Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Заявник зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали спільно без реєстрації. Після смерті останніх виникла необхідність в реалізації спадкових прав, а тому, [PERSON] вирішила звернутися до суду із вказаною заявою з метою встановлення родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заявник у судове засідання не з`явилася, у поданій заяві не заперечувала щодо розгляду справи без її участі. Заінтересована особа Баранівська міська рада у судове засідання свого представника не направила, згідно поданої заяви щодо задоволення заявлених вимог не заперечувала. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] її матір`ю записано [PERSON] , а батьком зазначено [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] вийшла заміж та взяла собі прізвище « [PERSON] » (а.с. 7). З викладеного вбачається, що батька заявника було зазначено зі слів матері. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно ст. 53 КпШС України, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. У відповідності з п.7 Указу Президії верховної ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» у відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини. Таким чином, суд вважає вимогу [PERSON] про встановлення факту батьківства такою, що підлягає задоволенню. Крім того, з досліджених документів вбачається факт помилки в сертифікаті на право на земельну частку (пай) в частині невірного написання прізвища власника сертифікату, яке не відповідає тому, що вказане в свідоцтві про смерть. Так, із сертифікату серії [NUMBER] вбачається, що він видавався на ім`я " [PERSON] ». Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З врахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими доводи заявника і має підстави для задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved