Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом доВінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. У шлюбі вони перебували з 14 січня 1987 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку незавершеного будівництвом (готовність 68%) з господарськими будівлями та спорудами, та земельної ділянки, площею 0,10 га, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданим 28.03.1996 року, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 262. На момент смерті чоловіка [PERSON], фактично прийняла спадщину. Крім того, згідно даних погосподарської книги № 5 Носковецької сільської ради у будинковолодінні з особовим рахунком [NUMBER] на момент відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] проживала та була зареєстрована дружина - [PERSON], що дозволило дружині фактично прийняти спадщину після смерті чоловіка. Проведеною КП «ВООБТІ» інвентаризацією було встановлено, що будинковолодіння в [ADDRESS] складається з: житлового будинку незавершеного будівництвом ( готовність 68%), позначеному на плані літерою «А»; підвалу, позначеному на плані літерою п/А; огорожі, позначеної на плані цифрами №1,2,; вбиральні переносної, позначеній на плані літерою «Б». Інших спадкоємців, окрім позивачки, які б фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], не має, так як померлий та його дружина проживали в с. Носківці Жмеринського району вдвох. Із заявами про прийняття спадщини у передбачений законом строк до нотаріуса ніхто не звертався. Після смерті чоловіка [PERSON] вирішила оформити за собою право власності на спадкове майно, для чого звернулася до Жмеринської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Але оскільки в позивачки відсутній оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно, як на земельну ділянку так і документ на будинок тому захист свої прав бажає здійснити в судовому порядку. З огляду на вищевикладене позивачі звернулись з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить вимоги позову задовольнити. Змін та доповнень не має. Представник відповідача, Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області в особі сільського голови - при вирішення справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер спадкодавець [PERSON] в с. Носківці Жмеринського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2003 року (а.с.6). Факт родинних стосунків між [PERSON] та померлим [PERSON] як між подружжям, підтверджується копією про укладення шлюбу від 14.01.1987 року, згідно якого 14.01.1987 року вони зареєстрували шлюб за актовим записом № 2 (а.с.5). Як вбачається з довідки № 193 від 06.03.2014 року виданої виконкомом Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, що [PERSON] провела похорони [PERSON], який помер [INFO] та всі витрати взяла на себе (а.с.7). Відповідно до довідки № 1289 від 28.10.2016 року виданої виконкомом Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, гр. [PERSON], який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрований в с. Носківці Жмеринського району Вінницької області. Згідно запису в погосподарській книзі № 5 особовий рахунок [NUMBER] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.8). Земельна ділянка загальною площею 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташована на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.03.1996 року, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 262 (а.с.9). Проведеною КП «ВООБТІ» інвентаризацією було встановлено, що будинковолодіння в [ADDRESS] складається з: житлового будинку незавершеного будівництвом ( готовність 68%), позначеному на плані літерою «А»; підвалу, позначеному на плані літерою п/А; огорожі, позначеної на плані цифрами №1,2,; вбиральні переносної, позначеній на плані літерою «Б» (а.с.10-11). Відповідно до звіту про оцінку майна № 26102016-037, вартість об'єкту незавершеного будівництва складає 139 807,00 грн (а.с.12-19). Постановою Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 22.12.2016 року за вих. №1961/02-31 [PERSON], було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку та житловий будинок з господарчими будівлями (а.с.25). Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved