Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину. В обгрунтування позову вона зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.12.2011 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Позивачка вимушена була залишити відповідача, на даний час проживає окремо і знаходиться у скрутному матеріальному становищі, так як не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та її утримання не надає, він фізично здоровий, на утриманні нікого не має, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) відповідача, щомісяця, а також витрати по наданню юридичної допомоги. Позивачка та її представник подали до суду заяву, в якій позов підтримали і просили розглянути справу у їх відсутність. Так як відповідач проживає в с. Карпилівка Сарненського району Рівненської області ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 14.05.2014 року було надано доручення Сарненському суду Рівненської області вручити копію позовної заяви відповідачу та допитати його по суті позову. Відповідно до протоколу судового засідання Сарненського районного суду Рівненської області від 06.06.2014 року відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки не визнав, оскільки бажає, щоб сім'я проживала разом, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини визнав і згоден, щоб дана справа слухалась в Красноградському районному суді у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] -сторони по справі (а.с.4). Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Карпилівської сільської ради Сарненського району Рівненської області (а.с.5) На даний час позивачка разом з дитиною фактично проживають в м. Красноград Харківської області, що підтверджується довідкою депутата Красноградської міської ради (а.с.6) Відповідач проживає окремо і не добровільно надає матеріальної допомоги на утримання дитини і дружини, яка не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки є законними і розмір аліментів, який просить стягнути позивачка на своє утримання та на утримання дитини є правомірним і достатнім. Заперечення відповідача стосовно аліментів на утримання доньки [PERSON] є безпідставними. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати по наданню правової допомоги, надавши квитанції на 300, 0 грн., 800, 0 грн. та 500, 0 грн. Стосовно цих вимог суд вважає наступне. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України). Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 84,88, ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи. Згідно зазначеної норми склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати. Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.99 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги. Повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, те, що адвокат не був присутній в судовому засіданні, і позивач не зазначив в чому саме полягала правова допомога надана йому адвокатом, не навів необхідних законно обгрунтованих розрахунків стосовно наданої адвокатом правової допомоги, суд вважає Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 229,40 гривень, від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved