Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.01.2007 року. Від спільного проживання в сторін народився син [PERSON], який проживає з позивачкою і перебуває на її вихованні та утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає, що змушує позивачку звертатися до суду з даною заявою. Відповідач працює на посаді інженера-механіка Городенківського ДВУ ВКГ, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] від першого шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що не відмовляється від обов'язку утримувати свого сина, однак не згідний сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить позивачка, оскільки сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] від першого шлюбу та утримує житло,. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 1/8 частці від доходу. Просить врахувати те, що у випадку стягнення аліментів в тому розмірі, в якому просить позивачка, утримання з його заробітної плати перевищать 50 %. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25 січня 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 25.01.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07 липня 2008 р. Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою, відповідач проживає окремо від своєї сім'ї, в достатній кількості коштів на утримання дитини не надає, хоча є фізично здоровою особою, працевлаштований, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про заробітну плату та інші доходи за 2013-2014 рік, виданою 04.07.2014 р. Городенківським ДВУВКГ. Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1 /4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину для дітей відповідного віку на підставі виконавчого листа по справі № 2-619 2006 р., виданого 13 вересня 2006 р. Про утримання аліментів з зарплати відповідача свідчить довідка Городенківського ДВУВКГ № 15 від 28.05.2014 р. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, встановивши, що доходи відповідача мають регулярний характер, враховуючи стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в корись позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом 07.05.2014 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved