overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє адвокат [PERSON], звернувся до суду з позовом до Коростенського відділення Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" про визнання кредитного договору розірваним. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.01.2015 р. позовні вимоги було задоволено. Після постановлення рішення позивач по справі [PERSON], інтереси якого представляє адвокат [PERSON], подав заяву про винесення додаткового рішення стосовно позовної вимоги про зазначення дати розірвання кредитного договору - 23.09.2013 року, про що зазначалося в прохальній частині позову, та з приводу чого судом не було ухвалено рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце слухання справи. Згідно зі ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом з'ясовано, що в резолютивній частині рішеннія від 21.01.2015 р. не було зазначено дату розірвання кредитного договору, що може бути усунуто лише шляхом постановлення додаткового рішення. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] Крістіна Романівна звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому з урахуванням уточнень просить розірвати шлюб, що укладено між нею та [PERSON] 07.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1938. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1938. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв'язання сімейних та побутових проблем. Внаслідок цього сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Окрім того в позовній заяві просила після розірвання шлюбу залишити прізвище "Костєрєва". Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1938. З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] Мар`яна Михайлівна звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 9. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя у них не склалося, більше п`яти років проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Вважає що подальше перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, тому бажає шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно із свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 080628 шлюб між Крохмальною Мар`яною Михайлівною, яка після реєстрації шлюбу обрала прізвище [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був зареєстрований 12 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Те, що сторони проживають окремо один від одно, підтвержується повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з яким відповідач отримав повістку про виклик особисто за місцем реєстрації свого проживання в [INFO], 3ґ/13. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] Мар`яна Михайлівна звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] (мешк. [ADDRESS]), в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до до [PERSON] (зареєстроване місце проживання [ADDRESS], фактичне місце проживання [ADDRESS]), про визнання особи такою, що втратила право на користування приміщенням, третя особа: Виноградівська міська рада. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач відповідно до договору дарування однокімнатної квартири від 10.08.2017 року, є власником квартири в [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстрований відповідач, [PERSON]. (колишній власник), який не проживає з 2017 року, його фактичне місце проживання,[ADDRESS] У добровільному порядку відповідач знятись з реєстраційного обліку не бажає. Як зазначає позивач, реєстрація відповідача у будинку порушує його права та законні інтереси. Сторони в судове засідання не з"явились. Подали заяви про розгляд спарви у їх відсутності. Представник позивача у підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути дану справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач також у підготовче судове засідання не з"явився, подав заяву про визнання позову. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, з врахуванням того, що відповідач позов визнав повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення. В судовому засіданні встановлено, що позивач відповідно до договору дарування однокімнатної квартири від 10.08.2017 року, є власником квартири в [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстрований відповідач, [PERSON] (колишній власник), який не проживає з 2017 року за місцем реєстрації, його фактичне місце проживання [ADDRESS] У добровільному порядку відповідач знятись з реєстраційного обліку не бажає. Як зазначає позивач, реєстрація відповідача у будинку порушує його права та законні інтереси. З врахуванням наведеного, відповідач втратив право на проживання та користування вказаної квартири. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За встановлених обставин, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] (надалі-Заявниця) звернулась в суд з заявою про надання права на шлюб з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що народилася [INFO] і в даний час ще не досягла повноліття. Рік тому вона познайомилася із [PERSON] , [INFO] , від якого в лютому 2020 року завагітніла і має намір народити дитину. На даний час вони вирішили одружитися, однак при зверненні з відповідною заявою до Велимченської сільської ради об`єднаної територіальної громади Ратнівського району Волинської області, їй було відмовлено в реєстрації шлюбу, оскільки не досягла шлюбного віку, та рекомендовано звернутися до суду. Батьки не заперечують щоб вони уклали шлюб. Оскільки [PERSON] та [PERSON] мають намір оформити шлюбні відносини в установленому законом порядку, але заявниця не досягла 18 річного віку, шлюб не можна зареєструвати, а тому вимушена звернутися в суд про надання права на шлюб. У судове засідання Заявник не з`явилася, скерувала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що свою заяву підтримує повністю з підстав зазначених у ній, просить справу розглянути без її участі. Заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] (мати заявниці) та представник Велимченської сільської ради об`єднаної територіальної громади Ратнівського району Волинської областів судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про підставність заяви. Як передбачено ст. 22 Сімейного кодексу України (надалі-СК України), шлюбний вік для жінок та чоловіків встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до абзацу третього пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. З матеріалів справи вбачається, що Заявниця народилась [INFO] , що підтверджується паспортом та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Велимченською сільською радою Ратнівського району Волинської області, бажає укласти шлюб з [PERSON] , з чим згідні й заінтересовані особи. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Велимченської сільської ради № 26 від 05.05.2020 року вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності, вагітність 12 тижнів. Неповнолітня [PERSON] та повнолітній [PERSON] підтвердили свій добровільний намір зареєструвати шлюб між собою. Ці обставини свідчать про те, що надання права на шлюб буде відповідати інтересам заявниці, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] (надалі-Заявниця) звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що народилася [INFO] і в даний час ще не досягла повноліття. На початку 2020 року вона познайомилася із [PERSON] , [INFO] , від якого завагітніла і має намір народити дитину. На даний час вони вирішили одружитися, однак при зверненні з відповідною заявою до Ратнівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, їй було відмовлено в реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку, та рекомендовано звернутися до суду. Батьки не заперечують щоб вони уклали шлюб. Оскільки [PERSON] та [PERSON] мають намір оформити шлюбні відносини в установленому законом порядку, але заявниця не досягла 18 річного віку, шлюб не можна зареєструвати, а тому вимушена звернутися в суд про надання права на шлюб. У судове засідання Заявниця не з`явилася, скерувала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що свою заяву підтримує повністю з підстав зазначених у ній, просить справу розглянути без її участі. Заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , та представник Ратнівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про підставність заяви. Як передбачено ст. 22 Сімейного кодексу України (надалі-СК України), шлюбний вік для жінок та чоловіків встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до абзацу третього пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. З матеріалів справи вбачається, що Заявниця народилась [INFO] , що підтверджується паспортом та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та бажає укласти шлюб з [PERSON] , з чим згідні й заінтересовані особи. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства "Ратнівська центральна районна лікарня" №466 від 30.09.2020 року вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності, вагітність І в терміні 13 тижнів. Неповнолітня [PERSON] та повнолітній [PERSON] підтвердили свій добровільний намір зареєструвати шлюб між собою. Ці обставини свідчать про те, що надання права на шлюб буде відповідати інтересам заявниці, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-03 00:00:00

[PERSON] належить на праві власності жилий будинок [ADDRESS] Разом з ним в цьому будинку зареєстрована ще його дружина - [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], а також дочки [PERSON] та [PERSON] - відповідачка. З 1 вересня 2007 року його дочка [PERSON] забрала свої речі та пішла проживати в інше місце. З цього часу вона там не живе. Відповідачка не користується жилим приміщеням, та не сплачує за комунальні послуги. Добровільно вона знятися з реєстрації не хоче. Тому [PERSON] звернувся з позовом в якому просить визнати , що дочка [PERSON] втратила право на користування в його будинку жилим приміщенням. . Покликається на те , що вони з дружиною неодноразово просили дочку знятись з реєстрації , але вона на їх просьби не реагує. Йому ж для вчинення правочинів щодо будинку необхідна згода всіх зареєстрованих ньому осіб Відповідачка [PERSON] в судове засіданні не зявилась вдруге. Вона була повідомлна про день розгляду справи шляхом публікації про це в газеті "Львівська пошта" , але в суд не прибула. Тому суд вирішив справу в її відсутності і прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Оцінивши подані докази , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З витягу про реєстрацію нерухомості вбачається, що [PERSON] є власником жилого будинку в [ADDRESS] Як видно з довідки Куровицької сільської ради № 93 від 20 лютого 2015 року, то позивач проживає в цьому будинку. Він є головою домогосподарства у якому зареєстровано ще 5 чоловік : його дружина - [PERSON], двоє дочок - [PERSON] і [PERSON], та двоє синів - [PERSON], і [PERSON]. Актами комісії сільської ради від 25.09.2012 року , 19.02.2015 року , . та актами перевірки паспортного режиму від 29.09.2014 року , 2.03.2015 року підтверджено ,що [PERSON] в цьому будинку не проживає. У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на корисування цим житлом у разі відсутсності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так як відповідачка в будику не проживає без поважних причин більше одного року , то вона втратила право на користування в ньому жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 14 грудня 1994 року та договору купівлі-продажу від 2 червня 2000 року належить 2/3 частини квартири [ADDRESS], співвласником іншої 1/3 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності від 14 грудня 1994 року є [PERSON] У вказаній квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], який за зазначеною адресою не проживає з травня 2014 року. Посилаючись на ці обставини позивач звернулась в суд з позовом і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] для зняття його з реєстрації відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, що вбачається з оголошення в газеті «Черкаський край» від 14 серпня 2015 року, тому справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог встановлених законом. Третя особа [PERSON] в наданій суду заяві просив розглядати справу у його відсутність, та не заперечував відносно задоволення позову. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, вказавши про це в поданій на адресу суду заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з актів ОСББ "Обнова" №1 від 03 травня 2014 року, №2 від 14 листопада 2014 року та №3 від 4 червня 2015 року, відповідач по справі з травня 2014 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, його особистих речей в будинку немає, станом квартири не цікавиться. За таких обставин, [PERSON] слід визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] на праві власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Відповідач значиться зареєстрованою за вказаною вище адресою. Позивач просить суд визнати [PERSON] втратившою право на житлову площу в зазначеному вище будинку мотивуючи тим, що відповідач не проживає в зазначеному будинку з грудня 2012 року, забрала всі свої особисті речі і вибула на постійне проживання в [ADDRESS], не сплачує комунальні послуги, не ночує по місцю реєстрації, так як в будинку не проживає. Будь-яких перешкод в проживанні відповідачу не чинилось. Позивачем зазначено,що при оформленні договору купівлі-продажу житлового будинку, колишній власник зобов'язався в строк до 28 серпня 2014 року знятися з державної реєстрації , але домовленості не виконав. Представник позивача у судове засідання не з'явився надав заяву, відповідно до змісту якої просив цивільну справу слухати у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги задовольнити повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 18.08.2014 року,позивачем [PERSON] було придбано житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Згідно змісту копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ульянівської сільської ради за № 416 від 12.09.2014 року,в будинку,який знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно зареєстрована [PERSON],[INFO],але за місцем реєстрації не проживає з грудня 2012 року по теперішній час. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно змісту ч.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Жодних доказів укладання з відповідачем договорів оренди чи найму приміщення, розташованого по [ADDRESS], перешкод відповідачу у проживанні за вказаною адресою, суду надано не було. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] обґрунтувала позов тим, що 5.02.2015 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] і завагітніла та потребує матеріальних затрат на забезпечення належних умов для збереження здоров"я та народження дитини Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на її утримання під час вагітності та до досягнення народженою нею дитиною трьохрічного віку, починаючи з дня звернення до суду 3.04.2015 року. В судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і пояснив, що на даний час перебуває на лікуванні, а тому не надає матеріальної допомоги дружині. Судом встановлено слідуюче. 5.02.2015 року позивач уклала шлюб з відповідачем [PERSON] і завагітніла та потребує матеріальних затрат на забезпечення належних умов для збереження здоров"я та народження дитини. Відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині під час вагітності дружини, так як має постійне місце роботи, отримує зарплату. Відповідач з 2.04.2015 року по 8.05.2015 року знаходиться на амбулаторному лікуванні в Кагарлицькій ЦРЛ та в зв'язку з цим має мінливий дохід. Відповідно до ст.60 ЦПК України відповідач не надав доказів, що кошти які він отримує використовує на лікування. Тому на підставі ст.ст. 184 ч.1, 84 ч.1,5 СК України позов задоволити повністю. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання [PERSON] під час вагітності та до досягнення народженою нею дитиною трьохрічного віку, починаючи з дня звернення до суду 3.04.2015 року.

Outcome: approved