Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

В квітні 2019р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що позивач є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18.08.2011р. №493 [PERSON] було призначено опікуном над внучкою [PERSON] , в зв`язку з тим, що мати дитини [PERSON] рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2011р. була позбавлена батьківських прав, а батько дитини [PERSON] вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.12.2006р. засуджений до 13 років позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі з січня 2019р. батько дитини [PERSON] дочку до себе не забрав, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не піклується про стан її здоров`я, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її розвитком та навчанням, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, тобто свої батьківські обов`язки не виконує. Як зазначає позивач, вона виховує та утримує внучку сама, забезпечує дитину всім необхідним, створила умови для її нормального розвитку та навчання. На підставі викладеного, [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В заяві від 30.03.2020р. позивач просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечувала (а.с.40). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] в заяві від 31.03.2020р. просив слухання справи здійснювати у його відсуніть (а.с.41). Суд враховуючи приписи ст.280 ЦПК України та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дійшов висновку про проведення заочного розгляду справи. Вирішуючи питання на предмет задоволення позовних вимог, суд враховує наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.10.2007р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.12.2006р. [PERSON] засуджено до 13 років позбавлення волі (а.с.7-13). Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.07.2011р. у справі №2-378/2011 [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Як вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №494 від 18.08.2011р. «Про встановлення опіки, піклування над дітьми», [PERSON] призначено опікуном над малолітньою онукою [PERSON] (а.с.14). Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, зокрема актом обстеження матеріально-побутових умов проживання підопічного від 12.11.2018р. (а.с.15), дитина [PERSON] , [INFO] , проживає зі своєю бабусею [PERSON] , яка є її опікуном, за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації про стан навчання, виховання та розвитку [PERSON] , яка навчається у 7-А класі Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №30, учениця систематично відвідує навчальний заклад, може пропускати школу по причині хвороби. Дитина забезпечена всіма необхідними речами для роботи на уроках, має шкільну та спортивну форми. Опікун [PERSON] систематично цікавиться навчанням дитини, надає необхідну допомогу, відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям (а.с.16). З характеристики учениці 7-а класу Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №30 [PERSON] вбачається, що в учениці гарні стосунки з бабусею, яка прикладає максимум зусиль у її вихованні та навчанні (а.с.19). Відповідач [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі з січня 2019р. дочку до себе не забрав, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не піклується про стан її здоров`я, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її розвитком та навчанням, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною. Допитані в судовому засіданні 21.01.2020р. свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач [PERSON] з часу звільнення з місць позбавлення волі не спілкується зі своєю дитиною [PERSON] , не забезпечує її матеріально. Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради , як органу опіки і піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , після звільнення з місць позбавлення волі з січня 2019р. батько дитини [PERSON] дочку до себе не забрав, злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дитини, не піклується станом її здоров`я, матеріально її не забезпечує, не цікавиться її розвитком та навчанням, жодного разу не був у навчальному закладі, де вона навчається, жодним чином не намагається налагодити з [PERSON] родинні зв`язки. На підставі наведених вище фактів, виходячи з інтересів дитини виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.42 зворотня сторона). Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved