Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 609 грн. щомісячно на навчання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, до закінчення ним навчання але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. В обґрунтування позову зазначається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 24 березня 2003 року розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття. Після розірвання шлюбу, син постійно проживав з матір'ю, перебував на її утриманні. До повноліття дитини відповідач сплачував аліменти за Постановою Рівненського міського суду від 28 березня 2000 року. На даний час дитина є студентом 1 курсі факультету Документальних комунікацій та менеджемету спеціальності економічна кібернетика денної платної форми навалення. У зв'язку з навчанням дитини, вона (позивач) потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати. Зазначає, що її доходів не достатньо для належного матеріального забезпечення сина та оплати навчання. Відповідач працездатний, тому має можливість та зобов'язаний утримувати дитину на час навчання, до досягнення 23 річного віку. В судове засідання позивач не з'явилсь. До початку судового засідання подала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позов підтримує у повному обсязі, просить його задоволити, у випадку неявки відповідача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив . Заперечень проти позову, заяв про відкладення розгляду справи з причин що унеможливлюють прибуття за викликом суду, чи про розгляд справи без його участі не надіслав. Суд, зі згоди позивача, про що зазначено у заяві, вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим міськвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 24 березня 2003 року, актовий запис № 210. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає з матір'ю, що стверджується Довідкою ЖКП «Західне» № 0701 від 13 лютого 2015 року. Згідно довідки Рівненського державного гуманітарного університету від 13 лютого 2015 року № 15.025, [PERSON] з 01 вересня 2014 року є студентом першого курсу, факультету Документальних комунікацій та менеджменту спеціальності економічна кібернетика, денної платної форми навчання. Стипендію не отримує. Термін навчання по 30 червня 2018 року. Відповідно до Договору про навчання студентів РДГУ за кошти фізичних і юридичних осіб № 2-74 /2014, укладеного Рівненським державним гуманітарним університетом в особі Постоловського Р.М. (виконавець) та [PERSON] (замовник), остання бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON]. Згідно п.4.2 цього ж Договору вартість освітньої послуги становить: загальна 30 180 грн., І р.н. - 6 500 грн., ІІ р.н. - 7 150 грн., ІІІ р.н. - 7 870 грн. ІV р.н. - 8 660 грн. Як вбачається з квитанції Ощадбанку 06/2.1 № 12 від 15.08.2014 року, [PERSON], внесено за навчання [PERSON] оплату у сумі 3 250 грн. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням повнолітнього сина, який проживає з нею, до досягнення дитиною двадцяти трьох років, і надання такої допомоги є обов'язком відповідача. На підставі Постанови Рівненського міського суду від 28 березня 2008 року, [PERSON] сплачував на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 22 березня 2000 року та до їх повноліття. Як вбачається з даної постанови, на даний час діти досягнули повноліття. Обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині яка досягла повноліття та продовжує навчання не встановлено. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2015 року - 1218 гривень. За таких обставин, враховуючи, що обов'язок по утриманню дітей на час навчання покладений на обох батьків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у визначеному позивачем розмірі (609 грн.), і такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для сплати аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved