Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

В лютому 2021 року заявник [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просив суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] у період з 1970 року по день його смерті, тобто до [INFO] . Свою заяву мотивував тим, що 19.07.1980 р. мати заявника [PERSON] уклала шлюб з вітчимом [PERSON] . Заявник вважав його батьком, не дивлячись на те, що в свідоцтві про його народження, в графі батько записана зовсім інша особа. Він не пам`ятає свого біологічного батька, його вихованням займався [PERSON] , який відносився до останнього, як до сина. 20 січня 1984 року [PERSON] та його сім`ї, яка складалася з чотирьох осіб ( [PERSON] , [PERSON] (мати заявника), [PERSON] та [PERSON] (бабуся заявника)) був виданий ордер № 158 на право зайняття трикімнатної квартири загальною жилою площею 43, 59 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був власником 1/3 частини названої квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 р., зареєстрованого 09.09.1993 року в ММБТІ. Іншими співвласниками даної квартири були: мати заявника - [PERSON] та бабуся заявника - [PERSON] . З моменту отримання [PERSON] квартири [ADDRESS] вони весь час проживали разом, як родина. 02.03.2017 р. після смерті матері [PERSON] заявник отримав у спадщину 2/3 частки квартири [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина у виді 1/3 частини квартири [ADDRESS] . 02.02.2021 звернувшись до приватного нотаріуса Ємельянової Н.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що ним не надано рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість отримати спадщину після смерті вітчима, а тому він був змушений звернутися в суд з вказаною заявою. В судове засідання заявник та його представник - адвокат Березюк О.С. не з`явилися, представник надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Ємельянова Н.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом було встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19.07.1980 р. Корабельним районним відділом РАЦС м. Миколаєва, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 19.07.1980 р., про що зроблений відповідний актовий запис № 257. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів цивільного стану Красногорського району міста Каменська-Уральського Свердловської області 13.07.2016 р., [PERSON] записана матір`ю позивача [PERSON] . Зі змісту копії Ордера № 158 від 20.01.1984 р. на право зайняття трикімнатної квартири [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] , вбачається, що він виданий [PERSON] сім`я якого складається з 4 чоловік, а саме: [PERSON] , дружина [PERSON] - [PERSON] , син - [PERSON] , мати дружини - [PERSON] . Відповідно до наданої суду копії довідки КЖЕП № 24 № 1921 від 24.05.2016 р. виданої на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована його дружина [PERSON] , 1940 року народження, а також її син - [PERSON] , 1967 року народження. Інші особи на дату видачі вказаної довідки в квартирі не проживали та зареєстрованими не були. [INFO] мати заявника [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 20.01.2016 р. Після її смерті, [INFO] [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 117 на спадкове майно, що складається з 2/3 часток квартири (з урахуванням 1/3 частки спадкового майна, від яких відмовився чоловік спадкодавиці - [PERSON] , 1935 року народження) за номером [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 17.12.2018 р, актовий запис № 980. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В. від 02.02.2021 р. за вих. № 28/02-31, заявнику [PERSON] було відмовлено у чиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадкових прав та видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надане рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Так, відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно з п.п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач [PERSON] та покійний [PERSON] проживали разом однією сім`єю з 1980 року до дня відкриття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тобто [PERSON] належить до спадкоємців четвертої черги за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved