Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем 16 червня 2007 року, який зареєстрований виконкомом Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області за актовим записом № 05. Позовні вимоги мотивує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 16 червня 2007 року. В шлюбі з відповідачем в них народилося четверо дітей: - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через відсутність розуміння між ними, у зв'язку з чим вони часто сварилися, починали проживати окремо та потім знову мирилися. Їхні подружні відносини припинилися з в грудні 2017 року, вона та відповідач однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть. А тому позивач вважає, що можливості зберегти сім'ю немає, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі. Ухвалою суду від 25 травня 2018 року в даній справі було відкрите провадження та призначено підготовче засідання на 21 червня 2018 року на 11 годину 00 хвилин. 21 червня 2018 року підготовче засідання було відкладено до 11 години 00 хвилин 12 липня 2018 року через неявку в судове засідання усіх сторін по справі. 12 липня 2018 року підготовче засідання було відкладено до 10 години 00 хвилин 24 липня 2018 року через неявку в судове засідання відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання. Ухвалою суду від 24 липня 2018 року в даній цивільній справі продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання до 09 години 30 хвилин 13 серпня 2018 року. 13 серпня 2018 року дану справу було знято з розгляду у зв'язку з перебуванням головуючого судді Щерби Н. Л. у відпустці відповідно до наказу в. о. голови Піщанського районного суду Вінницької області від 24 липня 2018 року № 110-тз "Про надання частини щорічної оплачуваної відпустки Щербі Н. Л." Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року в даній справі було закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14 годину 30 хвилин 19 вересня 2018 року. 19 вересня 2018 року дану справу було відкладено на 09 годину 00 хвилин 17 жовтня 2018 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. 17 жовтня 2018 року дану справу було відкладено на 16 годину 00 хвилин 09 листопада 2018 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, про якого були відсутні відомості про отримання повістки про виклик до суду на вказану дату. 09 листопада 2018 року дану справу було відкладено на 15 годину 30 хвилин 07 грудня 2018 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, про якого були відсутні відомості про отримання повістки про виклик до суду на вказану дату. 07 грудня 2018 року дану справу було відкладено на 17 годину 00 хвилин 15 січня 2019 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, про якого були відсутні відомості про отримання повістки про виклик до суду на вказану дату. Позивач [PERSON] в судове засідання 15 січня 2019 року не з'явилася, проте від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечують проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 15 січня 2019 року не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення судових засідань, призначених на 09 листопада 2018 року та 07 грудня був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом про отримання повістки про виклик до суду в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення № 24700 0035347 0 та № 24700 0037296 3 та 24700 0037888 0, які повернулися на адреру суду 08 листопада 2018 року, 24 листопада 2018 року та 22 грудня 2018 року, відповідно. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, двічі не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву не подав, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, в даній справі слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області (а.с.3). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог. Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння між подружжям, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім'єю сторони не проживають більше року, миритися не бажають. В шлюбі в них народилося четверо дітей: - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження(а.с.6-9). Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача та інтересам їхнніх неповнолітніх дітей, порушує особисті немайнові права позивача, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечитиме інтересам позивача та неповнолітніх дітей, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а шлюб між сторонами розірвати. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, а саме 704 гривні 80 копійок судового збору, який підлягав сплаті при подачі вказаного позову до суду згідно квитанції від 21 травня року (а.с.1).

Outcome: approved