Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

ДП «Завод ім. Малишева» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2, к. 41. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно з протоколом № 9 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань від 22.12.2010 року [PERSON] було виділено кімнату у сімейному гуртожитку по вул. Киргизька 2. 11.03.2011 року відповідачці було видано ордер № 02 на житлову площу у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], а 12.04.2011 року відповідачку бло зареєстровано у вищезазначеному гуртожитку. Однак відповідачка не проживає за вказаною адресою, не сплачуює за комунальні послуги, не бере ніякої участі в утриманні житла. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № 401/98 від 17.10.2014 року ДП "Завод ім. В.О. Малишева" належить на праві власності майно, що складається з багатоповерхового житлового будинку, гуртожитку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2. Згідно протоколу № 9 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань ДП «Завод ім. Малишева» постановлено надати [PERSON] кімнату в сімейному гуртожитку по вул. Киргизькій 2 в м. Харкові. 11.03.2011 року [PERSON] видано ордер № 22 на право зайняття житлової площі у гуртожитку. Згідно відомостей Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO], к. 41. Згідно актів від 27.03.2014 року, 15.07.2014 року, 12.09.2014 року, 20.10.2014 року, 08.12.2014 року, 15.04.2015 року, складених комісією у складі зав. гуртожитком Управління СР, старшого майстра [PERSON], інженера-інспектора з розподілу та обліку житлової площі [PERSON], встановлено, що [PERSON] кімнаті № 41 не проживаює, кімнату здано квартирантам. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах ), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Згідно ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання [PERSON] у кімнаті № 41 в будинку № 2 по вул. Киргизькій в м. Харкові та невикористання нею спірного житла за його прямим призначенням понад шість місяців. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2, к. 41. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved