Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові позивач зазначає, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний образ життя, не утримує дітей. Вихованням дітей займається позивач, яка є їх бабусею. З посиланням на ст.ст. 164, 165 СК України позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що вона самостійно утримує та забезпечує дітей, має на це змогу, відповідач, який є батьком дітей, не займається їх вихованням, веде аморальний образ життя. Позивач [PERSON] просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Представник служби у справах неповнолітніх дітей Авдіївської міської ради - Кривошеєнко Ю.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення відповідача батьківських прав. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, вислухавши позивача, прокурора, представника служби у справах неповнолітніх дітей Авдіївської міської ради, дослідивши матеріали справи і докази в їхній сукупності, судом встановлені наступні обставини: Відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] року народження, уродженки міста Авдіївка Донецької області, про що в Книзі реєстрації народжень Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області 07 грудня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 289. Також відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] року народження, уродженки міста Авдіївка Донецької області, про що в Книзі реєстрації народжень Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області 31 січня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 33. Згідно до довідок-характеристик Авдіївського МВ ГУМВС Укрїни в Донецькій області [PERSON] раніш судимий, мешкає у [ADDRESS], зі слів сусідів відповідач підтримує стосунки з особами, яки ведуть антигромадський образ життя. Як вбачається з висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини, датованих 13.09.2013 р., [PERSON] та [PERSON] здорові. З матеріалів справи та з пояснень учасників справи встановлено, що діти у теперішній час мешкають з позивачем [PERSON]. Остання має регулярний дохід у вигляді пенсії за вислугу років працівникам охорони здоров'я у розмірі 1 029, 42 грн. у місяць та допомоги на догляд за інвалідом у розмірі 1 147 грн., що підтверджується відповідними довідками Авдіївського УТСЗН та УПФУ. Позивач [PERSON] не перебуває на «д» обліку у закладі охорони здоров'я. Оцінюючи надані сторонами докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У процесі розгляду справи підтверджений той факт, що відповідач не займається вихованням дочок, не утримує їх, не цікавився їх життям. Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дочок, не турбується про них, при цьому суду не надано доказів у підтвердження того, що відповідач цього не робить з поважних причин, тому суд доходить до висновок, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи характер поведінки відповідача [PERSON], його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд не вважає можливим обмежитися попередженням відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, а вважає, що відповідач [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Суд застосовує крайню міру, позбавивши [PERSON] батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дітей. За встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 19, 150, 164, 166, 167 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved