Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась [INFO] року після смерті [PERSON] строком в шістдесят днів. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що [INFO] року померла її тітка [PERSON] Після смерті даної особи відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), площею 11,10 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Міловської сільської ради Великобурлуцького району, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий 17 березня 1997 року Великобурлуцькою районною державною адміністрацією. На момент своєї смерті [PERSON] проживала одна в с. Мілове Великобурлуцького району Харківської області, яка за життя заповіту не склала. Дітей, живих батьків, чоловіка на момент її смерті не було, а тому спадкоємці першої черги відсутні. Спадщина відумерлою не визнавалась. Позивач є племінницею померлої [PERSON] Мати позивача та сестра померлої - [PERSON] померла [INFO] року. Позивач, посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, а саме відсутність документу про укладення шлюбу та зміну прізвища померлої [PERSON] з [PERSON] на [PERSON] у зв'язку із чим не можливо було підтвердити належність свідоцтва про народження [PERSON] саме [PERSON] та відповідно підтвердити факт родинних відносин між померлою та матір'ю позивача. В зв'язку з чим позивач вимушена була звертатись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а для цього був потрібен деякий час. Просить суд визначити додатковий строк у шістдесят днів для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити, визначивши позивачеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у 60 днів. Представник Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не з'явився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином (а.с.41), судову повістку отримано 09.01.2018 року (а.с.41), на адресу суду сільський голова направив листа, в якому вказав, що сільська рада не має заперечень до вказаного позову, просять розглядати справу без їх участі (а.с.42). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника відповідача. Суд всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 постанови "Про практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що дівоче прізвище позивача [PERSON], [INFO] буда «[PERSON]», що вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір'ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.08), яка померла [INFO] року у віці 78 років, про що в книзі реєстрації смертей 03 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 10, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 03 жовтня 2007 року виконкомом Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.09). [PERSON] померла [INFO] року у віці 88 років, про що в Книзі реєстрації смертей 11 квітня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 08, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності бувшого КСП «РОДІНА» с. Мілове Великобурлуцького району Харківської області, розміром 11,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.18). За життя [PERSON] заповіту не склала. Відповідно до довідки від 29 серпня 2017 року за вих. № 214, виданої виконкомом Міловської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області [PERSON], [INFO], на день смерті [INFO] року проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На день смерті вказана особа проживала одна (а.с.16). У встановлений законом строк [PERSON] не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки у неї був відсутній документ про укладення шлюбу та зміну прізвища [PERSON] з [PERSON] на [PERSON] у зв'язку із чим не можливо було підтвердити належність свідоцтва про народження [PERSON] саме [PERSON] та відповідно підтвердити факт родинних відносин між померлою та матір'ю позивача. [PERSON] звернулася з заявою до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, після померлої її матері [PERSON] спадкового майна, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності бувшого КСП «РОДІНА» с. Мілове Великобурлуцького району Харківської області, розміром 11,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій [INFO] року [PERSON], спадкоємцем якої була її сестра [PERSON], проте постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області їй було відмовлено в прийняті спадщини, оскільки [PERSON] не має можливості надати документ про підтвердження факту родинних відносин (сестра-сестра), так як відсутнє свідоцтво про шлюб [PERSON]., що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 серпня 2016 року № 923/02-31 (а.с.19). Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, про що в Книзі реєстрації смертей 11 квітня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 08 є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року, про що в Книзі реєстрації смертей 03 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 10 та встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, про що в Книзі реєстрації смертей 11 квітня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 08 є рідною тіткою [PERSON], [INFO], уродженки с. Мілове Великобурлуцького району Харківської області, проживаючої [ADDRESS] (а.с.11-14). Відповідач у справі - Міловська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області в заяві за № 6 від 09.01.2018 р., підписаною повноважною особою - сільським головою [PERSON] з прикладенням печатки, відповідач визнав позов та не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.42). Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Суд повинен поряд із застосуванням норм матеріального права керуватись нормами процесуального права (ст.ст. 263, 265 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.4 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки на даний час заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано, крім того, відповідачем позов визнано, заперечень він не має. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.п.2,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. З урахуванням вищенаведених вимог закону, визнання позову відповідачем, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України. Два місяці є достатнім строком для подання позивачем відповідної заяви, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved