Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якому вказала, що 09 травня 1997 року помер її чоловік [PERSON], якому, належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка на території Харківської сільської ради Талалаївського району. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), так як втрачено сертифікат на право [PERSON] на земельну частку (пай). Враховуючи викладене [PERSON] просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка право на вищевказану земельну частку (пай). В судове засідання [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Представник відповідача Харківської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але сільський голова надала суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечують. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 09 травня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). За життя [PERSON] набув права на земельну частку (пай) розміром 7.2 умовно кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Шевченка с. Новоселівка на території Харківської сільської ради Талалаївського району, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № № 958018, виданого 29 березня 2001 року, що підтверджується інформаційною довідкою відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області, копією сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 12,30). Згідно ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10.11.1994 року право на земельну частку (пай) є об'єктом спадкування. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно повідомлення завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 18.09.2017 року та повідомлення в.о. завідувача державного нотаріального архіву Чернігівської області від 12.09.2017 року після смерті 09 травня 1997 року [PERSON], спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.31,33). Згідно довідки Харківської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 03.08.2017 року [PERSON], постійно проживав і був зареєстрований в [INFO] до дня смерті 09 травня 1997 року. Разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.11). Факт реєстрації шлюбу між позивачкою та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-ЕЛ № 114882 (а.с.8). Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що повинно бути вчинено протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], так як проживала разом із спадкодавцем на день його смерті та вступила у володіння спадковим майном. З досліджених доказів, а саме повідомлення завідувача Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 05.09.2017 року вбачається, що [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 09 травня 1997 року [PERSON] на спадкове майно - право на земельну частку (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №958018, виданого 29 березня 2001 року, в звязку з відсутністю оригіналу вказаного сертифікату (а.с.13). Факт втрати сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 958018, від 29 березня 2001 року, виданого на імя [PERSON], підтверджується оголошенням в газеті «Трибуна Хлібороба» від 02.09.2017 року (а.с.14). У разі втрати сертифікату про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, а саме визнання за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті 09 травня 1997 року [PERSON], права на право на земельну частку (пай) розміром 7,2 умовно кадастрових гектарів, що перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка на території Харківської сільської ради в Талалаївському районі Чернігівської області, на належало спадкодавцю згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №958018, виданого 29 березня 2001 року.

Outcome: approved