Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості у сумі 23916 грн. 63 коп. на підставі кредитного договору №б/н від 19.05.2008 року, та судових витрат в розмірі 2102.00 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов кредитного договору станом на 12.08.2020 року у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 23916 грн. 63 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита в сумі 18328,39 грн., в.т.ч. заборгованість за поточним тілом кредита 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита 18328,39 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 000.00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 5588,24 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 0,00 грн., нарахована пеня - 0,00 грн, нарахована комісія - 0,00 грн. Вказаний позов АТ КБ «Приватбанк» надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 25.09.2020 року. Ухвалою Володимирецького районного суду від 01.10.2020 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернулися до суду з письмовою заявою, в якій, позовні вимоги підтримують повністю та просять розглянути справу у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк». Відповідачка, про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 21.10.2020 року, повідомлена судом належним чином, однак судові повістки направлені судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання повернуто до суду з відміткою пошти «інші причин, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». 21 жовтня 2020 року суд, встановивши, що місцезнаходження відповідачки не встановлено, та судові повістки про виклик до суду, повернулися з відміткою пошти «інші причин, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» та фактичне місце знаходження [PERSON] , невідоме, було здійснено виклик відповідачки через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оголошення від 21.10.2020 року. Відповідачці пропонувалось з`явитись в судове засідання, або надати відзив проти позову та докази, які є в наявності. У визначений законодавством термін відповідачкою [PERSON] , жодних дій щодо вищевказаного не вчинено, що за правилами ч. 11 ст. 128 ЦПК України свідчить про належне її повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних матеріалів справи з ухваленням заочного рішення. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими які підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.05.2008 року [PERSON] , було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 12.08.2020 року має заборгованість. Як вбачається з письмових доказів, досліджених судом, 19.05.2008 року [PERSON] , складена та підписана заява з метою отримання банківських послуг. Згідно інформації викладеної у вказаній заяві, [PERSON] , висловила свою згоду з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, при цьому вона ознайомилася і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст. 525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості по договору №б/н станом на 12.08.2020 р. утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 23916 грн. 63 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита в сумі 18328,39 грн., в.т.ч. заборгованість за поточним тілом кредита 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита 18328,39 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 000.00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 5588,24 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 0,00 грн., нарахована пеня - 0,00 грн, нарахована комісія - 0,00 грн., Правильність розрахунку відповідачкою не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у зазначеній сумі не суперечать договору, є обґрунтованими та підлягають стягненню у судовому порядку. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору при пред`явленні позову в розмірі 2102 грн. 00 коп.,

Outcome: approved