Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 28.09.2019 року. Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Сімейне життя не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її, що призвело до втрати кохання та взаємоповаги. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб у відділі ДРАЦС. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 13.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище. Станом на день розгляду справи відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про судовий розгляд [PERSON] також в порядку ст. 128 ЦПК України повідомлений через оголошення на веб-порталі судової влади України. Відзиву і доказів у визначений судом строк, суду не надав. Ухвалою суду від 12.02.2021 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.09.2019 року Первомайським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 330. Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб у відділі ДРАЦС. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачкою про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved