Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої належить земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] та невиплачена соціальна допомога відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» згідно постанови Лисянського районного суду Черкаської області по справі №2а-9317/11 від 11.11.2011 року та недоотриману доплату до пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» згідно постанови Лисянського районного суду Черкаської області № 2-а/9248/11. Заповіту [PERSON] не залишив, інших спадкоємців та родичів не мав. З 2000 року вона проживала з [PERSON] однією сім`єю, доглядала за ним до дня його смерті - [INFO] і здійснила поховання за свої кошти. У встановлений строк звернулась до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та підтвердження родинних зв`язків. За таких обставин вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в смт. Лисянка Черкаської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2018 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] та невиплачена соціальна допомога відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» згідно постанови Лисянського районного суду Черкаської області по справі №2а-9317/11 від 11.11.2011 року та недоотриману доплату до пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» згідно постанови Лисянського районного суду Черкаської області № 2-а/9248/11. Спадкодавець заповіту не залишив. Позивач як спадкоємець за законом звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку та неподання позивачем відповідних документів, що підтверджували б родинні відносини з померлим. Згідно із довідкою виконкому Лисянської селищної ради № 2288 від 05.07.2019 року [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] без реєстрації з померлим [PERSON] до дня його смерті [INFO] та вели спільне господарство. Факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Згідно з п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, судом необхідно враховувати правила частини 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Вказаний в заяві факт заявнику необхідно встановити з метою належного оформлення спадщини після смерті [PERSON] , так як іншим шляхом встановити його неможливо. Окрім цього, встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами і показаннями свідків. З огляду на викладене, оскільки позивач не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно з причин відсутності документів, що підтверджували б родинні відносини та відсутності правовстановлюючих документів на спадщину, що стало підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , в період часу з 2000 року до дня його смерті - 03.06.2018 року та визнання за позивачем права власності на вказане майно в порядку спадкування за законом, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на те, що даний факт ніким та нічим не спростовано, встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як впливає на реалізацію її спадкових прав, крім того позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, тому за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved