Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач в заяві посилається, що [INFO] помер [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю в її будинку в [ADDRESS] з 1994 року до дня його смерті та поховала його. В 2010 році він захворів, скаржився на біль в горлі. Після звернення до лікарів в 2013 році, йому було поставлено діагноз - злоякісне утворення. В останній місяць життя він не піднімався, відмовився від прийому їжі, переносив сильний фізичний біль, був в безпорадному стані, і вона весь цей час піклувалася про нього, доглядала, утримувала матеріально, підтримувала морально. Вважає, що вона має право на спадщину, яка відкрилась після його смерті на земельну ділянку розміром 3,13 га розташовану не території Недогарківської сільської ради та на житловий будинок в [ADDRESS], як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживала з ним однією сім'єю останніх п'ять років. Відповідач [PERSON], його рідна сестра, є єдиним спадкоємцем другої черги і успадковує все майно, а, оскільки вона доглядала його, бо він знаходився в безпорадному стані внаслідок онкологічного захворювання, то має право на спадкування його майна разом з нею. Просила суд встановити факт її проживання з спадкоємцем [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та змінити їй черговість одержання права на спадкування разом з спадкоємцем другої черги [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити і пояснила, що померлий [PERSON] її рідний брат, який дійсно проживав тривалий час з 1994 року з [PERSON] в її будинку однією сім'єю, вони тримали велике господарство та працювали разом. Коли брат захворів, то [PERSON] його лікувала та опікувала, гроші в нього були свої. Вона живе в іншому місті, і не мала можливості допомагати йому і не заперечувала, що це робила позивач, але брат нетривалий час був в безпорадному стані. На поховання вона йому купляла одяг. Брат в неї єдиний, нікого з рідних, крім неї він не мав, а позивач йому чужа людина, то хоче, щоб, хоча б його земельний пай належав їй. Третя особа: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, уповноваженого представника позивача, свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Між сторонами виникли правовідносини зі спадкування, які регулюються Книгою 6, главами 84,86 ЦК України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і спадкодавець [PERSON] з 1994 року і до [INFO] (до дня смерті [PERSON]) проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели сумісне господарство і піклувалися один про одного, що визнано сторонами та не підлягає доказуванню на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно. Як вбачається із матеріалів спадкової справи після померлого [PERSON], з заявами про прийняття спадщини звернулись сторони. Позивачу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що вона не подала документи, що підтверджують її право на спадкування. [PERSON] , як сестра померлого являється спадкоємцем другої черги. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. А тому, відповідно, встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу не менш як п'ять років має для позивачки юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину. Із вказаних підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в частині встановлення факту проживання позивачки та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1994 року і до часу його смерті. Таким чином, судом встановлено, що позивачка має право на спадкування за законом майна [PERSON] в четверту чергу, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, передбачених ст.1259 цього Кодексу. Частиною 2 ст.1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, був у безпорадному стані. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до наданої суду медичної документації [PERSON] в лютому місяці 2013 року звернувся до Кременчуцької центральної районної лікарні зі скаргами на біль в горлі, був направлений на обстеження до Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансеру, де йому було встановлено діагноз про злоякісне новоутворення та встановлена друга група інвалідності з загального захворювання безтермінова з 29 серпня 2013 року. Хвороба швидко прогресувала, із-за якої померлий не міг приймати їжу, самостійно рухатись, обслуговувати себе, терпів нестерпний біль, перебував в безпорадному стані та потребував стороннього догляду. Позивач [PERSON] весь час знаходилась з ним, підтримувала його морально і матеріально, доглядала, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та частково визнала в судовому засіданні відповідач. Отже, позов в частині зміни черговості спадкування обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і тому суд його задовольняє.

Outcome: approved