Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул.Миру, 60, в смт.Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, зазначивши, що ? частина будинку, згідно свідоцтва про право особистої власності, від 19.01.1966 року, як голові колгоспного двору, належала її батьку [PERSON], померлому 26.09.2013 року. Станом на 15.04.1991 року, власниками ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул.Миру, 60, в смт.Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, яка відносилася до категорії «колгоспний двір», як члени колгоспного двору, були, в рівних частках, [PERSON], котра померла 27.07.2004 року та [PERSON], котрий помер 26.09.2013 року, та який, в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, успадкував частину майна, належного його дружині. Позивач [PERSON] після смерті батька, у встановленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності на ? частину нерухомого майна, у звязку з тим, що ця частина спадщини відноситься до категорії «колгоспний двір», і інші особи, тобто відповідачі, мають право на частку в домоволодінні. В судове засідання позивач не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача, в особі Любецької селищної ради, надіслав до суду заяву про визнання позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились, надіславши заяви про розгляд справи за їх відсутності, та визнання позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на спадкування за законом після батька [PERSON], смерть якого настала 26.09.2013 року, який в свою чергу, в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, успадкував частину майна, котре належало його дружині [PERSON], яка померла 27.07.2004 року. Інший спадкоємець за законом [PERSON], який доводиться братом позивачеві, в нотаріальному порядку відмовився від своєї частки в спадщині на користь позивача. Позивачеві нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що ? частина житлового будинку, відноситься до категорії «колгоспний двір. Матеріалами справи підтверджується, що після смерті [PERSON], чоловік померлої, в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, успадкував частину майна, яке належало його дружині. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої 27.07.2004 року [PERSON] не заводилась. Спадкова справа за заявою позивача, після смерті її батька, була заведена Ріпкинською районною ДНК 27.03.2014 року. Державний нотаріус Ріпкинської районної ДНК 16.12.2015 року видала позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON], зокрема на земельну частку, площею 0,2200 га, розташованій по вул.Миру,60 в смт.Любеч Ріпкинського району, надану для ведення підсобного сільського господарства, належну спадкодавцю, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 003382 з кадастровим номером 7424456000:03:001:0202. Вказана земельна ділянка розташована за місцем знаходження ? частини житлового будинку, на який претендує позивач. Колгоспний двір, згідно ЦК УРСР, в редакції 1963 року, являв собою сімейно-трудове об'єднання, яке існувало за умови, коли його члени своєю працею та коштами приймали участь в накопиченні і підтриманні майна двору. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року, положення ст.ст. 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону. До правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. З довідки виконкому Любецької селищної ради № 1394 від 16.11.2015 року вбачається, що станом на 01.07.1990 року у будинку № 60 по вул.Миру в смт.Любеч проживали та були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З інформаційної довідки КП «Чернігівське МБТІ», станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Миру, 60 в смт.Любеч зареєстровано за [PERSON] (? частина будинку), на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.1966 року, та за [PERSON] (? частина будинку), на підставі договору дарування № 91 від 17.11.1993 року. Із свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 19.01.1966 року вбачається, що 1/2 частина домоволодіння № 44 по вул.Жовтневої революції в смт.Любеч, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] Згідно довідок виконкому Любецької селищної ради № 1023 та №1024 від 19.05.2014 року, вулиця Жовтневої революції в смт.Любеч перейменована на вулицю Миру, а нумерація житлового будинку, який належав [PERSON], змінена з № 44 на № 60. З довідки виконкому Любецької селищної ради № 748 від 25.05.2017 року вбачається, що в ? частині будинку, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва виданого виконкомом Любецької селищної ради 19.01.1966 року, станом на 01.07.1990 року, проживали та були зареєстровані: [PERSON], котрий помер 26.09.2013 року, та [PERSON], котра померла, 27.07.2004 року. В іншій ? частині будинку, яка належить [PERSON] та на підставі договору дарування від 17.11.1993 року, були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Частиною 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, з урахуванням визнання відповідачами позову та фактичних обставин справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі. У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved