Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 30.09.2014 у справі № 621/2224/14-ц з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 650 грн 00 коп., щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 04.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття, та ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30.09.2014 стягнуто з [PERSON] на її користь \~на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі \~650 грн 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 04.08.2014 до \~повноліття дитини. Після вирішення питання про стягнення аліментів та після розірвання шлюбу з відповідачем їхня дочка проживає разом з нею і перебуває повністю на її утриманні. У свою чергу відповідач аліменти сплачує нерегулярно та з тривалими перервами, у зв`язку з чим станом на 29.02.2020 виникла заборгованість у розмірі 4 218 грн 5 коп. Іншої допомоги, у тому числі матеріальної, відповідач дочці не надає. При цьому встановлений судом у 2014 році розмір аліментів у сумі 650 грн 00 коп. на місяць наразі є недостатнім для утримання дитини, оскільки змінилися обставини, за яких аліменти призначалися. Зокрема, [PERSON] дорослішає, вона оплачує додаткові заняття для підготовки до школи, через що витрати на її утримання значно збільшилися (на час визначення аліментів дочці був 1 рік, тепер їй майже 7 років). Поліна росте та розвивається, їй необхідно купувати новий одяг, взуття, забезпечувати її належним харчуванням, створювати умови для навчання та відпочинку, оздоровлювати, а це потребує значно більших витрат, ніж стягнуто аліментів за рішенням суду. На сьогоднішній день коштів, що має надавати та інколи надає відповідач, не вистачає для того, щоб утримувати дитину та забезпечити її всім необхідним для нормальних умов проживання, оскільки постійно зростають ціни на продукти харчування, одяг та вартість комунальних послуг. Враховуючи викладені обставини, змінився її матеріальний стан, а тому вона має право звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідач офіційно працевлаштований, його місцем роботи в 2019 році була робота у ФО-П [PERSON] в с. Бірки Зміївського району. Це свідчить про постійний дохід та про наявну можливість сплачувати аліменти своїй дитині. Водночас збільшити розмір аліментів (матеріальної допомоги) в добровільному порядку він відмовляється, хоча розуміє очевидну неможливість утримувати та забезпечувати їхню дочку на такий мізерний розмір аліментів - 650 грн. На сьогоднішній день вона фактично утримує дочку сама, що є порушенням прав малолітньої дитини на нормальне та достатнє забезпечення задля гармонійного розвитку та рівності батьківських обов`язків. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 24.06.2020 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справу призначено на 14.08.2020. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно свідоцтву про народження Серія [NUMBER] , рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11.08.2015 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 9, 11). За рішенням Зміївського районного суду Харківської області № 621/2224/14-ц від 30.09.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти \~на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі \~650 грн 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 04.08.2014 до повноліття дитини. (а. с. 11). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 54963653 складеного старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хмель О. І. вбачається, що заборгованість, згідно розрахунку державного виконавця на 31.12.2019 становила 3 568 грн 50 коп. та за період з 01.01.2019 по 29.02.2020 становить 1 300 грн 00 коп., разом сума боргу на 29.02.2020 - 4 218 грн 50 коп (а. с. 12). З відповіді № 1059416877 від 24.12.2019 вбачається, що відповідач [PERSON] в 2019 році працював у ФО-П [PERSON] в с. Бірки Зміївського району Харківської області (а. с. 14). З акту обстеження № 110 від 06.06.2020, складеного депутатом Мереф`янської міської ради Онищенко Є. О., вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідністю з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі системного аналізу зазначених вище норм слід зазначити, що чинним законодавством (статті 182, 183 Сімейного кодексу України) підвищений мінімальний розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також передбачено стягування аліментів у розмірі частки від заробітку платника аліментів, якщо стягувач не просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, части 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умова для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.\~ \~ \~ \~ \~Позивачем надано докази того, що наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів до гарантованого мінімального розміру та стягування їх у розмірі частки від заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову та визначення нового розміру аліментів - в 1/4 частині заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У новому розмірі аліменти мають стягуватися починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved