Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Арцизька районна державна адміністрація Одеської області, як орган опіки та піклування звернулася до суду з вказаною позовною заявою в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в якому просить позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути аліменти з відповідачки в твердій грошовій сумі 1160,00грн., щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, на утримання вищевказаних дітей до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що відповідачка не приймає участі у вихованні та утриманні своїх неповнолітніх дітей, взагалі не цікавиться життям дітей, не проявляє до них щонайменшої материнської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та діти знаходяться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, що є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення з відповідачки на користь особи, яка буде законним опікуном або на користь закладу, до якого будуть влаштовані неповнолітні діти, аліменти на їх утримання. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд позбавити батьківських прав відповідачку та стягнути з аліменти з відповідачки в твердій грошовій сумі по 385,80 грн. на кожну дитину, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Представники третіх осіб в судовому засіданні, вважаючи позов позивача обґрунтованим та заснованим на законі, підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити його повністю. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, а також вислухавши думку неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази, надані сторонами, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим, заснованим на законі та доведений доказами, дослідженими судом. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з ухиленням матері від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] їх матір'ю зазначена [PERSON] - відповідачка у справі (а.с. 9, 10, 11). З витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00015036838, № 00015036746, № 00015035076 від 11.02.2015р. вбачається, що батьком дітей значиться [PERSON], який записаний в порядку ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 12, 13, 14). З актів обстеження житлово-побутових умов вбачається, що матеріальний стан сім'ї в якій проживають неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] незадовільний, доходу не має, відповідачка не приділяє уваги по вихованню дітей, які проживають в чужих людей (а.с. 15, 16, 17). Відповідно до характеристик учениць [PERSON], [PERSON], [PERSON], виданих НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» мати дітей [PERSON] не приділяє достатньої уваги навчанню та вихованню дітей, не створює необхідних житлово-побутових умов, діти часто залишаються самі (а.с. 18, 19, 21). Згідно довідки № 15 від 03.03.2015р., виданої Центром соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації неповнолітні діти влаштовані до закладу з 13.01.2015р. та відповідачка [PERSON] жодного разу не відвідала дітей у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с. 39). [PERSON] за місцем проживання характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджується відповідною характеристикою (а.с. 20).Згідно протоколів засідання ради опіки та піклування від 26.02.2013р., 26.04.2013р., 25.03.2014р., 19.12.2014р. та рішень Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 03 від 26.02.2013р., № 5 від 26.04.2013р., № 4 від 25.03.2014р., № 12 від 19.12.2014р. в результаті обстеження матеріально-побутових умов сім'я [PERSON] взята на контроль та відповідачка неодноразово попереджалася про невиконання батьківських обов'язків (а.с. 22, 23, 24, 25, 26-27, 28, 29-30, 31). Відповідно до листа № 46/722 від 26.01.2015р. Арцизького РВ ГУМВС України в Одеській області [PERSON] за ухилення від виконання обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, що підтверджується копіями протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно [PERSON], постановою Арцизького районного суду Одеській області від 05.02.2015р. (а.с. 32, 33, 34, 60). Згідно копій протоколів бесіди від 28.01.2015р., 25.02.2015р. з неповнолітніми дітьми їх мати [PERSON] не приділяє дітям належної уваги, зловживає спиртними напоями, залишає дітей на сусідів чи рідних (а.с. 35, 36, 37, 38). Неповнолітня [PERSON] заявою від 19.12.2014р. звернулася служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністраціїОдеській області про позбавлення батьківських прав її матір, відповідачку по справі (а.с. 40-43). Рішенням № 3 комісії з питань захисту прав дитини Арцизької районної державної адміністрації Одеській області від 26.02.2015р. вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей та органу опіки та піклування надати відповідний висновок (а.с. 7-8). Згідно висновку від 04.03.2015р. Арцизької районної державної адміністрації Одеської області як органу опіки та піклування доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Більш того, допитані в судовому засіданні неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що вони проживають та навчаються в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації та їх матір [PERSON] жодного разу не відвідала дітей, з ними не спілкується. Судом достовірно встановлено, і це не спростовувалося відповідачкою, а також підтверджено поясненнями представника позивача та наданими ним доказами, що відповідачка не проявляє до своїх дітей щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, абсолютно не цікавилася ні здоров'ям, ні подальшою долею дітей у зв'язку з чим, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей . Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до норми ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, ч. 2 ст. 155 СК забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини. При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008р. наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно ст. ст. 111, 112 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 114 вищенаведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. При вирішенні спору між сторонами судом також взяті до уваги роз'яснення Пленуму Верховного суду України, надані у п.16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, згідно якого особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, з огляду на вище викладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідачка, свідомо нехтує своїми обов'язками матері перед дітьми, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання і виховання дітей. Отже суд приходить до висновку, що, виходячи лише з інтересів дітей, в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які дають суду прийти до однозначного висновку, щодо необхідності позбавлення відповідачки [PERSON], яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки на думку суду таке рішення буде захистом прав дітей, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню та відповідачку [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до роз'яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України). В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка є матір'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджено свідоцтвами про їх народження та не заперечувалося відповідачкою, тому, відповідачка зобов'язана утримувати їх до досягнення ними повноліття. Таким чином, виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачка, будучи матір'ю дітей, зобов'язана утримувати своїх дітей до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які відповідачка повинна виплачувати на користь опікуна або державного закладу на вихованні в якому будуть знаходитися діти на утримання дітей до їх повноліття, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, на стан здоров'я і матеріальне становище дітей, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, приймаючи до уваги обов'язок матері дітей утримувати своїх дітей, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та стягувати аліменти з матері [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь особи, яка буде законним опікуном або на користь закладу, до якого будуть влаштовані діти на утримання дітей в розмірі, зазначеному позивачем, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Отже суд приходить до висновку, що позовна заява Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, як органу опіки та піклування в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб: Виконкому Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області, як органу опіки та піклування, Прокуратури Арцизького району Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідачку витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 15, 141, 150, 152, 155, 164, 166, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved