Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 22 лютого 2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 27. У шлюбі з відповідачем у них народилися доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що через несумісність характерів сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, внаслідок чого спільне життя стало неможливим, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 2018 року проживають окремо, спільне господарством не ведуть, вважає, що доцільності у підтриманні сімейних відносин немає, а подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати із нею, майнові претензії до чоловіка відсутні. Враховуючи вищенаведене, просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 27. Стягнути із відповідача на її користь судовий збір. У судове засідання позивачка не з`явилася, подавши суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив суду про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , зареєстрували шлюб 22 лютого 2014 року, про що складено відповідний актовий запис № 27. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] , окрім інших осіб, в даному житловому будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2018 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 22 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше встановлених законом 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, беручи до уваги те, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, та забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу, та з урахуванням того, що матеріалами справи встановлено, що сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто фактично припинили шлюбні відносини, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка скористалась своїм правом на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved