Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 20 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають дочку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. В позові зазначає, що в даний час вони разом як одна сім'я не проживають, відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з наведеним, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1200 грн., починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 02.09.2016 року позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років залишено без розгляду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] зменшила, просила стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі по 500 грн., починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.7). Згідно з довідкою про склад сім'ї за №210, виданої 14 липня 2016 року Плоско-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою в с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною особою, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, будь-які дані про те, що відповідач отримує інші матеріальні статки у матеріалах справи відсутні. А тому, враховуючи визнання відповідачем його обов'язку щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved