Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом про припинення вчинення дії, а саме, вимагати грошові кошти в розмірі 3544 грн. 81 коп. за особовим рахунком № [NUMBER] , що закріплений за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.10.2016 р. скасовано судовий наказ від 16.05.2016 р. про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 3544 (три тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 81 коп. та судового збору в сумі 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) гривень, з підстав наявної заборгованості в оплаті за користування природним газом у позивача перед ТОВ «Київоблгаз збут», що становить 3544,81 грн., тоді як відомостей про договірні відносини останнього з [PERSON] в матеріалах справи відсутні. При цьому, 03.07.2018 р. змінено предмет позову, та позивач просив відшкодувати збитки, які він поніс у зв`язку з внесенням плати в розмірі 3544 грн. 81 коп. на рахунок відповідача для відновлення газопостачання. 18.04.2018 р. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області замінено первісного відповідача на належного Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут», та справу передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, а відтак, Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.05.2018 року дану справу прийнято у загальному позовному провадженні до розгляду та призначено підготовче судове засідання. 02.07.2018 р. через канцелярію Подільського районного суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого 05.01.2007 року між позивачем та ПАТ «Київоблгаз» (на дату договору ВАТ «Київоблгаз») укладено Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, дані договірні відносини тривали з дати укладання договору до 01.07.2015 року, дата ліквідації ліцензії щодо надання послуг з газопостачання всім споживачам. За період договірних відносин у позивача неодноразово виникала заборгованість за газопостачання, наслідком якої було припинення газопостачання. Вважає, що скасування судового наказу не свідчить про відсутність заборгованості, а є лише свідченням спору між сторонами (а.с. 120-123). 03.07.2018 р. через канцелярію Подільського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, згідно якої останній просить зобов`язати відповідача відшкодувати збитки у розмірі 3544,81 грн., що були вимушено сплачені позивачем відповідачу 15.11.2017 р. задля поновлення постачання природного газу. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявним матеріалам у справі, попередньо у своєму відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 травня 2016 року було видано судовий Наказ Березанського міського суду Київської області, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" заборгованість за спожитий природний газ у сумі 3544 (три тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 81 копійка, та витрати по оплаті судового збору в сумі 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) гривень. Вказаний Наказ Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.10.2016 р. скасовано (а.с. 8). Згідно ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Так, згідно встановлених Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.10.2016 р. обставин, 24.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу обґрунтовуючи тим, що 05.01.2007 року він уклав договір про надання послуг з газопостачання з ВАТ «Київоблгаз». Згідно Постанови Національної Комісії державного регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг № 1587 було анульовано ліцензію на постачання газу населенню в Київській області ПАТ «Київоблгаз». Постановою Національної Комісії державного регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг №1588 від 21.05.2015 року було затверджено нового постачальника газу населенню в Київській області - ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ». Ніяких договірних відносин з ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» він не має. Таким чином згідно договору, укладеного споживачем з ВАТ «Київоблгаз» від 05.01.2007 року, він є боржником по відношенню до « [INFO] » в питанні проплати за спожитий газ. Для з`ясування питання проплати за спожитий газ він звернувся до кредитора « [PERSON] » з метою отримати підтвердження, що новий кредитор «Київоблгаз ЗБУТ» набув права первісного кредитора, але відповідь не отримав. Таким чином, зазначена в заяві про видачу судового наказу сума заборгованості в розмірі 3544,81 грн. є безпідставною. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» газопостачання належить до комунальних послуг. Позивач є споживачем природнього газу. Відповідно до пункту 10. Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою КМ України №2246 від 09.12.1999 р., у редакції, що діяла з на момент видачі судового наказу, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Пунктом 17 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вносяться не пізніше 10-го числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 11 Правил, у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Окрім того, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, судом достовірно встановлено, що грошові кошти, сплачені позивачем в сумі 3544,81 грн. були перераховані на рахунок відповідача (а.с. 173) задля відновлення газопостачання житлового будинку позивача (а.с. 170), що свідчить про те, що спірні кошти відповідач набув без достатньої правової підстави, оскільки право вимоги у останнього не виникло, а тому підлягає поверненню на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частина 1 статті 1213 ЦК України передбачає, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч.2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Встановлені обставини, дають підстави вважати вимоги відповідача щодо оплати заборгованості, безпідставними. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved