Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обгрутовані позовних вимог представник позивача вказав, що [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS]. 1 вересня 2010 року вона уклала з [PERSON] договір найму житлового приміщення в строк до 31 грудня 2012 року. Відповідно до умов договору позивач зобов'язалася передати частину домоволодіння, а саме флігель, вказаного в технічному паспорті під літерою «Б-1» для проживання [PERSON], останній зобов'язався щомісячно оплачувати комунальні послуги (газ, електропостачання, вода) та в строк до 31 грудня 2012 року виплатити їй обумовлену вартість частини домоволодіння в сумі еквівалентній 8000 доларів США. Даний договір посвідчено та зареєстровано в квартальному комітеті «Старо-Кримський». Після укладення вказаного договору позивач передала [PERSON] в користування будівлю «б-1» В липні 2012 року [PERSON] нікого не попередивши виїхав з будинку, його особистих речей у ньому немає, комунальні послуги не сплачує. Однак у зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у вказаному будинку позивач позбавлена права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. За час його проживання в будинку (з вересня 2010 року по липень 2012 року) [PERSON] не виконував своє зобов'язання згідно договору найму і не оплачував комунальні послуги. У зв'язку з чим накопичився борг. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Відділ Державної міграційної служби в Ленінському районі м. Харкова Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області в судове засідання не з,явився. Про слухання справи повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина 4 статті 60 ЦПК України ). Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS]. ? (одна друга) частина домоволодіння [ADDRESS] належить мені на підставі Рішення суду від 06 листопада 2007 року виданого Колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області, справа № 22-ц-4523/2007 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданий Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 18 грудня 2007 року, номер витягу - 17106614, реєстраційний номер 11235293, номер запису : 37738 в книзі 1; ? (одна друга) частини частина домоволодіння [ADDRESS] належить мені на підставі Свідоцтва про право на спадщину по заповіту, посвідченого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 22 грудня 1990 року, за реєстровим № 1-3997, право власності зареєстровано у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 21 лютого 1991 року, за реєстровим № 37738. 1 вересня 2010 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір найму житлового приміщення в строк до 31 грудня 2012 року. Відповідно до умов договору вона зобов'язалася передати частину домоволодіння, а саме флігель, вказаного в технічному паспорті під літерою «Б-1» для проживання [PERSON], останній зобов'язався щомісячно оплачувати комунальні послуги (газ, електропостачання, вода) та в строк до 31 грудня 2012 року виплатити обумовлену вартість частини домоволодіння в сумі еквівалентній 8000 доларів США. Даний договір посвідчений та зареєстровано в квартальному комітеті «Старо-Кримський». Після укладення вказаного договору позивач передала [PERSON] в користування будівлю «б-1» В липні 2012 року [PERSON] нікого не попередивши виїхав з будинку, його особистих речей у ньому немає, комунальні послуги не сплачує. Однак у зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у вказаному будинку позивач позбавлена права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до довідки квартального комітету «Старо-Кримський» від 19.06.2014 року [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], пояснили, що [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає близько двох років. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР передбачено, що особи, які мають на праві власності житловий будинок ( або його частину) користуються ним для особистого проживання і проживання членів своєї сім,ї. Вони вправі вселяти в будинок і інших осіб, а також здавати його в найом на умовах та в порядку, передбаченому цим кодексом та законодавчими актами. На підставі ст.ст. 319, 321, 383 ЦК України, власник житлового будинку (квартири) користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Крім того, на підставі ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у в житловому будинку [ADDRESS], вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 11, 61, 209, 212-215, 218, 224, 256, 259, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст.317, 319,321, 391ЦК України, суд -

Outcome: approved