Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: сектор реєстрації місця проживання(перебування) зняття реєстрації місця проживання (перебування) виконавчого комітету Виноградівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2016 року між сторонами було укладено два письмові нотаріально завірені договори про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами за [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0692 га в [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В договорі купівлі-продажу житлового будинку в п.6 продавець - [PERSON], зобов'язується знятися з реєстрації місця проживання із відчужуваного за цим договором житлового будинку у строк до 08.12.2016 року. Однак, відповідачем не було дотримано п.6 вказаного договору. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Наразі постало питання про розпорядження власністю, здійснення ремонту житлового будинку, оформлення субсидії. Як вбачається з довідки-підтвердження від 07.12.2016 року [PERSON] за адресою [ADDRESS], дійсно не проживає більше двох років, що й підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради. Розглянувши доводи позову, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. 01.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON], яка діє від імені [PERSON], було укладено два письмові нотаріально завірені договори про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами за [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0692 га в [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В Договорі купівлі-продажу житлового будинку серії НВІ 924203 в п.6 продавець - [PERSON], зобов'язується знятися з реєстрації місця проживання із відчужуваного за цим договором житлового будинку у строк до 08.12.2016 року. Однак, відповідачем не було дотримано п.6 вказаного договору. Наразі у позивачки постало питання про розпорядження власністю, здійснення ремонту житлового будинку, оформлення субсидії. Як вбачається з довідки-підтвердження від 07.12.2016 року [PERSON] за адресою [ADDRESS], дійсно не проживає більше двох років, що й підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] З довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №27/1337 від 29.12.2016 року [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо. Згідно приписів ч.1 ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст.72 Житлового кодексу України, провадиться в судовому порядку. З позовної заяви позивачки вбачається, що вона бажає розпоряджатися своїм власним майном на власний розсуд, однак реєстрація відповідача за вказаною адресою перешкоджає цьому. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов є огрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved