Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 листопада 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . В шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я з відповідачем розпалася, між ними часто стали виникати непорозуміння, конфлікти через нестачу грошей, а також те, що відповідач не влаштовується на роботу. Примирення між ними не можливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому позивач разом з дітьми переїхала проживати у будинок своїх батьків. Просить розірвати шлюб з відповідачем, не застосовувати заходів щодо примирення подружжя та не надавати строк для примирення. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року було відкрито спрощене провадження у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі, надала детальні пояснення по суті позовних вимог, вказала, що спільно з чоловіком не проживає, примиритися не бажає, просить шлюб розірвати. Зазначила, що перешкод спілкуванню дітей з батьком не чинитиме. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що причиною сімейних конфліктів є те, що він немає можливості заробляти гроші у такій кількості, яка потрібна позивачу, заперечує факт зловживання спиртними напоями. З дітьми спілкується, не заперечив, щоб діти проживали разом з матір`ю, так як це відповідатиме їх інтересам. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Вказані правовідносини виникли із сімейних, зокрема про розірвання шлюбу. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Вежицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області про що зроблено актовий запис №12 від 17 листопада 2016 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] від 02 лютого 2017 року) та [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 19 грудня 2019 року) . Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що між сторонами подружні відносини припинилися, сім`я існує формально; сторони не бажають примиритися, про що вказали у судовому засіданні, наполягали на розірванні шлюбу. В зв`язку з чим суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », отримане після реєстрації шлюбу. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не бажає змінювати своє прізвище на дошлюбне, враховуючи бажання залишити собі прізвище, отримане під час реєстрації шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище " [PERSON] ". Судові витрати з відповідача не стягуються, оскільки позивач просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати .

Outcome: approved