Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер батько [PERSON] . Ще при житті батько заповів позивачу квартиру [ADDRESS] , а рідному брату [PERSON] було заповідано 33/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] . 15 березня 2011 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену квартиру. [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в с. Оринин, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, не прийняв спадщину, оскільки не подав заяви про прийняття спадщини в строки, передбачені ст. 1270 ЦК України. [INFO] [PERSON] помер. На даний час спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, звернувшись з заявою про прийняття спдащини до нотаріуса. В кінці вересня 2020 року звернулась до нотаріуса Першої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус 23.09.2020 року відмовив в оформленні спадщини, оскільки відстуній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності [PERSON] на 33/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] . Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме - 33/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] в м. Кам`янець-Подільському. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Гав`юк Д.М. позов підтримав, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повдіомлений своєчасно у відповідності до п. 8 ч. 3 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача,дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 1.07.1962 року. Відповідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Кам`янець-Подільської державної нотарільаної контори 19 вересня 2007 року, реєстр.№1-2094, [PERSON] заповів належну йому на праві приватної власності квартиру за [ADDRESS] та грошові вклади, що зберігаються у Кам`янець-Подільському відділенні № 188 ВАТ «Державний ощадний банк України» своїй доньці [PERSON] . Належну йому частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями до нього за [ADDRESS] своєму сину - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в м. Кам`янець-Подільському, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 01.07.2009 р. Місцем відкриття спадщина є останнє місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 15 березня 2011 року державний нотаріус Першої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори видав Пшетаковській А.О. свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру за [ADDRESS] . Із матеріалів спадкової справи № 370/2009 до майна [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що [PERSON] з заявою при прийняття спадщини після смерті батька не звертався. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 12.02.2015 р. Якщо спадщину не прийняв спадкоємець за заповітом, застосовується норма ч. 1 ст. 1275 ЦК, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну Після смерті [PERSON] залишись не оформленою 33/100 часток жилого будинку із відповідними надвірними будівлями біля нього по [ADDRESS] . [PERSON] звернулась до Першої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно роз`яснення державного нотаріуса Другої Кам`янець-Подільської державної нотарілаьної контори № 577/02-31 від 23.09.2020 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] , оскільки нею не подано правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві і їй необхідно звернутись до суду. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. У матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації прав [PERSON] на житловий будинок. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Об`єктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, що належали місцевим радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56. Згідно з пунктом 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 16 цього переліку такими правовстановлюючими документами, є свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Згідно виписки з погодсподарських книги № 1, особовий рахунок № [NUMBER] за [NUMBER] рр., по [ADDRESS] та домоволодіння та земельна ділянка площею 0,15 га біля нього рахувались за головою двору [PERSON] . Разом з ним в будинку були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] . Згідно виписки з погосподарських книг, книги № 1, особовий рахунок № [NUMBER] за 1980-1982 рр., за домогосподарством по [ADDRESS] рахувалось домоволодіння, головою двору була [PERSON] , разом з нею були зареєстровані та проживали: голова двору - [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] . Згідно виписки з погодсподарських книг, книги книги № 1 особовий рахунок № [NUMBER] за 2011-2015 рр. Орининської сільської ради за домогосподарством рахувалось домоволодіння по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,15 га біля нього. В домоволодінні зареєстровані та проживали голова двору - [PERSON] , померла [INFO] в с. Мілівці, Кам`янець-Подільського району, син [PERSON] , помер [INFO] в м. Кам`янець-Подільському. Відповідно інформації архівного відділу Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації № 120/01-27/01 від 07.12.2021 р. в протоколах виконавчого комітету Кам`янець-Подільської районної ради народних депутатів за травень 1987 року рішення від 05.05.1987 року на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відстунє. Відповідно інформації Кам`янець-Подільського МБТІ № 407 від 31.08.2021 р. рішення районної ради про визнання права власності на домоволодіння по [ADDRESS] в архів БТІ не передавалось. З матеріалами інвентарної справи будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , належав [PERSON] - 67/100, [PERSON] - 33/100, загальною площею 82,6 кв. м., житловою 40,5 кв.м. Житловий будинок загальною площею 82,6 кв.м., житловою 40,5 кв.м., розташований на земельній ділянці, яка рахується за цим домоволодінням відповідно до записів погосподарських книг. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , домоволодіння побудовано до 1992 року. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] та [PERSON] своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Працівником БТІ був здійснений огляд та складений технічний паспорт на спадковий житловий будинок, який складається з підвалу площею 14,2 кв. м., тамбура площею 1,8 кв. м., коридора площею 7,9 кв. м., кімнат площею 18,6 кв. м., 11,8 кв. м., 10,1 кв. м., коридора-кухні площею 10,8 кв. м., кухні площею 4,2 кв. м., кладової площею 3,2 кв м., надвірних будівель: вбиральні «літ. Б», огорожі літ «N». Відповідно до ст. 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що вказане домоволодіння побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на 33/100 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] .

Outcome: approved