Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 27 вересня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем, дітей від шлюбу не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та довіри між нею та відповідачем, різні погляди на шлюб, постійні сварки. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. За час шлюбу сторони нажили спільне майно. Позивач посилається на те, що відповідач почав дозволяти собі принизливі висловлювання на її адресу, та проявляв відносно неї явну неповагу, він вважав її своєю власністю, її думок він не поважав та не прислухався до них, поводив себе дуже агресивно, вона повинна була знаходитися вдома без спілкування з іншими людьми. 25 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 04 грудня 2018 року. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2018 року підготовче судове засідання було закрито і справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]" та віднести судові витрати з судового збору за її рахунок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 вересня 2010 року у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис №54, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] /а.с.4/. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Встановлено, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. За змістом ст.24 Сімейного Кодексу України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати суд вважає за можливе залишити за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved