Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилалась на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 травня 2010 року у виконкомі Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області за актовим записом № 06. Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя і виховання дитини. Відповідач жодним чином не приділяє уваги сім'ї та вихованню дитини, матеріально не утримує сім'ю, сплачує тільки комунальні послуги. Крім того, доволі часто зловживає спиртними напоями і, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, влаштовує сварки, під час яких наносить їй тілесні ушкодження, все це відбувається в присутності дитини, що негативно впливає на її психологічний стан та їх стосунки. Вони неодноразово припиняли подружні стосунки, хоча проживають разом в одній квартирі. Останній раз вони припинили подружні стосунки більше шести місяців тому, з того часу подружні стосунки не відновлювали, вона втратила почуття поваги та любові до відповідача, без чого сімейне життя неможливо. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Свій обов'язок по утриманню дитини відповідач не виконує, не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки, а її матеріальне становище вкрай важке через те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і не має можливості повністю матеріально забезпечувати дитину. Донька відвідує дошкільний навчальний заклад № 10, за відвідування якого вона сплачує сама. Відповідач офіційно працює вантажником в ТОВ «Торговий дім «Розма» та отримує заробітну плату в розмірі 3200 грн. щомісяця, здоровий, а тому має можливість утримувати свою доньку. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Ухвалою суду від 31 січня 2014 року справу розглядом відкладено на два місяці і цей строк надано сторонам для примирення. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що за час, наданий судом для примирення, вони не примирились, відповідач свою поведінку не змінив, продовжує влаштовувати скандали, на примирення не згодна, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що згоден на розірвання шлюбу, сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які посилається позивачка, примирення між ними неможливе, збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити його інтересам. Згоден за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, оскільки це його батьківський обов'язок, він офіційно працює вантажником в ТОВ «Торговий дім «Розма», має стабільний дохід, тому має можливість утримувати свою дитину. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що змінені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Позивачка з відповідачем в червні 2013 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, хоча проживають разом в одній квартирі. Причиною розпаду сім'ї було те, що у сторін різні характери та погляди на сімейне життя та виховання дитини. Відповідач жодним чином не приділяє уваги сім'ї та вихованню дитини, матеріально не утримує сім'ю, сплачує тільки комунальні послуги. Крім того, зловживає спиртними напоями і, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, влаштовує сварки, під час яких наносить позивачці тілесні ушкодження, все це відбувається в присутності дитини, що негативно впливає на її психологічний стан та їх стосунки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові між ними. За час, наданий судом для примирення, сторони не примирились, оскільки відповідач не робив для цього ніяких спроб, поведінку свою не змінив, і на примирення сторони не згідні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Від шлюбу у позивачки і відповідача є малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), яка проживає з позивачкою [PERSON] і знаходиться на її утриманні, тому після розірвання шлюбу її належить залишити проживати з матір'ю [PERSON] Відповідач не надає добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, тому позивачка [PERSON] потребує матеріальної допомоги на її утримання з боку відповідача. Відповідно до вимог ст.ст.180, 183 ч.1 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що відповідач працює вантажником в ТОВ «Торговий дім «Розма», його середньомісячний заробіток становить суму 3200 грн., що підтверджується довідкою цього товариства (а.с.9). Він здоровий, матеріально забезпечений, інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків, дружини не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, що він визнав в судовому засіданні, тому він має можливість і зобов'язаний утримувати свою доньку. Так як відповідач [PERSON] офіційно працює, має регулярний заробіток, в зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача на користь позивачки належить стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] в частці від його заробітку в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, повністю задовольнивши змінені позовні вимоги, з чим погодився і відповідач. При цьому суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання однієї дитини є достатнім, так як в грошовому виразі, виходячи із заробітку, він буде становити суму, яка є більшою, ніж половина встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., а позов задоволено частково, то суд вважає, що згідно вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави. Також, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволені, то суд вважає, що згідно вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. згідно квитанції (а.с.4). На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved