Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Вищого професійного училища № 41, м. Тульчин, Страхової компанії «Таст-Гарнатія» про стягнення майнової та матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.01.2013 близько 12:00 год. у м. Тульчин по вул. Леніна за участю водія інструктора ВПУ № 41 [PERSON], який керував автомобілем марки [NUMBER], державний номер [NUMBER] та [PERSON], який керував автомобілем марки РЕНО ТРАФІК, державний номер [NUMBER] відбулась дорожньо-транспортна пригода. Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.03.2013 працівника ВПУ № 41 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність відповідача, згідно поліса № АВ/3104038 застрахована ПрАТ «СК»Таст-Гарантія». Згідно експертного висновку № 175/13-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз сума матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП становить - 56 955,99 грн. Відповідно до вимог п. 1 ст. 35, п. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілій чи іншій особі, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Позивачем направлено повідомлення про настання страхового випадку, яке було отримане працівниками МП «Універсал-ЛТД» 30.01.2013. У подальшому позивачем 02.09.2013 направлено лист-повідомлення до ПрАТ СК «ТАСТ-Гарантія» з вимогою надати відповідь щодо прийнятого рішення по виплаті страхового відшкодування, але він відповіді не отримав. У зв'язку з тим, що ПрАТ СК «ТАСТ-Гарантія» та ВПУ № 41 ухиляються від свого зобов'язання, позивач змушений був звернутись до суду з даною позовною заявою. Крім того, неправомірними діями позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у зміні життєвих планів, втрати душевної рівноваги і душевного спокою позивача. Розмір завданої моральної шкоди останній оцінює в 10 000 грн. Просить суд, стягнути з ВПУ № 41 матеріальну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 7 955, 99 грн., моральної шкоди 10 000 грн., вартість експертного дослідження з визначенням матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу в сумі 530,28 грн. та стягнути з СК "ТАСТ-Гарантія" матеріальну шкоду в розмірі 49 000 грн. В судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, з обставин викладених в позовній заяві. Представники відповідача ПрАТ «СК «ТАСТ-Гаранатія» в судове засідання не з'явились, хоча надали суду заперечення, в яких фактично визнали суму матеріального збитку в розмірі 44 122, 51 грн., однак просять відмовити в задоволенні позову. Представники відповідача, ВПУ № 41, позовні вимоги визнали частково, щодо відшкодування франшизи, моральної шкоди в розмірі 1000 грн. та судових витрат в рівних частках. Щодо відшкодування матеріальних збитків, вважають, що кошти мають бути стягнуті із страхової компанії. Вислухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 24.01.2013 близько 12:00 год. в м. Тульчин по вул. Леніна за участю водія інструктора ВПУ № 41 [PERSON], який керував автомобілем марки [NUMBER], державний номер [NUMBER] та [PERSON], який припаркував автомобіль марки РЕНО ТРАФІК, державний номер [NUMBER] відбулась дорожньо-транспортна пригода, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.03.2013 працівника ВПУ № 41 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. При зіткненні транспортний засіб позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно експертного висновку № 175/13-21 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз сума матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП становить - 56 955,99 грн. (а.с. 5-16) Однак, згідно акту № Пл-0000022 від 12.03.2013 виконаних робіт по ремонту РЕНО ТРАФІК д.н. [NUMBER], загальна вартість робіт по ремонту транспортного засобу без ПДВ склала - 54 300 грн. Статтею 61 ч.3, 4 ЦПК України передбачено, що обставини встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановленні ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цієї особою. Таким чином, в судовому засіданні факти вчинення ДТП та винуватості особи, додатковому доказуванню не підлягають. На підставі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Також, оскільки між ВПУ № 41 та СК «ТАСТ-Гарантія» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується страховим полісом № АВ/3104038, то цивільна правова відповідальність за спричинену позивачу шкоду законом покладено, як на страхову компанію так і на ВПУ № 41(а.с. 64). Позивачем направлено повідомлення про настання страхового випадку, яке було отримане працівниками МП «Універсал-ЛТД» 30.01.2013. Позивач 05.06.2013 отримав відповідь від МП «Універсал ЛТД» про те, що договір доручення № 66-8/8 від 05.03.2012 укладений між ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» та МП «Універсал ЛТД» розірвано, а матеріали розслідування події на тій стадії, в якій вони знаходились передано до ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія». У подальшому позивачем 02.09.2013 направлено лист-повідомлення до ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» з вимогою надати відповідь щодо прийнятого рішення по виплаті страхового відшкодування, але він відповіді не отримав (а.с. 35). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Пунктами 9.1, 9.2 ст. 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п. 12.1, ст.12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно вимог п. 1 ст. 35, п. 2 ст. 36 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Крім того, неправомірними діями позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у наступному: порушено його право власності, оскільки він не мав можливості використовувати свій автомобіль за призначенням та розпоряджатися ним на власний розсуд, порушено життєві плани та звичайний ритм життя позивача, який вимушений займатися справами які не планував. Це все призвело до виникнення пригніченого стану, в результаті чого погіршилося самопочуття та не цільове використання сімейного бюджету на ремонт автомобіля, що призвело до розладу стосунків в сім'ї. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 10 000 грн. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до п. 3, 8, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності у порушені права власності, прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через не можливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває в трудових відносинах. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Таким чином, суд приходить до висновку, що завдана матеріальна шкода позивачу згідно акту виконаних робіт складає 53 400 грн., і підлягає стягненню згідно договору страхування з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» в сумі 49 000 грн., 1000 грн. в рахунок франшизи договору страхування з ВПУ № 41, матеріальних збитки в сумі 5300 грн. з ПТУ № 41 та стягнення моральної шкоди з ПТУ № 41 в сумі 2000 грн. У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved