Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позові зазначила, що вона з 23.03.2007 року по 11.07.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Від спільного проживання з відповідачем народився син [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, хоча має таку можливість оскільки працює в ПП "Перспектива". Саме це змусило її звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. В заяві поданій до суду просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позов просить задовольнити. Відповідач ([PERSON].) в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням при матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. В судовому засіданні встановлено, що з 23.03.2007 року по 11.07.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Городенківського районного суду від 11.07.2013 року по справі № 342/978/13-ц, при матеріалах справи. З копії свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 25.03.2007 року, вбачається, що від спільного проживання в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Син ([PERSON].) проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач участі в утриманні сина не приймає. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК Ураїни, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з цим суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати із [PERSON] в користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved