Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до Територіальної громади сіл Конищів, Знаменівка та Ягідне в особі Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивували тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після його смерті належало право на земельну частку (пай), на території Конищівської сільської ради, розміром 2,5894 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності КСП «Україна». Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були його син [PERSON] та дружина - [PERSON] . Остання у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак за життя не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] спадщини не прийняв. Інші спадкоємці відсутні. [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після її смерті належало право на земельну частку (пай), яке вона прийняла у спадщину після смерті [PERSON] , а також належне їй особисто право на земельну частку (пай), на території Конищівської сільської ради, розміром 2,0064 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності КСП «Україна». Єдиним спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті, однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Інші спадкоємці відсутні. [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після його смерті належали права на земельні частки (паї), які він прийняв у спадщину після смерті [PERSON] . Єдиними спадкоємцями за законом, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, є неповнолітні [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Разом з тим, сертифікати на земельні частки (паї), за життя [PERSON] та [PERSON] - не видавалися, у зв`язку з чим нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тому [PERSON] та [PERSON] змушені звернутися до суду для оформлення спадкових прав неповнолітніх спадкоємців - своїх дітей. Просили суд визнати за ними права на 1/2 земельних часток (паїв) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . 14.09.2020 [PERSON] та [PERSON] подали уточнену позовну заяву у якій просили визнати за неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] права на 1/2 земельних часток (паїв) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (а.с. 46-48). Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12.10.2020 було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] і відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Законні представники позивачів в підготовче засідання не з`явилися, в позовній заяві просили справу розглянути у їх відсутності (а.с. 47 зворот). Відповідач копію ухвали від 12.10.2020 та доданих до неї матеріалів отримав 12.10.2020, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 57, 60). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 9). Рішенням 9 сесії 23 скликання Конищівської сільської ради від 06.03.2000 із земель резервного фонду було передано 153,87 кад. га у колективну власність КСП «Україна» для надання земельних часток (паїв) членам господарства, які були пропущені та новопоступлених членів господарства при виготовленні проекту паювання земель (а.с. 49). У списку громадян, яких не було включено в списки на отримання паю по Конищівській сільській раді, що доданий до вказаного вище рішення, значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с. 50). Також, після смерті [PERSON] Мурованокуриловецькою РДА 27.05.2004 було винесено розпорядження № 161, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на землю громадянам - власникам сертифікатів на території Конищівської сільської ради, передано їх у власність вказаним громадянам та їх спадкоємцям. У вказаному списку значиться [PERSON] , із земельною часткою площею 2,5894 га, яку використовувало СФГ «Рубін» (а.с. 22-24). [PERSON] було, також, включено до протоколу розподілу земельних часток (паїв) між власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) по СФГ «Рубін» с. Конищів, із земель колишнього КСП «Україна» (а.с. 51-52). Згідно довідки Держгеокадастру від 23.07.2020 на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку КСП «Україна» не видавався та не присвоювався кадастровий номер (а.с. 27). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Із свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 14), свідоцтва про одруження (а.с. 15), довідки Конищівської сільської ради № 413 від 10.07.2020 (а.с. 16) вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його син - [PERSON] та дружина [PERSON] . Остання прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 61255937 та № 61255913 від 11.08.2020 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіти останнім за життя не вчинялися (а.с. 30-31). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] була єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. [INFO] в с. Ягідне Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яке вона, за життя, у встановленому законом порядку не оформила. Крім того, як уже зазначалося, рішенням 9 сесії 23 скликання Конищівської сільської ради від 06.03.2000 із земель резервного фонду було передано 153,87 кад. га у колективну власність КСП «Україна» для надання земельних часток (паїв) членам господарства, які були пропущені та новопоступлених членів господарства при виготовленні проекту паювання земель. А у списку на отримання паю, доданого до вказаного рішення значилася [PERSON] (а.с. 49-50). Розпорядженням Мурованокуриловецької РДА № 161 від 27.05.2004 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на землю громадянам - власникам сертифікатів на території Конищівської сільської ради, передано їх у власність вказаним громадянам та їх спадкоємцям. У списку до вказаного розпорядження значиться [PERSON] , із земельною часткою площею 2,0064 га, яку використовувало СФГ «Рубін» (а.с. 22-24). [PERSON] теж було включено до протоколу розподілу земельних часток (паїв) між власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) по СФГ «Рубін» с. Конищів, із земель колишнього КСП «Україна» (а.с. 51-52). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 14), довідкою Конищівської сільської ради № 412 від 10.07.2020 (а.с. 17) доводиться, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який на час смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 61256014 та № 61256030 від 11.08.2020 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіти останньою за життя не вчинялися (а.с. 34-35). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] - єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1269 ЦК України. [INFO] в с. Ягідне Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] належали прийняті у спадщину після смерті [PERSON] права на земельні частки (паї), які він, за життя, у встановленому законом порядку не оформив. Свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-13), довідкою Конищівської сільської ради № 411 від 10.07.2020 (а.с. 18) доводиться, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На день смерті спадкодавця разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Копією свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] стверджується, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] вони були неповнолітніми (а.с. 12-13). Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 61255937 та № 61255913 від 11.08.2020 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіти останнім за життя не вчинялися (а.с. 30-31). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] та [PERSON] - єдині спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку передбаченому ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору вони не можуть, оскільки спадкодавці за життя не оформляли своїх прав на землю (а.с. 28-29). Приписами ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. При цьому, суд виходить з того, що відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, неотримання спадкодавцем за життя сертифікату на земельну частку (пай) не може бути підставою для відмови його спадкоємцеві в оформлені спадщини на неї. Відтак, оскільки [PERSON] та [PERSON] за життя набули права на земельні частки (паї), а [PERSON] у встановленому законом порядку їх успадкував, хоч і не оформив за життя, то і законні представники малолітніх спадкоємців після смерті [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю) їх дітьми. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за кожним із неповнолітніх позивачів слід визнати в порядку спадкування за законом право на 1/2 земельних часток (паїв), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Законними представниками позивачів при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі по 840 грн 80 коп. - кожним. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, законними представниками позивачів не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ними судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved