Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначає, що 22 жовтня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, з участю позивача та відповідача. Внаслідок ДТП, транспортному засобу марки «Toyota Corola» державний номерний знак [NUMBER] власником якого є [PERSON] завдані механічні пошкодження. Відповідач [PERSON] після скоєння ДТП самовільно залишив місце пригоди. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.11.2015 року відповідача визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 23\~631, 84 грн. Крім цього позивач зазначає. що йому завдана моральна шкода, яка полягала в постійному переживанні та стражданні з приводу того, що відповідач не має на меті добровільно відшкодувати матеріальні збитки. На підставі викладеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 23\~631, 84 грн, моральну шкоду в розмірі 5\~000, 00 грн. та судові витрати на загальну суму 6\~287 грн. 20 коп. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Про що надав суду відповідну заяву про визнання позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 22 жовтня 2015 року о 22 годині 40 хвилин [PERSON] в м. Кременчуці по вул. Радянської Армії в дворі будинку138 керував автомобілем [NUMBER] рухаючись заднім ходом та виконуючи розворот, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який стояв. Після чого відповідач самостійно залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10, 10.9, 13.1 ПДР України. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.11.2015 року, справа № 524/8973/15-п, визнано винним [PERSON] у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в прибуток держави. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 151-15 розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Toyota Corola» - [PERSON] відповідачем по справі становить 23\~631, 84 грн. Станом на день звернення до суду, відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав. Згідно ч.1\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом\~\~підвищеної небезпеки, відшкодовується\~\~особою,\~\~яка\~\~на\~\~відповідній\~\~правовій\~\~підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,\~\~механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'яснень п. 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.\~\~\~\~\~\~ Пленум Верховного Суду України у\~\~\~постанові від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"\~у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника, яка була доведена, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню з [PERSON] 23\~631, 84 грн. а.с. (24). Суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Отже, позивачу внаслідок винних та неправомірних дій відповідача завдано моральну шкоду, яка полягає: в порушенні права власності, зокрема пошкодження транспортного засобу; хвилювання та думок, про те, як відновити пошкоджений автомобіль, що негативно відобразилося на відносинах у сімї та на роботі, оскільки позивач змушений був змінити свій графік робочого дня, тому, що йому доводилося витрачати чимало часу для поїздки до станції технічного обслуговування. Згідно з частиною 1\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відтак, враховуючи викладене і

Outcome: approved