Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Вимоги позову позивач обґрунтовувала тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.09.2003 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Дитина від їх шлюбу - [PERSON], [INFO], проживає з нею та перебуває на її утриманні. За 14 років після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не бачився та не спілкувався зі своїм сином, не бере участі у його вихованні та догляді. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча за рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти, заборгованість по яких становить 32 500 гривень. Зважаючи на выдсуність перепон у спілкуванні та участі у житті дитини, відповідач з часу розлучення взагалі не цікавиться дитиною, ухиляється від обов'язку по її вихованню, не проявляє відносно неї батьківської турботи, не бажає брати жодної участі у вихованні дитини. Ухвалою суду від 13 квітня 2018 року проведено заміну третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на належну сторону - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. В подальшому, подала заяву про розгляд справи без участі позивача. Відповідач [PERSON] викликався в судові засіданні неодноразово, однак на виклики суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради судовому засіданні не заперечувала відносно позову, надавши до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, які були присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 24.10.2008 року, в графі "Батьки " зазначено: батько - [PERSON], громадянин України, мати - [PERSON], громадянка України (а.с. 8). Як встановлено, шлюб між сторонами розірвано 03.06.2004 року (а.с. 29). Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2010 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердому грошовому розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Рішення суду набрало законної сили 06.12.2010 року і відповідно до нього видано виконавчий лист (а.с. 10). Також, заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2012 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7307 гривень 57 копійок пені за прострочення сплати аліментів (а.с. 11). Згідно заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2014 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в сумі 2425 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста двадцять п'ять гривень 00 копійок) (а.с. 14-16). Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2014 року по 01 вересня 2016 року у розмірі 3 965,00 грн (а.с. 1820). Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 120 16090010004274, 21.09.2016 року за заявою [PERSON] внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України, щодо злісного ухилення від сплати аліментів (а.с. 22). З довідки-розрахунку відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 28.09.2017 року вбачається, що заборгованість аліментних платежів [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], згідно виконавчого листа № 2-9467/2010 від 23.12.2010 року станом на 01.09.2017 року становить 32 500 грн. (а.с. 26-28). Висновком виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (додаток 2 до рішення виконавчого комітету міської ради від 19.06.2018 року № 682) зазначається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON], [INFO], вважається доцільним [PERSON] на запрошення служби у справах дітей щодо надання пояснень не зреагував. Відповідно до частин 2, 3 статті 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з частиною 1 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Стаття 165 Сімейного кодексу України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 15-16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач не піклується про свого неповнолітнього сина, не забезпечує необхідного для нього харчування, медичного догляду, виховання, фінансового забезпечення, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в інтересах дитини - [PERSON], [INFO], слід позбавити батьківських прав батька [PERSON], [INFO], у зв'язку із невиконанням ним батьківських обов'язків. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 84, 164, 165, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved