Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та уточнивши свої позовні вимоги просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на: земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,250 га, що розташована по [ADDRESS] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.07.1999, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на землю за №148; житловий будинок [ADDRESS] (загальна площа 68,70 кв.м, житлова площа 31,00 кв.м) з господарськими будівлями і спорудами. Вимоги обґрунтовані тим, що будинок побудований у 1959 році та належав на праві власності її матері, про що в погосподарську книгу сільської ради було внесено відповідний запис. У зв'язку з тим, що на даний час існує інший порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яким спадкодавець не скористався, позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Крім того, її матері на праві власності також належала присадибна земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,250 га, що розташована по [ADDRESS] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.07.1999, але при зверненні із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки Управління Держгеокадастру не може надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Від Дем'янецької сільської ради до суду надійшла заява про визнання позову з проханням слухати справу у відсутності її представника та про задоволення позовних вимог в повному обсязі. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, в тому числі спадкову справу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] в м. Києві у віці 77 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,250 га, що розташована по [ADDRESS] та на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами. Позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1270 ЦК України шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, що підтверджується заявою [PERSON] про прийняття спадщини №2561 від 11.07.2015 (а.с.33). Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, ні тих, які мають право на обов'язкову частку, не має. Родинні відносини позивача і спадкодавця, як дочки та матері підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.10). 26 жовтня 2016 року позивачу [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; на гаражний бокс [NUMBER] в ГБК №7 по вул. Каунаська, №20/6 (Дарницький район) та на грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами по них у ПАТ „Платинум Банк" та у ПАТ „Дельта Банк" (а.с.63-65). 04 серпня 2016 року державний нотаріус П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. своєю постановою за №3209/02-31/5 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] за відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.20). Згідно виписки з погосподарської книги №3 Дем'янецької сільської ради [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], 1959 року побудови, на її ім'я був відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с.12). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 22.09.2015, характеристики будинку, господарських будівель та споруд та експлікації вбачається, що загальна площа будинку - 68,70 кв.м., житлова площа - 31,00 кв. м., допоміжна площа - 21,10 кв.м., площа літніх приміщень 16,60 кв.м. Рік побудови житлового будинку - 1959 рік (а.с.13-15). Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Також [PERSON] при житті володіла земельною ділянкою площею 0,250 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS]. Право приватної власності на земельну ділянку площею 0,250 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS] посвідчується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 12 липня 1999 року на ім'я [PERSON], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №148 (а.с.12). З копії державного акту серії [NUMBER], виданого 12.07.1999 на ім'я [PERSON], витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданої Управлінням Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області за №34-1014-0.3-2801/2-15 від 24.09.2015, довідки Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області вбачається, що [PERSON] дійсно мала право власності на вищезазначену земельну ділянку і що зареєструвати земельну ділянку та присвоїти їй кадастровий номер власник якої помер неможливо до переходу право власності до іншої особи (а.с.12, 17, 21). За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Постановою від 04 серпня 2016 року за №3210/02-31/5 державний нотаріус П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку площею 0,250 га за відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.19). Відповідно до п.п.9-10 ст.28-1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VІ), до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.п. в, г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За правилами до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на вищевикладене, враховуючи докази належності майна спадкодавцю, визнання позову відповідачем, а також те, що позивач відповідно до вимог закону вчинила всі дії, які свідчать про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що вона має право оформити житловий будинок та земельну ділянку на своє ім'я в порядку спадкування. Враховуючи те, що відповідач - сільська рада не вчинила жодних дій, які б породжували спір, причиною звернення позивача до суду стала бездіяльність власника майна - спадкодавця, який в свій час не звернувся до компетентних органів з метою реєстрації своїх прав власності в порядку, визначеному новим законом, суд не стягує з сільської ради судові витрати та залишає їх за позивачем, як спадкоємцем майна.

Outcome: approved