Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Заявник [PERSON] 19 січня 2015 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту запису в ордері на вселення. В заяві заявник зазначила, що З липня 1982 рокуїї мати [PERSON] та її вітчим [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У 1987 році її вітчим [PERSON], отримав ордер на вселення до житлового будинку [ADDRESS]. 24 листопада 1995 року відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" зазначений будинок був приватизований членами сім'ї отримувача ордера тобто [PERSON] і вони отримали Свідоцтво про право власності на житло. Вказаний житловий будинок став їхньою спільною сумісною власністю. Згідно ордера до складу сім'ї записані : [PERSON], дружина - [PERSON], донька - [PERSON], син - [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право власності житловий будинок належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У вищевказаних двох документах були допущені помилки: у ордері вказано прізвище заявниці [PERSON], а у свідоцтві про право власності записано її прізвище [PERSON] хоча необхідно було б записати в обох документах як [PERSON], що відповідало на той час анкетним даним у свідоцтві про народження заявниці. Такі описки були на той час допущені машинально, оскільки записували зі слів, і вважали прізвище заявниці, як [PERSON] бо вони проживали та той час однією сім'єю. Даний факт підтверджується також її свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Після укладання шлюбу в 2002 році прізвище заявниці стало [PERSON]. В даний час, її анкетні дані у ордері від 1987 року виданому на ім'я [PERSON] та у Свідоцтві про право власності на житло від 24 листопада 1995 року не відповідають фактичним анкетним даним. Встановлення даного факту їй необхідно для приведення правовстановлюючих документів відповідність з фактичними даним. В судове засідання заявниця та її представник не прибули, однак надали заяву про розгляд заяви у їх відсутність, підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, але надали суду заяву де просять суд слухати справу за їх відсутності, проти задоволення вимог заяви не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадянина, якщо діючим законодавством не передбачено інший порядок їх встановлення. Судом встановлено, що в 1987 році вітчим заявниці - [PERSON], отримав ордер на вселення до житлового будинку [ADDRESS]. 24 листопада 1995 року відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" зазначений будинок був приватизований членами сім'ї отримувача ордера тобто [PERSON] і вони отримали Свідоцтво про право власності на житло. Вказаний житловий будинок став їхньою спільною сумісною власністю. Згідно ордера до складу сім'ї записані : [PERSON], дружина - [PERSON], донька - [PERSON], син - [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право власності житловий будинок належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У вищевказаних двох документах були допущені помилки: у ордері вказано прізвище заявниці [PERSON], а у свідоцтві про право власності записано її прізвище [PERSON] хоча необхідно було б записати в обох документах як [PERSON], що відповідало на той час анкетним даним у свідоцтві про народження заявниці. Суд вважає, що ця описка допущена, оскільки дані записувались зі слів. Факт підтверджується також її свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Після укладання шлюбу в 2002 році прізвище заявниці стало «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого Краснокутським відділом реєстрації актів цивільного стану 20 липня 2002 року. В ордері на вселення від 1987 року та у свідоцтві про право власності на житло від 24 листопада 1995 року записано прізвище заявниці як [PERSON]. В даний час, її прізвище у ордері на вселення та у свідоцтві про право власності на житло не відповідає фактичним паспортним даним. Встановлення даного факту їй необхідно для приведення правовстановлюючих документів відповідність з фактичними даним. Статтею 10 ЦПК України передбачений обов'язок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявниця надала суду достатньо доказів, які підтверджують їх вимоги, заінтересована особа проти задоволення вимог заявників не заперечувала, що відповідає вимогам закону та не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved