Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO], в примусовому порядку без його згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], 30.09.2015 року о 11.00 год. госпіталізований у відділення №12 ВОПНЛ ім.акад. [PERSON] за направленням на госпіталізацію завідуючого приймальним відділенням [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у звязку із наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює те, що пацієнт вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих: не спить вночі, голосно кричить, погрожує сусідам, кидає в них каміння, палки, відмовляється від лікування. [PERSON] відмовився від госпіталізації до лікарні, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». 30.09.2015 року об 11.10 год. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, що підтверджується Актом №17-2151 огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку від 30.09.2015 року. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просила заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. \~ [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надав. \~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 30.09.2015 року о 11.10 год. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка зробила висновок, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у ВОПНЛ ім.акад.О.І. [PERSON] з серпня 2001 року, до лікарні звернувся самостійно, коли зявилися страх, тривога, відчуття внутрішньої напруги та відкритості його думок оточуючим; відмічав наявність психічних та моторних автоматизмів та деперсоналізацій, нюхові галюцинації, зорові вербальні галюцинації із завершеною предметністю, тактильні галюцинації, вісцеральні галюцинації, маячні ідеї відношення та переслідування щодо оточуючих, відмічав симптом негативного двійника, слухові псевдогалюцинації коментую чого та погрожуючого характеру, внаслідок чого було вчинено три суїцид альні спроби. Лікувався з 19.08.2010 року по 29.08.2010 року, був виписаний батьком всупереч порадам лікаря. Встановлено діагноз: Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Проживав біля батька, доглядав за ним. Підтримуючого лікування не приймав. Періодично жив при Почаївському монастирі та [PERSON], почав писати дитячі вірші. В 2010 році у диспансерне відділення ВОПНЛ звернулася сестра пацієнта з тим, що він вдома неадекватно себе поводить, не слідкує за своїм зовнішнім виглядом. Пацієнт усвідомленої згоди на госпіталізацію не дав, показів до примусової госпіталізації не було. Двічі був відвіданий вдома в 2010 та двічі в 2011 роках, призначено амбулаторне лікування. Згідно заяви племінника, пацієнт нікому не повідомив про смерть батька, тримав його вдома, нікого не пускав до будинку. Рідні та працівники міліції викликали бригаду психіатричної допомоги і пацієнта було доставлено в психіатричну лікарню. З 12.11.2011 року по 27.02.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні у 1 відділенні з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, у 7 відділенні з 05.04.2012 року по 09.07.2012 року, був інвалідизований, з 31.08.2012 року по 12.11.2012 року, з 18.01.2013 року по 09.04.2013 року, з 02.12.2014 року по 20.03.2015 року. Остання госпіталізація в 7 відділення з 12.04.2015 року по 30.06.2015 року з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, підтримуюче лікування не приймав. Останні тижні майже не спить вночі, голосно кричить, погрожує сусідам, кидає в них каміння, палки, відмовляється від лікування, у звязку з чим 30.09.2015 року машиною «швидкої допомоги» без супроводу доставлений в ВОПНЛ та примусово госпіталізований у 12 відділення ВОПНЛ. Враховуючи дані медичної документації (заява сусіда, Акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, огляд лікарем-психіатром в приймальному відділенні, направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню) [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперевного типу перебігу, потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved