Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання права власності та зняття арешту, у якій зазначає, що 17 квітня 2015 року позивачка у відповідачки купила легковий автомобіль ЗАЗ 110247, 2002 року випуску, колір - білий , р.№ 6562 ХК, що підтверджується довідкою - розрахунком серія ВІА № 652558, виданої ТОВ «Транс-ком.плюс» 15 квітня 2015 року. В той же день разом із автомобілем їй було передано свідоцтво про реєстрацію ТЗ ХАС № 563020. На час здійснення купівлі-продажу транспортного засобу прізвищепозивачки було «Рикова». 12 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу її прізвище стало «Заічко» Наступного дня під час експлуатації транспортного засобу, автомобіль «заглух» і був відбуксований на ремонтний майданчик, де їй порекомендували здійснити повний ремонт. Після ремонту автомобільпозивачка забрала тільки в серпні 2015 року. З метою перереєстрації транспортного засобу на своє імя вона звернулась до підрозділу Державтоінспекції, але не змогла це здійснити з причини відсутності бланків. Коли вона вдруге звернулась з питання перереєстрації транспортного засобу, зясувалось, що це не можливо, оскільки постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні ухвали № 200/20901/15-ц 2з/200/121/15, виданої 27.10.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська накладений арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] в межах ціни позову - 550000 грн. Стягувач в виконавчому провадженні вказана [PERSON]. У звязку з наведеним, позивачка просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачі та їх представники в судове засідання не зявились, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року позивачка у відповідачки купила легковий автомобіль ЗАЗ 110247, 2002 року випуску, колір - білий , р.№ 6562 ХК, що підтверджується довідкою - розрахунком серія ВІА № 652558, виданої ТОВ «Транс-ком.плюс» 15 квітня 2015 року. В той же день разом із автомобілем їй було передано свідоцтво про реєстрацію ТЗ ХАС № 563020. На час здійснення купівлі-продажу транспортного засобу прізвищепозивачки було «Рикова». 12 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу її прізвище стало «Заічко» З метою перереєстрації транспортного засобу на своє імя вона звернулась до підрозділу Державтоінспекції, але не змогла це здійснити з причини відсутності бланків. Коли вона вдруге звернулась з питання перереєстрації транспортного засобу, зясувалось, що це не можливо, оскільки постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні ухвали № 200/20901/15-ц 2з/200/121/15, виданої 27.10.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська накладений арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] в межах ціни позову - 550000 грн. Стягувач в виконавчому провадженні вказана [PERSON]. У відповідності до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що в дійсності, на день укладання довіреності на право володіння та користування транспортним засобом, насправді між позивачем та відповідачем був укладений правочин договір купівлі продажу на підставі якого відповідач передав у власність позивачів автомобіль, а останній прийняв його та сплатив за нього грошову суму коштів визначену між сторонами. У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як передбачено ч.1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Таким чином, в дійсності між відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки ЗАЗ 110247, 2002 року випуску, колір - білий , р.№ 6562 ХК, про що свідчить довідка-рахунок № ВІА № 652558 від 17.04.2015 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Відповідно до п.2 ст.220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, а саме: предмету та ціни, такий договір вважається укладеним. Крім того, між позивачем та відповідачем відбулося фактичне виконання договору, оскільки відповідач-продавець отримав кошти, передав позивачу-покупцеві автомобіль. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 п.16 постанови від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. На підставі викладеного , згідно ст. 16, 220, 319, 321, 328, 334, 627, 639 ЦК України, та

Outcome: approved