Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між ним та відповідачкою був зареєстрований 13 листопада 1999 року Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №3. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина- [PERSON], [INFO], та сина -[PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя у них з відповідачкою не склалося і вже декілька місяців вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Дружина має намір створити нову сім'ю, а тому вони проживають окремо. Їх спільні діти виявили бажання проживати з ним і на даний час з ним проживають, про що відповідачка не заперечує. Вважає, що шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати. Позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив шлюб розірвати. Вказав, що з відповідачкою вони прожили досить довгий відрізок життя, однак їх сім'я розпалася, так як відповідачка проживає з іншим чоловіком та має намір створити нову сім'ю, а тому вже декілька місяців вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Щодо місця проживання дітей відповідачка не заперечує, це питання було вирішено добровільно між ними та дітьми. Представник позивача адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Пояснив, що позивач та відповідач на протязі декількох місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідачка має намір створити нову сім'ю, та проживає з іншим чоловіком. Питання щодо місця проживання дітей між сторонами вирішено добровільно. Питання щодо поділу майна подружжя наразі між ними відсутнє. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що з позивачем вони на протязі декількох місяців разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Їх з позивачем спільні діти виявили бажання залишитися проживати з батьком, проти чого вона не заперечує. Не заперечила щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 13 листопада 1999 року Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №3, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с.3). Сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], актовий запис №5 згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], та сина-[PERSON]., [INFO], актовий запис №1, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4,5) Суд, заслухавши сторін, представника позивача адвоката [PERSON] вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] втратили будь які почуття один до одного, а відповідачка має намір створити нову сім'ю. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Встановлено, що сторони разом не проживають і спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна подружжя та місця проживання дітей на даний час відсутній, тому шлюб існує формально із зазначених вище причин. Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не зробив. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом декількох місяців проживають роздільно, примирення між ними не настало, відповідачка має намір створити нову сім'ю, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаєморозуміння, а збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Окрім того, як вбачається із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 352 грн.40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved