Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: ОСББ «Перетворювач-1» про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку в квартирі [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на Ѕ частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] її батьки [PERSON] та [PERSON] на підставі ордеру № 58, який було видано виконавчим комітетом Запорізької міської Ради вселились до квартири [ADDRESS] , яка знаходилась у ЖБК «Перетворювач-1». Членом ЖБК «Перетворювач-1» був її батько - [PERSON] . В липні 1989 року батьки повністю виплатили пай за квартиру. 18 лютого 1997 року батьки розірвали шлюб. [INFO] її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . За життя батько заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON] є вона [PERSON] , як дочка померлого та син - [PERSON] . Протягом шести місяців, після смерті батька, вона та [PERSON] звернулись до Другої Запорізької нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . За життя мати заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON] є вона [PERSON] , як дочка померлої та син - [PERSON] . У шестимісячний термін, після смерті [PERSON] , спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Позивачка вважає, що прийняла спадщину, фактично, оскільки була зареєстрована та мешкала разом з матір`ю на час смерті спадкодавця у спадковій квартирі. Проте позивачці в оформленні права на спадкове майно, після смерті батьків, державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавців на вищевказане нерухоме майно, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись за захистом своїх прав в судовому порядку. Просить визнати за нею право \~ \~ \~ \~власності \~ \~ \~ \~на ј частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування, після [PERSON] , який помер [INFO] та право \~ \~ \~ \~власності \~ \~ \~ \~на Ѕ частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] , що разом становитиме ѕ частини вищезазначеної квартири. Відповідачем [PERSON] під час розгляду справи подано до суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання за ним право власності на ј частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В позові він вказав, що [PERSON] та [PERSON] є його батьками, які під час шлюбу, на підставі ордеру № 58, який було видано виконавчим комітетом Запорізької міської Ради вселились до кооперативної квартири [ADDRESS] , яка належала ЖБК «Перетворювач-1» та за яку був повністю сплачений пай в липні 1989 року. Членом ЖБК «Перетворювач-1» був його батько - [PERSON] . [INFO] батьки розірвали шлюб. [INFO] його батько [PERSON] помер. За життя батько [PERSON] заповіту не залишив. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON] є він [PERSON] , як син померлого та [PERSON] , як дочка померлого. Протягом шести місяців, після смерті батька, він та [PERSON] звернулись до Другої Запорізької нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. [INFO] його мати [PERSON] померла. Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . За життя мати [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги, після смерті [PERSON] є позивач за основним позовом [PERSON] , як дочка померлої, яка прийняла спадок фактично, оскільки була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавицею на час її смерті та [PERSON] , як син померлої, позивач по зустрічному позову, який із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контри не звертався. Позивачу по зустрічному позову [PERSON] державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори відмовлено в оформленні права на спадкове майно, після смерті батька, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно, у зв`язку з чим позивач, за зустрічним позовом, змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Просить визнати за ним право власності \~ \~ \~ \~на ј частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка за основним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив його позовні вимоги задовольнити, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Представник ОСББ «Перетворювач-1» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, надані письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно вимог ст.ст.\~76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] , є рідними братом та сестрою, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.30, 68). Їх батьки - [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.1970 року по 18.02.1997 рік, що підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.21, 22). Позивачкою за основними позовом змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.29). На підставі ордеру № 58 від 09.07.1974 року, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської Ради [PERSON] була надана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). З довідки ОСББ «Перетворювач-1» за № 8 від 19.04.2019 року вбачається, що вартість квартири виплачена повністю [PERSON] в липні 1989 року (а.с.15). Відповідно до ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. За положенням ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу ЦК в редакції 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування,Ю набуває право власності на це майно. Вказані норми узгоджуються зі ст. 384 ЦК України в редакції 2003 року, в якій зазначено, що положення ст.328 ЦК України в редакції від 16 січня 2003 року передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири. Таким чином, на момент виникнення права власності на спірну квартиру, а саме, в 1989 році діяло законодавство, відповідно до якого виникнення права власності не залежало від державної реєстрації прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, [PERSON] , під час перебування в шлюбі з [PERSON] , набув право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] у липні 1989 року, шляхом повної виплати вартості квартири, але не встиг повністю реалізувати своє право власності та отримати свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. Відповідно до ст.ст.22, 28 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними . Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, судом встановлено, що кожному з подружжя [PERSON] та [PERSON] належало по Ѕ частини в квартирі [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.23). Зі спадкової справи № 481(2003) заведеної Другою Запорізькою держаною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , яка розпочата 18 липня 2003 року, вбачається що із заявами про прийняття спадщини за законом, у встановлений законом строк, звернулись його діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с.87-106). До складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] , на яку відсутні правовстановлюючі документи, згідно відповіді ТОВ ЗМБТІ за № 11520 від 23.10.2017р.(а.с.100) 31 травня 2019 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно (а.с.103). 18 лютого 2020 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно (а.с.106). [INFO] [PERSON] померла (а.с.24). Зі спадкової справи № 161/2019 заведеною Другою Запорізькою державної нотаріальної конторою після смерті [PERSON] , яка розпочата 22 жовтня 2019 року, вбачається що [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом, у відповідності до ст.1261 ЦК України (а.с.108). [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] не звертався (а.с.107-120). З відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за № 04-07/3/9844 від 21.06.2019 року вбачається, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею була зареєстрована [PERSON] , що також підтверджується довідкою голови правління ЖБК «Перетворювач» за № 2 від 04.02.2019 року (а.с.116, 16). 25 жовтня 2019 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно (а.с.120). Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1261, 1267 ЦК України у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її. Відповідно до вимог ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, однак на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з моменту її відкриття. Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В позасудовому порядку отримати свідоцтва про прийняття спадщини на спадкове майно, у вигляді частин квартири [ADDRESS] , яке відкрилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не мають змоги, через відсутність свідоцтва про право власності на квартиру. Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Також, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами зустрічні позовні вимоги [PERSON] , які підлягають задоволенню.

Outcome: approved