Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради, третя особа без самостійних вимог Виноградівська державна нотаріальна контора, про становлення права власності на спадщину. Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.03.1998 року померла бабуся позивачки [PERSON], яка на момент своєї смерті проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,46 га на території Виноградівської міської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №042726, виданий Виноградівською районною радою 02.03.1999 року, зареєстрований в книзі реєстрації державних актів №961. За померлою спадщину прийняв і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном батько позивачки, а померлої син - [PERSON], оскільки провів її поховання та користувався земельною ділянкою. 04.07.2001 року батько позивачки [PERSON] помер, останнім місцем проживання якого було с.Букове, вул.Борканюка, №137. Вказує, що нею спадщину також прийнято, так як вона проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті, провела його поховання, однак при зверненні до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про оформленням права власності на спадкове майно, отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (оригінал державного акта втрачено). За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадщину. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої до суду письмової заяви, просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради,належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи Виноградівської державної нотаріальної контори, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявився, тому у відповідності до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідач повністю визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 29.03.1998 року померла бабуся позивачки - [PERSON], яка на момент своєї смерті проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,46 га на території Виноградівської міської ради, яка належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №042726, виданий Виноградівською районною радою 02.03.1999 року, зареєстрований в книзі реєстрації державних актів №961. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Тому спадкування вказаної спадщини відбувалось за нормами права, які діяли на той час, а саме ст. 549 ЦК Української РСР в редакції Кодексу 1963 року. Відповідно до цієї норми права діями, що свідчили про прийняття спадщини визнавались, якщо спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини, після смерті бабусі позивачки, згідно довідки [PERSON] сільської ради від 04.05.2016 року за №02-25\\173 з спадкодавцем проживав її син та батько позивачки [PERSON], який прийняв спадщину згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном - користувався земельною ділянкою. 04.07.2001 року помер батько позивачки [PERSON], останнім місцем проживання якого було с.Букове, вул.Борканюка, №137. На момент його смерті, в житловому будинку в с.Букове, вул.Борканюка, №137 проживала позивачка [PERSON] (дівоче Гога ) [PERSON], що стверджується відміткою в паспорті громадянина України серії ВР255036 від 19.02.1997 року. Позивачка прийняла спадщину згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті, провела його поховання. Для оформлення права власності на спадкове майно позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Згідно листа-відмови завідуючої Виноградівської державної нотаріальної контори від 18.05.2016 року за № 43/01-16 видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Правовстановлюючий документ на спадкове майно - оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено попереднім власником. Позивачкою\~ в газеті «Новини Виноградівщини» від 14.05.2016 року було опубліковано оголошення про втрату оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЗК №042726, виданого Виноградівською районною радою 02.03.1999 року. Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved