Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

До суду надійшла заява Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. посилаючись на те, що [PERSON] був госпіталізований в психіатричний заклад КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» за заявою опікуна. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2012р. [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2013р. опікуном [PERSON] призначена сестра хворого - [PERSON]. [PERSON] є інвалідом другої групи дитинства за психічним захворюванням безстроково. Представник заявника КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» лікарь - психіатр [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні назвав своє прізвище, ім'я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, заперечував проти знаходження в лікарні. Опікун [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву КУ вказуючи на те, що поведінка [PERSON] є неадекватною, носить соціально небезпечний характер. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, прокурора, [PERSON], суд вважає, що заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.09.08р., [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за скоєне в стані несамовитості суспільно-небезпечного діяння, яке передбачене ст. 121 ч.1 КК України. Застосовано до [PERSON] примусову міру медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричному закладі зі строгим наглядом. Постанова набула законної сили 08.09.2008 року. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.15р., примусові заходи медичного характеру змінені, для подальшого примусового лікування переведений в психіатричну лікарню в відділенні з посиленим наглядом. Ухвалою Миколаївського райсуду Миколаївської області від 02.10.15р., [PERSON] змінено застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні у відділенні із посиленим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні у відділенні із звичайним наглядом. Ухвала набула законної сили 09.10.2015 року. Ухвалою Суворовського райсуду м. Одеси від 25.05.16р., примусові заходи медичного характеру [PERSON] припинені, з переводом його на лікування на загальних підставах. Ухвала набула законної сили 01.06.2016 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.16 року, [PERSON] госпіталізований в КУ «ООМЦПЗ» в примусовому порядку. Рішення набуло законної сили 01.11.2016 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2017 року, [PERSON] госпіталізований в КУ «ООМЦПЗ» в примусовому порядку. Рішення набуло законної сили 04.05.2017 року. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.10.2017 року, [PERSON] з дитинства страждає судорожними нападами, з 1986 року лікувався в ООМЦПЗ з приводу «затримки психічного розвитку». Перебував також на обліку у невропатолога з приводу наслідків перенесеної ЧМТ, посттравматичної епілепсії. Був агресивним і конфліктним щодо членів сім'ї - облив окропом одну сестру, зламав руку іншій сестрі. У процесі захворювання сформувалися зміни особистості характерні для епілептичної хвороби - у вигляді схильності до застрявання на деталях, накопичення афекту, злопам'ятності, виражених афективних розрядів, часто - з проявом агресії до оточуючих, які супроводжують та є епі.еквівалентними. У момент огляду в часі орієнтований не точно. Настрій знижений, емоційно напружений, дратівливий. Судження непослідовні. Мислення вязке, загальмоване по темпу. Марення, обманів сприйняття не виявляє. Переконаний, що його неправильно лікують, вважає, що усі його хвороби через викривлення хребта. Інтелектуально-мнестичні функції знижені. Спостерігалися розгорнуті судомні напади в середньому 1-2 рази на місяць. До свого захворювання не критичний. Дігноз: розлад особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з помірним знищенням когнітивних функцій, рідкисними великими судомними нападами. За характером вказаних психічних захворювань потребує стаціонарного лікування, в той же час в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може призвести до небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише у стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи встановлені судом обставини та у зв'язку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад і виявляє реальні наміри вчинити дії, що становлять небезпеку для оточуючих, тому суд прийшов до висновку про доцільність його госпіталізації у примусовому порядку в умовах КУ «ООМЦПЗ». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved