Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.01.2014, вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] та проживали з ним однією сім`єю до 2017 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося так, як протягом останніх кількох років відповідач зловживає спиртними напоями, що призвело до чисельних конфліктів в їх родині. Як наслідок, відповідач збайдужів до потреб родини, життям сім`ї та її добробутом не цікавиться. Після припинення фактичних шлюбних відносин, вони проживають окремо: відповідач у с. Косівська Поляна, а вона з дітьми проживає у своїх батьків в [ADDRESS] . Діти протягом останніх років проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Спір щодо місця проживання дітей між ними виник у зв`язку із неадекватною поведінкою відповідача, який декілька разів пригрозив, що забере дітей до себе. Домовленість про сплату аліментів на дітей між ними відсутня. Добровільно свого обов`язку в утриманні їх дітей відповідач не виконує. Самостійно забезпечувати двох дітей матеріально, вона не має змоги, оскільки діти активно ростуть та потребують великих фінансових затрат. Відповідач є особою працездатного віку, на скільки їй відомо стан його здоров`я задовільний, утриманців та інших неповнолітніх дітей не має. Відповідач не має постійного доходу, офіційно не працевлаштований, що є підставою для присудження аліментів у твердій грошовій сумі. Вважає, що відповідач зобов`язаний надавати утримання своїм малолітнім дітям. Таке забезпечення повинне бути достатнім для задоволення розумних потреб дітей відповідного віку, виходячи зі стану здоров`я дітей, їхнього матеріального становища, а також зі стану здоров`я та матеріального становища батька дітей. На підставі наведеного просила визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишивши їх проживати разом з матір`ю, [PERSON] . Стягувати із відповідача на її користь, аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 08.11.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи Орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 06.12.2019, витребувано від Органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області письмовий висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10.01.2020 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 07 лютого 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Ємчук Л.В. 12.12.2019 надіслала до суду клопотання, в якому просила проводити розгляд справи без участі позивача та її представника. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог, органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, Шмолнавер О.І. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вважає, за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю, позивачкою по справі, [PERSON] . Заслухавши відповідача, представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як вбачається з матеріалів справи, сторони [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2014, укладеному у виконавчому комітеті Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, який 15.01.2020 між ними було розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області по справі № 305/1963/19. Від шлюбу у сторін народилося двоєдітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 21 липня 2014 року та серії [NUMBER] від 14 листопада 2016 року. Згідно із ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З матеріалів справи та показів відповідача, судом встановлено, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі своєю матір`ю, позивачкою по справі, [PERSON] та перебувають на її утриманні та вихованні, що стверджується довідками виданими 09.10.2019 виконавчим комітетом Кобилецько-Полянської селищної ради за №2613 та №2614. Оскільки між матір`ю та батьком виник спір щодо місця проживання малолітніх дітей, він повинен бути вирішений, відповідно до вимог ст.161 СК України. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка відповідально ставиться до виконання своїх материнських обов`язків, має позитивну характеристику, належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб дітей. З висновку голови Рахівській РДА Медвідя В. про визначення місця проживання малолітніх дітей за №01.3-18/8 від 09.01.2020, вбачається, що працівниками служби у справах дітей було здійснено обстеження умов проживання гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження було встановлено, шо гр. [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає в літній кухні, що відноситься до житлового будинку, який належить її батькам. Матеріально-побутові умови задовільні, забудова де вона проживає в хорошому стані після ремонту, опалення в будівлі пічне. Власного житла [PERSON] не має, з чоловіком [PERSON] не проживає. Гр. [PERSON] дбає про виховання дітей, по характеру спокійна, урівноважена, за період проживання на території населеного пункту скарг на неї з боку сусідів та односельчан до виконавчого комітету сільської ради не надходило, шкідливих звичок не має, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, постійного місця роботи не має, працює на тимчасових сезонних роботах відповідно до характеристики виконавчого комітету Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Враховуючи вище наведене, вважають за доцільне визначити місце проживання малолітніхдітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час судового розгляду не встановлено будь-яких виняткових обставин, які б переконали суд у тому, що малолітніх дітей необхідно залишити проживати разом з батьком. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що матеріалами справи доведено, що позивач [PERSON] , як мати малолітніх дітей, має належні умови для проживання, дохід, піклується про дітей, виконує свої материнські обов`язки, відповідачем позов визнано, тому суд вважає, що слід визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . Поряд з цим, у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Таким чином, станом на сьогоднішній день мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 889,50 грн. для дитини віком до 6 років та 1109 грн. для дитини віком від 6 до 18 років. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, враховуючи стан здоров`я дітей, їх матеріальне становище, а також зі свій стан здоров`я та матеріальне становище. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач надала достатньо доказів того, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , знаходиться на її утриманні та не мають самостійного доходу, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Поряд з цим, відповідачем позов визнано. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Аліменти на утримання дітей згідно з ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 23.10.2019. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved