Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у місті Луганськ, Луганська область, Україна. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] звернулася до Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою реєстрації смерті брата - [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, листом Відділу заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті, в зв`язку з тим, що заявником подано свідоцтво про смерть, видане Ленінським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, яка є тимчасово окупованою територією України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для реалізації права щодо отримання свідоцтва про смерть брата та прийняття спадщини. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву (вх. № 7795 від 26.02.2021 року) про розгляд заяви про встановлення факту смерті без її участі, заяву підтримує (а.с. 20). Представник Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилась, на електронну адресу суду направив заяву (вх. № 7917 від 01.03.2021 року) про розгляд заяви про встановлення факту смерті без їх участі та врахування позиції відділу при розгляді справи (а.с. 21-22). Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року № 15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, згідно посвідки про народження, № 4472, місце реєстрації: місто Кірово, Одеської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). За посвідкою про народження, серії [NUMBER] , виданої Кіровоградським міськ. ЗАГС, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 30.07.1965 року, виданого Міськ. бюро ЗАГС Кіровоградської області, одружились [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено запис за № 868. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові- [PERSON] , дружині- [PERSON] (а.с. 8). Тобто заявниця є сестрою померлого. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 952, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] від інтоксикації, раку передміхурової залози в місті Луганськ, яке є тимчасово окупованою територією України (а.с. 9). Про що також, органом на тимчасово окупованій території України під назвою «Ленінським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки» 25.09.2020 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після смерті брата [PERSON] звернулася до Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою отримання державної реєстрації факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, листом № 360-22.24-370 від 04.02.2021 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки заявником для підтвердження даного факту пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 12). Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно частини другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною третьою статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За частиною другою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Частина третя статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначає, що державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, що полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою. Частиною першою статті 317 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.. Суд, аналізуючи заяву та її підстави, матеріали справи, вважає встановленим факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Кірово, Одеської області, громадянин України, помер [INFO] в місті Луганськ, Луганської області, на тимчасово окупованій території України. Даний факт встановлено для здійснення спадкування після [PERSON] , померлого [INFO] . Судові витрати вважати по фактично понесеним заявником. У відповідності до статтей 317, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у справі.

Outcome: approved