Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення та надати дозвіл на виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (проїзного документа дитини) [PERSON], [INFO], без заяви про згоду батька [PERSON] та про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без заяви про згоду батька [PERSON]. Позов обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не надає належної допомоги на її утримання. На даний час у неї є можливість вивезти дочку на відпочинок та оздоровлення за кордон. У зв'язку із неможливістю отримати згоду відповідача [PERSON] на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (проїзного документа дитини) та на тимчасові виїзди дитини за кордон змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (через засоби масової інформації), заяви про розгляд справи у його відсутності чи будь-яких клопотань чи тверджень щодо позовних вимог суду не надав, причини його неявки суду не відомі. Представники третіх осіб - Тячівського РВ ГУ ДМС України Закарпатської області та органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. У відповідності до положень ст.224 ЦПК України, враховуючи те, що позивач не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, суд прийшов до висновку про ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Згідно п.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 141, 150, 151, 154, ч.2 ст.157, ч.1 ст.160, СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини - виховання та розвитку дитини, права батьків по захисту дитини, право батьків на визначення місця проживання дитини, на особисте спілкування з дитиною. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] до 03 вересня 2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від подружнього життя позивач та відповідач мають дочку [PERSON], 02 листопада 2000 року, яка проживає з матір'ю. Згідно висновку №294 від 02 листопада 2015 року орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області не заперечує проти виготовлення дитячих проїзних документів дитини (закордонного паспорта) [PERSON] та надання дозволу на тимчасовий виїзд її за межі України без згоди та супроводу батька [PERSON]. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з вищих інтересів дитини та те, що бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України, суд вважає, що позов слід задовольнити, надати дозвіл на виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (проїзного документа дитини) [PERSON], [INFO], без заяви про згоду батька [PERSON] та надати дозвіл на тимчасові поїздки дитини за кордон, у супроводі матері [PERSON], [INFO], без заяви про згоду батька [PERSON], [INFO] на період з 09 листопада 2015 року по 02 листопада 2018 року включно. Відповідно до ст.88 ЦПК України в користь позивача з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved