Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до Єреміївської сільської ради Роздільнянського району та [PERSON] , яка була уточнена позивачем під час судового розгляду, про визнання права власності на право на земельну частку (пай) по праву спадкування за законом. В позові позивач просить суд: визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 4,9га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП «Єреміївське» Роздільнянського району Одеської області та підтверджується відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.2000 року виданим державним нотаріусом Патраманською Л..М. та Додатком до сертифікату серії ОД № 033944 від 30.10.2000 року, яке належало [PERSON] , померлій [INFO] (а.с. 122-124). Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.04.2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання по справі.(а.с.28). 15.05.2020 року на адресу суду від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла спадкова справа №104/2006, заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . (а.с.46-56). 04.08.2020 року на адресу суду від Одеського державного нотаріального архіву надійшла спадкова справа №184/00, заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . (а.с.83-98). 02.12.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду справи по суті. (а.с.143). 21.01.2021 року Роздільнянська міська рада Одеської області надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», до складу Роздільнянської міської територіальної громади увійшли: Роздільнянська міська і 10 сільських рад: Старостинська сільська рада, Кошарська сільська рада, Бецилівська сільська рада, Новоукраїнська сільська рада, Кам`янська сільська рада, Понятівська сільська рада, Єреміївська сільська рада, Буцинівська сільська рада, Калантаївська сільська рада, Виноградарська сільська рада. Адміністративний центр - місто Роздільна. Роздільнянська міська рада згідно з рішенням Роздільнянської міської ради Одеської області від 10 грудня 2020 року №16-VІІІ «Про початок реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Роздільнянської міської ради Одеської області» розпочата процедура реорганізації 10 сільських рад шляхом приєднання до Роздільнянської міської ради. На день розгляду справи, комісії з реорганізації зазначених 10 сільських рад Роздільнянського району Одеської області не завершили реорганізацію сільських рад, і міська рада поки що не отримала наявні у сільських радах матеріали судових справ. Відкрите судове засідання було відкладено на 03.02.2021 року на 09.00год.(а.с.153). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була сповіщена належним чином. (а.с.147). Представником позивача - адвокатом Магерою Р.Ю. до суду надана заява в якій зазначив, що позовні вимоги з позивачем [PERSON] підтримують в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні, судове засідання призначене на 03.02.2021 року об 09.00 провести за їх відсутністю.(а.с.157). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, до суду надав заяву в якій вказав, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на право на земельну частку (пай) по праву спадкування за законом визнає в повному обсязі, просив судове засідання провести за його відсутністю.(а.с.158). Відповідач Роздільнянська міська рада Одеської області на день розгляду справи, комісії з реорганізації зазначених 10 сільських рад Роздільнянського району Одеської області не завершили реорганізацію сільських рад. Позовні вимоги підтримали, в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували. Судове засідання просили провести за відсутністю представника відповідача.(а.с.160). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкові справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 77 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 01.01.2000 року Єреміївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №1.(а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 9,8 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж земельної ділянки на місцевості, яка перебуває у колективній власності КСП «Єреміївське» с.Єреміївка Роздільнянського району Одеської області та належала спадкодавцю відповідно до сертифіката серії ОД №033944 виданого Роздільнянською РДА від 05.10.1996 року.(а.с.8). За життя, а саме: 18.04.1986 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Кіровської сільської Роздільнянського району, яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, вказаний заповіт не змінений та не скасований (а.с.88). Після смерті [PERSON] спадщину в рівних долях без визначення часток прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом АВН №435165 виданим 27.10.2000 року державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Л.М.Патраманською.(а.с.7, 97,98). Згідно до листа відділу у Роздільнянському районі ГУ ДГК в Одеській області №61/0-0,370-66/147-19 від 20.09.2019 року та додатком до нього у вигляді копії аркуша справи №01-21 книги реєстрації сертифікатів запис №533 вбачається, що у відповідності до заповіту спадщину після смерті [PERSON] отримали [PERSON] та [PERSON] , при цьому розмір земельної частки (паю) зазначено по 4,9 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.9-10). [INFO] у віці 56 років [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №213.(а.с.11). За життя [PERSON] заповіту не склала, а тому має місце спадкування за законом. На день смерті [PERSON] одружена не була, і єдиним спадкоємцем за законом після її смерті є її, дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19.01.1979 року райвідділом ЗАГС м. Роздільна, актовий запис №43 від 24.03.1967 року.(а.с.14). Інші спадкоємці відсутні. У встановленому порядку позивач [PERSON] звернулась до Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , на підставі якої заведено спадкову справу №104/2006. При вивченні документів нотаріусом було встановлено, що в склад спадкового майна заявлено земельну частку (пай), яка належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ОД №033944, виданого ТОВ «Єреміївське» Роздільнянського району Одеської області, спадкоємцем на 1/2 частку спадкового майна була [PERSON] . Той факт, що [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожний оформили на своє ім`я спадщину у вигляді права на частку, що перебуває у колективній власності КСП «Єреміївське» Роздільнянського району Одеської області підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.10.2000 року виданим державним нотаріусом Патраманською JI.M. та Додатком до сертифікату серії ОД №033944 від 30.10.2000 року, (а.с.97, 98). Однак відповідно до постанови №228с/02-31 від 27.01.2020 року виданої державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори А.М.Ворсуляк позивачу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на те, що у неї відсутній оригінал сертифікату серії ОД №033944 на земельну частку (пай) розміром 9,8 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП «Єреміївське» Роздільнянського району Одеської області, що належало [PERSON] , спадкоємцем на 1/2 частку якої була [PERSON] , яка померла [INFO] .(а.с.18). Цим же листом [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Так, при огляді копії спадкової справи №104/2006, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , судом було встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину є дочка померлої [PERSON] , що підтверджується її заявою від 21.03.2006 року вх.№140 (а.с.48). На підтвердження належності спадкодавцю майна [PERSON] надане нотаріусу свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії АВН №435165 від 27.10.2000 року виданого державним нотаріусом Л.М.Патраманською, яке зареєстроване в реєстрі за №4409. Так, при огляді копії спадкової справи №184/20, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , судом було встановлено, що предметом спадщини було право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Єреміївське» розміром 9,8 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №033944 від 05.10.1999 року (а.с.94). Виходячи з отриманих документів вбачається, що [PERSON] , померлій [INFO] належало право на 9,8 га земельної частки (паю), яке успадкували в рівних долях за заповітом [PERSON] та [PERSON] , та які отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрували його в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) що підтверджується 533 розділом (а.с.10). Відповідно до зазначеної Книги вбачається, що після реєстрації 16.11.2000 року права на спадщину за [PERSON] та за [PERSON] було зареєстровано право на 4,9 га земельної частки (паю) за кожним, тобто рівні частки з 9,8 га. Після чого [PERSON] виділив в натурі належну йому земельну частку і отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, а [PERSON] отримала Додаток до сертифікату серії ОД №033944 на право на земельну частку (пай) розміром 4,9 га. Тобто, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 4.9 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж земельної ділянки на місцевості, яка перебуває у колективній власності КСП «Єреміївське» с.Єреміївка Роздільнянського району Одеської області та належала спадкодавцю відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом АВН №435165 виданим 27.10.2000 року державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Л.М.Патраманською. Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджується факт, що померлій [INFO] [PERSON] належить на праві власності по праву спадкування за заповітом на земельну частку (пай) розміром 4,9 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП "Єреміївське" Роздільнянського району Одеської області, яке вона прийняла у вигляді спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Виходячи з викладеного після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,9 га в умовних кадастрових гектарах, що є як предметом спадщини так і предметом спору по зазначеній справі. Дані спірні правовідносини виникли та існували протягом дії Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року та Цивільного кодексу України в редакції 2004 року. Так спадкодавець [PERSON] померла в той час, коли в Україні діяв ЦК 1963 року, відповідно до даних правовідносин належить застосовувати норми щодо відкриття та прийняття спадщини цього кодексу. Так відповідно до статті 548 ЦК України (в редакції 1963 року) було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) однією з дій, що свідчить про прийняття спадщини, а саме визнається, що спадкоємець прийняв спадщину є фактичний вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 1216 ЦК України (2004 р) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Стаття 1268 ЦК України передбачає «Прийняття спадщини. 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину». Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Крім того 02.09.2020 року відповідач [PERSON] за вх.№9230/20 надав суду заяву в якій він визнає в повному обсязі позовні вимоги позивача [PERSON] та на підтвердження позовних вимог надав для долучення до матеріалів справи нотаріально завірену копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.10.2000 року та нотаріально завірену копію Державного акту на право власності на земельну ділянку у відповідності до яких він отримав у спадщина за заповітом після смерті [PERSON] земельну ділянку у розмірі 3,51 га на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району (а.с.113-115). Позивачу [PERSON] позасудово оформити право на спадщину не представилося можливим, а тому вона була змушена звернутися до суду. Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 321 ЦК України, непорушність права власності право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», затвердженого 08.08.1995 року №720/95 встановлено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідною районною державною адміністрацією. Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог [PERSON] оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] оформила на своє ім`я спадщину у вигляді права на частку (пай) розміром 4,9 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП «Єреміївське» Роздільнянського району Одеської області підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.10.2000 року виданим державним нотаріусом Патраманською JI.M. та Додатком до сертифікату серії ОД №033944 від 30.10.2000 року, однак куди подівся сертифікат позивачу не відомо та в цьому немає її вини. Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст. ст. 4, 18, 19, 48, 76- 81,95,206,211,258-259,263-265,273,354,355 ЦПК, ст.ст.548,549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

Outcome: approved