Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою у якій зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Вона є пенсіонеркою за віком, в зв`язку з чим призначена пенсія у розмірі 4232 грн. 76 коп. Розмір пенсії чоловіка складав 12000 грн. Після смерті чоловіка вона лишилась основного джерела існування, так як його доходи були для родини основним джерелом до існування, та вона фактично перебувала на його утриманні. Діюче законодавство дозволяє перейти на 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, необхідно надати ГУ ПФУ в Запорізькій області довідку щодо постійного проживання разом з померлим на час його смерті. Вона проживала разом з [PERSON] з часу реєстрації шлюбу 30 вересня 1980 року до дня його смерті - [INFO] . На час його смерті проживали за адресою належної на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] . При цьому вона формально залишалася зареєстрованою в квартирі [ADDRESS] . Тобто на день смерті чоловіка фактично проживали за однією адресою: [ADDRESS] . Встановлення юридичного факту сумісного проживання за однією адресою потрібно для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Просить суд встановити факт постійного проживання, сумісно з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , на час його смерті, за адресою: [ADDRESS] , та знаходження на утриманні чоловіка. Ухвалою суду від 15.09.2021 року заяву прийнято до судового розгляду за правилами окремого провадження. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у відсутність представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, розгляд справи просила провести за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог чинного законодавства. До суду заявниця надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та підтримання вимог. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності, за наявними матеріалами, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 1980 року(а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , свідоцтво про смерть [NUMBER] , актовий запис № 1744, видане Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 14.07.2021 року(а.с.10). Заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з 27.05.1978 року по теперішній час і є власницею квартири(а.с. 16, 20). [PERSON] являвся власником квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.13-15). Заявниця [PERSON] перебуває на обліку у Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію в 4232,76 грн.(а.с.11). Відповідно до довідки ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 26.07.2021 року, за № 289790, [PERSON] фактично проживав за адресою [ADDRESS] , з 2011 року, та [PERSON] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] , з 2011 року(а.с.12). Відповідно до довідки Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 25.11.2021 року, [PERSON] який помер [INFO] , знаходився на обліку і отримував пенсію по інвалідності в 12253,74 грн. Встановлення факту перебування особи на утриманні має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації заявником своїх прав на оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 1-2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. Непрацездатними членами сім`ї вважаються (зокрема): чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника. У справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», "Пічкур проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою ЄСПЛ не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи. У цій справі право заявниці на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника залежно від спільного проживання разом із померлим пенсіонером, ведення з ним спільного господарства та ствердження факту перебування на утриманні стало залежним від відомостей про спільну реєстрацію місця проживання особи, що призвело до ситуації, в якій вона, маючи право вибору пенсійних виплат (право на різні види пенсії - за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) та перехід з одного виду на інший, виявилась позбавленою права на пенсію по втраті годувальника на тій підставі, що вона не може надати відомостей про місце реєстрації разом із померлим чоловіком та перебування на утриманні. Така відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана оправданою з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки право особи на вибір місця проживання не може обмежувати інші належні особі права, у т.ч. - право на отримання пенсійних виплат. Окрім того факт перебування на утриманні чоловіка та спільного проживання на момент смерті підтверджується доказами, які додані до матеріалів справи, письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] (а.с. 35-41). У зв`язку з цим, суд вважає доведеним спільне проживання [PERSON] зі своїм чоловіком, та знаходження на його утриманні. У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги, викладені у заяві [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved