Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,7245 га, яка розташована на території Пархомівської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 4,7245 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. За життя 06.03.1989 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого він все своє майно заповів позивачу [PERSON] Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову в оформленні спадкових справ. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з даним позовом та визнати за нею право приватної власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. У відкрите судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача - Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позову не заперечував. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,7245 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], яка знаходиться на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, який знаходиться у відділі у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04.10.2017 №166/145-17. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Згідно заповіту, посвідченого 06.03.1989 року секретарем виконавчого комітету Пархомівської сільської Ради народних депутатів Краснокутського району Харківської області, зареєстрованого у реєстрі за № 18, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він матиме за законом право заповів [PERSON], тобто позивачу по справі. На час відкриття спадщини заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка у заповіті. Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову в оформленні спадкових справ, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2018 №626/02-31. Інших спадкоємців після смерті немає, про що свідчить постанова Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2018 №626/02-31 Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Право [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], до складу спадкового майна входить земельна ділянка, який знаходиться на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просять його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача - [PERSON] має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved