Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 17 листопада 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Пальчинській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 4. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. У звязку із різними поглядами на життєві цінності між ними склалися неприязні відносини, що привело до втрати почуття любові та поваги один до одного і припинення сімейно-шлюбних відносин та ведення спільного домашнього господарства вже тривалий час, тому позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх шлюб розірвати, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Луцик» Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час дату та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, припинення сімейно-шлюбних відносин, окреме проживання, те, що в наданий сторонам ухвалою суду від 29.06.16 року місячного строку для примирення примирення не настало, що вказує на неможливість збереження сімї подружжя Луциків, суд приходить до висновку, що їх шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved