Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

В квітні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до Чернігівської міської ради, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати підпункт 1.42, пункту 1 рішення Чернігівської міської Ради двадцять першої сесії п`ятого скликання. Зобов`язати [PERSON] за власні кошти усунити перешкоди в користуванні земельною ділянкою 0,0721 га, кадастровий номер 7410100000:02:025:5305, розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом знесення самовільно збудованої огорожі. Свої позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0721 га, кадастровий номер 7410100000:02:025:5305, розташована за адресою: [ADDRESS] . Приблизно восени 2019 року з власником сусіднього домоволодіння - [PERSON] по [ADDRESS] , виник конфлікт з приводу правомірності розташування між їхніми ділянками межі. Причиною того стало встановлення паркану [PERSON] прилеглого впритул до будинку позивача та винесення позивачу АТ "Чернігівгаз" попередження № 141 від 27.01.2020 про відсутність доступу до обслуговування газопровідного вводу, який знаходиться на межі між їхніми земельними ділянками. Однак [PERSON] , категорично відмовився переносити паркан, будь-яким іншим способом вирішити спір мотивуючи тим, що в нього земельна ділянка приватизована, межі встановлені та погоджені, порушення відсутні. На адвокатський запит Чернігівська міська рада надала копію оскаржуваного витягу з рішення від 11.10.2007 і державний акт Відповідача на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 887969 від 06.02.2008. Згідно яких вбачається, що дійсно, у Відповідача частина межі, з боку Позивача, прилягає впритул до будинку (частина межа від А до Е на державному акті). Вважає, що його права як землевласника порушені. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі. 15.06.2020 року Чернігівською міською радою надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує, оскільки оскаржуване рішення винесено відповідно до вимог законодавства. 19.06.2020 року надано відзив [PERSON] , з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, оскільки межі його земельної ділянки були встановлені відповідно до технічної документації і погоджені з сусідами. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідача [PERSON] позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити, просив застосувати строки позовної давності. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 829781 від 20.10.2006 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0721 га, кадастровий номер 7410100000:02:025:5305, розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказаний Державний акт було видано на підставі рішення Чернігівської міської ради від 31.08.2006 року Підпунктом 1.42 п.1 Рішення Чернігівської міської ради двадцять першої сесії п`ятого скликання «Про передачу земельних ділянок у власність або надання їх у користування громадянам, вилучення земельних ділянок із користування громадян та надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів» від 11 жовтня 2007 року, передано у власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га по [ADDRESS] . Вказане рішення прийнято за результатами розгляду технічної документації по складанню державних актів, складеної багатопрофільним науковим виробничим підприємством «Черона-Л» Кадастровий номер земельної ділянки 7410100000:02:025:5447 (а.с.57-69). [INFO] померла [PERSON] і все її майно успадкував [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.119-129). В січні 2020 року на адресу позивача надійшло попередження від АТ «Чернігівгаз» про усунення виявлених порушень та відновлення доступу для обслуговування газопроводу-вводу (а.с.14). З метою усунення порушення, враховуючи, що відповідач [PERSON] відмовився переносити паркан, для з`ясування всіх обставин, позивач в особі свого представника адвоката Леонова О.Є звернувся до Чернігівської міської ради з запитом про надання інформації. На вказаний запит Чернігівською міською радою було надано 11.03.2020 року копію витягу з рішення Рішення Чернігівської міської ради двадцять першої сесії п`ятого скликання від 11 жовтня 2007 року, передано у власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га по [ADDRESS] та копію Державного акту на право власності на земельну ділянку. Отже, про оспорюване рішення позивачу стало відомо в березні 2020 року. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] (дочка [PERSON] ), [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , які показали, що між [PERSON] та [PERSON] завжди були нормальні сусідські відносини, паркан, що стоїть впритул до будинку і який став предметом спору, був протягом десятиліть. Згідно положеннями частин 1, 2 ст. 118 ЗК України, орган місцевого самоврядування передає для громадянина у власність земельну ділянку, що перебуває у його користуванні, за поданою ним його заявою на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до вимог ч. 3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.11.2020 року було призначено по справі земельно-технічну експертизу, провадження якої доручено Чернігівському відділенню КНДІСЕ. Відповідно до висновку експерта №275/276/21-24 від 19.07.2021 року експертом виявлено накладання площею 0,0147 га (заштриховане жовтим кольором), що наведено в додатку 1 до висновку. Порівнявши фактичні координати даних земельних ділянок з наданими координатами, що маються на диску в обмінних файлах експертом виявлено, що координати земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:02:025:5446 ( [PERSON] ) зміщені на схід відносно фактичних меж в напрямку земельної ділянки по [ADDRESS] ( [PERSON] ), що наведено в додатку 2 до висновку. Координати земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:02:025:5305 ( [PERSON] ) співпадають з координатами фактичного користування, що наведено в додатку 3 до висновку. Отже, при визначенні координат земельної ділянки відповідача [PERSON] відбулося накладення меж його земельної ділянки на земельну ділянку [PERSON] , який приватизував земельну ділянку раніше. Нормами ст. 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 386, 391 ЦК України власник, права якого порушені, має право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би вони й не були пов`язані з порушенням права володіння, та право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до п. «г» та п. «е» ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Згідно ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 даної статті визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб (ч. 2 ст. 158 ЗК України). Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved