Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним позовом та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], на земельну ділянку площею 0,0520 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівельних споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5110137600:68:047:0001, та на житловий будинок загальною площею 70,8 кв.м, житловою площею 45,5 кв.м, які розташовані за адресою:м.Одеса,вул.Училищна,25, а також зняти з вказаного майна заборону відчуження накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі договорів іпотеки від 22.02.2008 року укладених між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]». В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що [PERSON] помер 17.04.2011 року, він є її дідом по лінії батька [PERSON], померлого 17.09.2004 року. Після смерті діда відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та з частини житлового будинку №25 по вулиці Училищній в м.Одесі, які належали йому на праві власності. Під час свого життя 28.11.2005 року дід склав заповіт, яким заповідав її дядьку, [PERSON], 1/2 частину майна, позивачу та її брату [PERSON] в рівних частинах іншу 1/2 частину майна. Позивач звернулася з заявою до нотаріальної контори, однак не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом так як дізналася, що дідусь 22.06.2007 року уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння з її братом [PERSON], [INFO], який в свою чергу отримавши кредит передав майно в іпотеку. Також позивачу стало відомо про складання заповіту від 08.02.2008 року про заповідання всього майна її дяді [PERSON]. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 07.08.2012 року договори купівлі-продажу земельної ділянки та частини домоволодіння від 22.06.2007 року, заповіт від 08.02.2008 року та договір іпотеки від 22.02.2008 року були визнанні недійсними. Оскільки діючим залишився заповіт 28.11.2005 року і лише вона вчинили дії щодо прийняття спадщини , тому вважає себе єдиною спадкоємицею майна після діда. Через відсутність правовстановлюючих документів позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] підтримав позов та просив його задовольнити, відповідачі погодилися з вимогами, що підтверджується наявними в справі заявами. Від третьої особи також надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 17.04.2011 року помер дід позивача [PERSON]. За життя 28.11.2005 року ним було складено заповіт за змістом якого [PERSON] заповідав 1/2 частину свого майна [PERSON], а іншу 1/2 частину [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. 15.09.2004 року помер батько позивача [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть, про народження, заповіту (а.с.7,11,12,14). 07.08.2012 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси, прийнятим по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]»- про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, договорів іпотеки, стягнення моральної шкоди, вимоги задоволено частково, визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.06.2007р. площею 0,0520га., що розташована на території Ленінського району м. Одеси по вулиці Училіщній,25, в м. Одесі, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 3176, визнано недійсним договір купівлі-продажу 7/10 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Крилова/Училищна, 5/25, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 3189, визнано недійсним заповіт від 08.02.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий номер 888, за яким [PERSON], [INFO] заповідав на випадок своєї смерті все належне йому майно [PERSON], [INFO], а також визнано недійсними іпотечні договори від 22.02.2008р. посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] А.М., реєстровий номер 458 та реєстровий номер 451. Як видно із змісту вказаного рішення судом було встановлено, що 08.02.2008р., [PERSON], [INFO] зробив розпорядження, яким заповідав все належне йому майно в тому числі і житловий будинок №25, по вулиці Училищній, в м. Одесі [PERSON] Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 888. За договором купівлі-продажу від 22.06.2007р. [PERSON], [INFO] продав, а [PERSON], [INFO], придбав земельну ділянку площею 0,0520га., яка розташована на території Ленінського району м. Одеси по вулиці Училіщній, 25, в м.Одесі. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 3176. Згідно договору купівлі-продажу від 25.06.2007р. [PERSON], [INFO] продав, а [PERSON], [INFO], придбав 7/10 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул.Крилова, буд.№5 / Училищна, буд.№25. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 3189. Отже, з урахуванням прийнятого рішення на теперішній час є діючим заповіт складений 28.11.2005 року [PERSON], [INFO]. Згідно з нормами ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із спадкової справи № 692/2011р. відкритої щодо майна померлого 17.04.2011р. [PERSON] вбачається, що 21.05.2011 року, тобто протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України звернулась [PERSON] - позивач по справі, яка у звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище на "Ігнатенко" (актовий запис 268 від 19.08.2011 року вчинений Другим Приморським ВДРАЦС ОМУЮ). Інші спадкоємці із заявами не звертались. Як визначено нормою ч.1 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення\~\~про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,\~\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.3.1 розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності(ст.392 ЦК України). Як було судом встановлено, що рішенням суду були визнані недійсними договори купівлі - продажу спадкового майна, правовстановлюючих документів у позивача не має, у звязку з чим позивач змушена була звернутися до суду. Дані обставини дають всі підстави для звернення до суду за захистом права позивача. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки вказані факти знайшли своє підтвердження, тому відповідно необхідно визнати право власності за позивачем на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після [PERSON]. Згідно до змісту пп.5.1 п.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), за рішенням суду. Приймаючи до уваги задоволення заявлених позивачем вимог та враховуючи прийняте Суворовським районним судом м.Одеси рішення від 07.08.2012 р. щодо визнання недійсними іпотечних договорів від 22.02.2008р. посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 458 та реєстровий номер 451, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зняття заборони відчуження з вказаного майна.

Outcome: approved