Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Територіальної громади сіл Долиняни та Кривохижинці в особі Долинянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивували тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Мрія» с. Кривохиженці Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії ВН № 0434819). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині. Вони спадщину прийняли у встановленому законом порядку. Іншим спадкоємцем за законом є [PERSON] , яка на спадщину не претендує. Однак, позивачі отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, тому змушені звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просили суд визнати за [PERSON] право на 3/4 земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , а за [PERSON] право на 1/4 земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 01.11.2019 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та [PERSON] і відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою залучено для участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , а також витребувано від приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни належним чином завірену копію спадкової справи № 296/2019, заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, в позовній заяві просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 4). Відповідач копію ухвали від 01.11.2019 та доданих до неї матеріалів отримав 06.11.2019, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 48) Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа [PERSON] копію ухвали від 01.11.2019 та доданих до неї матеріалів отримала 08.11.2019, письмових пояснень суду не надала, в судове засідання не з`явилася, повідомлялась своєчасно та належним чином (а.с.29). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у смт Муровані Курилівці Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Мрія" с. Кривохижинці, розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0434819. Вартість вказаної земельної частки (паю) становить 75206 грн 46 коп. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 15-16). При житті, 15 грудня 2005 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого вказане право на земельну частку (пай), а також право власності на майновий пай, заповів [PERSON] . Заповіт чинний (а.с. 9, 18). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно заповіту (а.с. 9) [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 10), її свідоцтва про одруження (а.с. 11), копії паспорта (а.с. 7), експертного висновку (а.с. 13) [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки на час відкриття останньої вона була непрацездатною так як їй виповнилося 58 років. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції станом на 10.05.2009), непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Пенсійний вік для жінок, відповідно до ст. 26 зазначеного вище Закону у наведеній редакції, становив 55 років. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки Мурованокуриловецької селищної ради № 1962 від 13.06.2018 вбачається, що на день смерті спадкодавця з ним проживали та були зареєстровані, в тому числі, обидва позивачі та третя особа - [PERSON] (а.с. 14). Отже, суд вважає доведеним, що позивач [PERSON] єдиний спадкоємець за заповітом, а позивач [PERSON] єдиний спадкоємець першої черги за законом, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Третя особа [PERSON] на земельну частку (пай), що є предметом розгляду цієї справи не претендує в силу наявності чинного заповіту на вказане майно та прийняття його у спадщину [PERSON] Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, вказане слідує з копії спадкової справи № 296/2019, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 32-47). Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивачі не можуть, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія ВН № 0434819 втрачено (а.с. 12, 17). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на 3/4 земельної частки (паю), а за [PERSON] - в порядку спадкування за законом обов`язкової частки у спадщині право на 1/4 земельної частки (паю), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачами при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі по 768 грн 40 коп. кожним (а.с. 1-2). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачами не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ними судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем чи третьою особою при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved