Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

В червні 2021 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] . За життя [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім.Рози Люксембург та була включена до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), проте за життя не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). 30.05.1997 року на підставі рішенням №25 Розо-Люксембурської сільської ради народних депутатів Каховського району Херсонської області було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХС-ХІІ та передано у колективну власність 6062, 1 га землі. Проте, у списку громадян-членів КСП ім.Рози Люксембург, який є Додатком до Державного акту на право колективної власності під порядковим номером 385 значиться [PERSON] , тобто помилково зазначено ім`я співвласника. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернулася до нотаріуса, але отримала відмову через те, що відсутній сертифіката на право на земельну частку (пай). В зв`язку з чим, позивачі просять суд визнати за ними право на 1/2 частини земельної частки (паю), розташованої на території Зеленопідської сільської територіальної громади Херсонської області, визначеної для членів КСП ім.Рози Люксембург, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , за кожною. Ухвалою суду від 09.06.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30.06.2021 року з Відділу Каховського району Міськрайонного управління у Каховському районі та м.Новій Каховці Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області належним чином завірену копію списку громадян-членів КСП ім.Рози Люксембург, який є Додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХС-ХІІ, зареєстрованого 30.05.1997 року за №25. 19.07.2021 року на адресу суду надійшли витребувані документи. Ухвалою суду від 04.08.2021 року справу було призначено до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Стукан Ю.О. в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягали. Представник Зеленопідської сільської ради в судове засідання не з`явився, заявою від 18.08.2021 року просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Згідно із ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтв про народження матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб 28.04.2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб 29.04.2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 16.09.2003 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , був розірваний. Згідно із поновленим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №01. Відповідно до інформації відділу у Каховському районі міськрайонного управління у Каховському районі та м.Новій Каховці Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, у списку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП і. Рози Люксембург , [PERSON] значиться за №385. В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП дана громадянка не значиться. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 03.11.2020 року вбачається, що за заявою [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа №158/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Інших заяв не надходило. У зв`язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай), нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. З архівних довідок Зеленопідської сільської ради від 26.08.2021 року вбачається, що в документах архівного фонду радгоспу ім.Рози Люксембург та КСП ім.Рози Люксембург у книгах наказів по особовому складу за 1993 рік значиться [PERSON] , яка відповідно до відомостей по нарахуванню заробітної плати отримувала заробітку плату за 1993-1994 роки. Відповідно до інформації Зеленопідської сільської ради від 17.08.2021 року [PERSON] на території селища Федорівка Каховського району Херсонської області в період з 01.01.1993 року по 01.01.1998 року не проживала. Зазначені позивачами факти про те, що [PERSON] дійсно працювала в радгоспі ім.Рози Люксембург, повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість у результаті розгляду справи не виявлено. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що в списку громадян-членів КСП ім.Рози Люксембург, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХС-ХІІ, неправильно зазначено ім`я члена КСП ім.Рози Люксембург, а саме [PERSON] . Відповідно до ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадщини. Згідно ст. ст. 1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зі змінами, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). За встановлених обставин, зважаючи на те, що судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі є спадкоємцями за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка за життя набула права на земельну частку (пай) відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХС-ХІІ, проте, за життя сертифіката не отримала, враховуючи, що незаконність набуття померлою права на спадкове майно судом не встановлено, у передбачений законом строк позвачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогли через відсутність документу, що підтверджує право власності на відповідну частку земельної ділянки, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved