Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] у квітні 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем, [PERSON] , у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2010 року, від якого мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося через втрату почуттів кохання та взаємоповаги, відповідач систематично вчиняє насильство в сім"ї, тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею право іменуватися прізвищем [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Ухвалою суду від 15 травня 2018 відкрито провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 28). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17 серпня 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1212 (а.с. 4). На даний час сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині. Згідно з копією свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 статті 183 цього ж Кодексу встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальні потреби позивача та її дітей, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення в цій частині також та вважає за можливе стягувати із [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому позовна вимога про подальше іменування прізвищем [PERSON] також підлягає до задоволення.

Outcome: approved