Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] помер батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки в розмірі 0,76 умовних кадастровий гектарів, розташована на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем по закону до даного майна, інших першочергових спадкоємців, немає. Після смерті батька фактично прийняла спадщину, однак до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, не зверталася, оскільки відсутній оригінал Сертифікату на право власності на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, чинним законодавством не передбачена. Просить суд визнати за нею право на дане спадкове майно. [PERSON] до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Соколянської сільської ради також подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтвом серії [NUMBER], виданим Соколянською сільською радою Буського району Львівської області 29.03.1995 року, підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 10. Померлому на праві власності належала земельна частка (пай) площею 1,27 умовних кадастрових га., із земель ім. Л.Українки та племстанції Соколянської сільської ради, розташована на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] від 25.04.1997 р.). З листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вбачається, що на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 132 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на [PERSON] розрахована частка 0,76 умовних кадастрових га, з них ріллі - 0,35 га, кормових угідь - 0,41 га.. Така і входить до складу спадщини. Як встановлено, спадкодавець заповіту не залишив. Позивач є донькою померлого та спадкоємцем першої черги по закону до даного майна. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступила у володіння і розпорядження спадковим майном після смерті батька. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв'язку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved