PERSON] за № 21/2012 у приватного нотаріуса хорольського районного округу [PERSON] ). З вказаного повідомлення державного нотаріуса Полтавської районної держнотконтори [PERSON] позивачу роз»яснено державним нотаріусом, що для отримання цієї спадщини необхідно звернутись до суду з відповідною заявою. З довідки Комунального підприємства « Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 04.07.2018 року № 151-Т слідує, що станом на 29.12.2012 року житловий будинок, що знаходиться в селі Шишаки по вулиці Тичини, буд. № 14 Хорольського району Полтавської області, в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований. \~ \~ \~ \~Згідно технічного паспорта на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок, виготовленого 25.06.2018 року ТОВ БТІ, вбачається, що господарські будівлі вказаного домоволодіння перебувають у задовільному технічному стані, придатні до подальшої експлуатації. З довідки ТОВ « Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне від 25.06.2018 року № 3933 слідує, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Полтавська область Хорольський район, село Шишаки, вулиця Тичини,14 та складається з : житлового будинку [PERSON]. А-1 загальною площею 67, 3 кв.м., житловою площею 37, 0 кв.м., погребу Літ.В, сараю [PERSON]. Б, убиральні Літ.Г, колодязя № 1, становить 99 258 гривень. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved