Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], уродженця м. Львів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі по 1000 гривень до досягнення сином повноліття, стягнення аліментів розпочати з дня подачі заяви до суду. В позовній заяві зазначила, що 09.07.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. [INFO] в сторін народився син [PERSON]. В даний час сторони спільно не проживають. Протягом шести місяців відповідач не дає засобів на утримання дитини без поважних причин, хоч має можливість їх давати. Він постійно працює на заробітках в м. Москва, де отримує заробітну плату в сумі не менше 500 доларів США в місяць. Позивачка не працює і не має грошових доходів, а відповідно і не має можливості утримувати дитину. На утримання дитини [PERSON] змушена постійно просити допомоги в своєї мами або в своєї сестри. [PERSON] ухилився від свого батьківського обов'язку і дитину в даний час не утримує без поважних причин. У відповідача стан здоров'я нормальний, має постійну роботу та грошові доходи від роботи і може сплачувати аліменти в належному розмірі. Інших боргових платежів у нього немає. Позивачка вважає, що відповідач має реальну можливість щомісячно сплачувати по 1000 гривень на утримання дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 09 липня 2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 09.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 36. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.09.2013 р. Судом встановлено, що малолітній син проживає разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Даних про те, що відповідач працює офіційно та має регулярний дохід суд не має, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 14.01.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved