Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 04 серпня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. [INFO] року в них народилась донька [PERSON]. Відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 10 жовтня 2016 року їх шлюб було розірвано. Донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Вона працює художнім керівником в Будинку культури села Красне Тиврівського району. Її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати доньку самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність. Відповідач працює охоронником в ЛОСК «Маяк» села Селище Тиврівського району, крім свого основного місця роботи він ще працює неофіційно, отримує дохід і може допомагати їй в утриманні їх дочки. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього, тим паче, що інших утриманців у нього немає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання доньки, пояснив, що його заробіток має мінливий характер, він отримує від 2600 грн. до 2700 грн. в місяць, а тому 1500 для нього непосильна сума. Суд, вислухавши позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебували в шлюбі. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 3-5). Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання Новоміської сільської ради від 06.06.2017 р. (а.с. 4) та довідкою Новоміської сільської ради № 281 від 06.06.2017р. (а.с. 3). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1426 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дитини, її нормальний розвиток, вона працює, однак її заробітку не вистачає для утримання її та дитини. Відповідач же молодого віку, працює, інших утриманців не має, а тому взмозі приймати участь в утриманні дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України,

Outcome: approved