Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0027 га, розташованої за адресою: м. Лохвиця, вул. Дружби, 22а/4-9, з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів. На даній земельній ділянці в 2009 році позивачкою був побудований гараж. В листопаді 2017 року позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області по питанню реєстрації права власності на нерухоме майно, але через відсутність всіх необхідних документів їй було видано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Тому позивач була змушена звернуться до суду, так як не має можливості оформити своє право власності на гараж. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обємі. Відповідач - представник Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обємі та просить справу слухати без участі представника. Представник третьої особи - Державного реєстратора Лохвицької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач являється власником земельної ділянки площею 0,0027 га, розташованої за адресою: м. Лохвиця, вул. Дружби (провулок 60-річчя Жовтня), 22а/4-9, з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер 5322610100:50:006:0209 (а.с.7). На даній земельній ділянці в 2009 році позивачкою був побудований гараж. Відповідно до даних технічного паспорту станом на 03.12.2010 року, виготовленого КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" вбачається, що до складу обєкту входить А-1 - гараж (шлакоблоки). В листопаді 2017 року позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області по питанню реєстрації права власності на нерухоме майно, але через відсутність всіх необхідних документів реєстратором від 08.11.2017 року № 38001307 їй було видано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.12). Судом встановлено, що при будівництві гаража за адресою: Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Дружби, буд. 13а не були порушені нічиї права та інтереси. Відповідно до п. 10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04.02.2002 року № 7/5 підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на гараж є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved