Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

В березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON],\~ зареєстрований 19.10.2002 року виконкомом Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, актовий запис № 15. В обґрунтування позову вказував, що з 19.10.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між ними склалися неприязні стосунки, відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, що стало причиною постійних сварок між ними, і щоб не ускладнювати в майбутньому їх стосунки вони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. 17.04.2018 року звільнено позивача від сплати судового збору, відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні Учасники справи в судове засідання не з`явились. 21.05.2018 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в поданій 21.05.2018 року заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, судові витрати просила покласти на позивача, так як сім`я розпалася з його вини, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Бугаєнко". На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 19.10.2002 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований в [INFO], актовий запис № 15. Від спільного життя подружжя мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до п.п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру поданої фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач в заяві від 21.05.2018 року просила судовий збір стягнути з відповідача. Однак, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу Закону, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, тобто 352,40 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved