Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів 195 108, 48 гр. заборгованості за Кредитним договором, укладеним між банком та 3-ю особою - Товариством з обмеженою відповідальністю «Клондайк-Електро». Посилається в позові на те, що 24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством» Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Клондайк-Електро» був укладений Кредитний договір № 00186004, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит у розмірі 246 000, 00 доларів США строком до 24 грудня 2018 року під 19% річних. В порушення умов договору позичальник кредит та відсотки за користування коштами не сплачує, в зв»язку з чим станом на 30 листопада 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 159 900,00гр., в тому числі прострочена заборгованість у розмірі 53 300, 00 гр. Крім того, не сплачуючи відсотки за користування кредитними коштами, позичальник допустив заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 35 208, 48 гр. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком, 24 грудня 2013 року був укладений Договір поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1576 між банком та [PERSON], який взяв на себе зобов»язання відповідати по зобов»язаннях позичальника, що виникають з умов укладеного ним Кредитного договору. Крім того, 24 грудня 2013 року був укладений Договір поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1577 між банком та [PERSON], який також взяв на себе зобов»язання відповідати по зобов»язаннях позичальника, що виникають з умов укладеного ним кредитного договору. Виходячи з цього, невиконання умов договору як позичальником, так і поручителями, просить задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, якою просить розглядати справу в його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'являлися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причини неявки суд до відома не ставили. Судові повістки, що направлялися на їх адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до п.п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідачів про час розгляду справи суд вважає належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник 3-ї особи в судове засідання також не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив, а тому суд також вважає за можливе розглядати справу в його відстуності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством» Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Клондайк-Електро» був укладений Кредитний договір № 00186004, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит у розмірі 246 000, 00 доларів США строком до 24 грудня 2018 року під 19% річних. 24 грудня 2013 року між сторонами був підписаний Додаток №1 до Кредитного договору, яким сторони домовилися про повернення позичальником кредиту та сплату процентів за користування коштами згідно встановленого Графіку погашення заборгованості. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком 24 грудня 2013 року був укладений Договір поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1576 між банком та відповідачем [PERSON], який взяв на себе зобов»язання відповідати по зобов»язаннях позичальника, що виникають з умов укладеного ним Кредитного договору. Крім того, 24 грудня 2013 року був укладений Договір поруки № 12/Р1-01-09-1-0/09/1577 між банком та відповідачем [PERSON], який також взяв на себе зобов»язання відповідати по зобов»язаннях позичальника, що виникають з умов укладеного ним кредитного договору. Відповідно до пункту 1.1. Договорів поруки поручителі зобов»язалися відповідати перед банком, як кредитором, за виконання позичальником забезпечених ними зобов»язань. / а.с. 12 - 43 / Встановлено, що позичальник - ТОВ »Клондайк-Електро» умови договору не виконує, кредит та проценти за користування кредитним коштами не сплачує, в зв»язку з чим станом на 30 листопада 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 159 900,00гр., яка складається з: -159 900, 00 гр. - заборгованість по кредиту; -53300, 00 гр. - прострочена заборгованість по кредиту; -35 208, 48 гр. заборгованість по відсотках. / а.с. 9 - 11 / Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за умовами договору виконав у повному обсязі, в свою чергу позичальник - 3-я особа ТОВ «Клондайк-Електро» ухиляється від виконання зобов'язань, кредит та відсотки за користування коштами не сплачує. Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, позичальник тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов»язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідачі, уклавши Договори поруки та взявши на себе зобов»язання відповідати за зобов»язаннями 3-ї особи, як позичальника, також взяли на себе зобов»язання виконувати умови укладених з позивачем договорів. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене вище, неналежне виконання 3-ю собою умов договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання) Відповідно до ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Виходячи з того, що позичальник - 3-я особа ТОВ »Клондайк-Електро» не виконує умови укладеного з позивачем Кредитного договору, вимоги позивача є обґрунтованими. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідачів, не зазначаючи при цьому спосіб стягнення. Як зазначено вище, відповідачі є поручителями за умовами укладених Договорів поруки та солідарними боржниками перед позивачем разом з позичальником. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов»язання. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Правові наслідки порушення зобов»язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Однак, з точки зору ч. 3 ст. 554 ЦК України, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. У випадку укладення декількох договорів поруки на виконання того самого зобов»язання вимоги ч. 3 ст. 554 ЦК України застосовуватися не можуть, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. Виходячи з цього, окремо укладених Договорів поруки з відповідачам, відсутності спільної поруки поручителів перед позивачем, як кредитором, ч. 3 ст. 554 ЦК України щодо солідарної відповідальності поручителів застосована бути не може. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача шляхом стягнення заборгованості з кожного відповідача, як поручителя, окремо, що відповідає укладеним Договорам поруки та зобов»язанням їх, як поручителів. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 296, 63 гр., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved