Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.02.2016 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований у Відділі ДРАЦС Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 09. Від шлюбу у них дітей немає. Сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя. Шлюб виявився поспішним, неодуманим, невдалим та короткочасним. Відповідач сім'ю не утримував, поводився негідно, грубо по відношенню до позивачки та членів її родини. 19 травня 2017 року відповідач покинув позивачку та проживає в будинку своїх батьків в с.Фанчиково Виноградівського району. Спільно нажитого майна та майнового спору між ними немає, однак відповідач відмовився подати спільну заяву про розірвання шлюбу до державного органу реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин позивачка вважає, що шлюб виявився невдалим та просить суд такий розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявився, заяв, клопотань від нього не надходило. Суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 13.02.2016 року у Відділі ДРАЦС Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 09. Від шлюбу дітей у сторін не народилось. Спільно нажите майно відсутнє. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим вони з 19 травня 2017 року припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Їхній шлюб існує тільки формально. Позивачка остаточно визначилась та зберегти шлюб не бажає. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити. Крім того позивачка бажає після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «Сімеонова». Згідно\~ст. 295 ЦК України\~прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка бажає після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «Сімеонова», суд прийшов до переконання, що дана вимога позивачки також підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила 640 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved