Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Вінницька міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про знесення самочинно збудованої одноповерхової добудови до господарської споруди будинковолодіння [ADDRESS] за рахунок [PERSON] В позові зазначає, що 14.11.2013 р. до міського голови звернулась [PERSON] зі скаргою, що власник сусіднього будинковолодіння по [ADDRESS] [PERSON] самочинно розпочала реконструкцію та будівництво господарських будівель, які знаходяться в безпосередній близькості до її межі земельної ділянки і тим самим перешкоджає реалізувати її права на використання земельної ділянки шляхом будівництва нового житлового будинку на місці старого. Перевіркою зазначеного звернення факти проведення [PERSON] самочинних будівельних робіт з будівництва прибудови сараю по [ADDRESS] підтвердились. Як було встановлено перевіркою [PERSON] ще 17.08.2012 р. було направлено письмове попередження з вимогою в строк до 19.08.2012 р. самочинно збудовану прибудову до сараю демонтувати, наслідки будівництва ліквідувати. Оскільки [PERSON] на зазначене не прореагувала, інспекцією ДАБК у Вінницькій області 06.09.2012 р. стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.96 КУпАП (самовільне, без затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації виконання будівельних робіт з реконструкції сараю по [ADDRESS]). За результатами розгляду матеріалів [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. 10.09.2013 р. інспекцією ДАБК [PERSON] направлено припис про припинення будь-яких будівельних робіт та приведення об'єкту до вимог чинного законодавства, але й на цей припис [PERSON] не відреагувала. Під час повторної перевірки об'єкту самочинного будівництва 26.11.2013 р. департаментом архітектури містобудування та кадастру Вінницької міської ради встановлено, що [PERSON] вимог припису та попередження не виконала, а продовжувала самочинне будівництво та збудувала добудову до господарської споруди з керамічної цегли розмірами 2.10 х 2.98 м та влаштувала віконний проріз. Дані дії [PERSON] згідно з ч.1 ст.376 ЦК України кваліфікуються як самочинне будівництво, а тому Вінницька міська рада просить знести зазначену самочинну прибудову. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов обгрунтовуючи його викладеними в ньому обставинами. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позову і зазначила, що вона дійсно 14.11.2013 р. зверталася з заявою до Вінницького міського голови про прийняття мір реагування відносно її сусідки [PERSON], яка перешкоджає її будівництву житлового будинку, який ведеться відповідно до всіх вимог закону, тобто з виготовленням Генерального плану, робочого проекту на забудову і одержанням дозволу на виконання будівельних робіт від інспекції ДАБК у Вінницькій області і сама незаконно в червні 2012 р. розпочала самовільну реконструкцію і будівництво господарської будівлі, не маючи на це будь-яких дозволів і затверджених планів, чим порушує її права в будівництві належної їй будівлі. Відповідач [PERSON] і її представник в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що не вона, а [PERSON] веде незаконне будівництво нового житлового будинку біля межі земельних ділянок внаслідок чого з'явились тріщини на її господарських будівлях. З цього приводу вона неодноразово зверталась до інспекції ДАБК про припинення [PERSON] незаконного будівництва, але її звернення були проігноровані і міська рада зайняла позицію на боці [PERSON] Її будівництво добудови до сараю являється вимушеним, так як внаслідок негоди в 2012 р. було знесено частину даху на будівлі і вона вимушена була зробити ремонт зазначеної будівлі, перекласти стіну цієї будівлі зі сторони ділянки [PERSON] та для міцності зробила суцільний дах на двох будівлях, ніяких нових добудов з новими розмірами вона не робила. Також пояснила, що жодних приписів, протоколів та попереджень з боку ДАБК у Вінницькій області, а також департаменту архітектури містобудування та кадастру Вінницької міської ради не отримувала і жодних документів не підписувала. Свої заперечення на позов [PERSON] виклала в окремих запереченнях, які містяться в матеріалах справи. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали справи, оглянувши фотоматеріали суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Питання правового режиму самочинного будівництва регулюється Законом України від 16.11.1992 року № 2780-ХІІ «Про основи містобудування» (далі Закон № 2780-ХІІ), від 20.05.1999 року № 687-ХІV «Про архітектурну діяльність» (далі Закон № 687-ХІV), від 17.02.2011 року № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VІ), ст.. 376 ЦК України. По справі встановлено, що [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS] і являється власником 29/100 будинковолодіння здійснено в 2012 - 2013 рр. самочинну прибудову до належної їй господарської споруди з керамічної цегли розмірами 2.10 х 2.98 м. Ніякої технічної документації, належних дозволів на зазначену добудову [PERSON] не має і за цими дозволами до відповідних органів не зверталась. Зазначена добудова знаходиться в безпосередній близькості до межі земельної ділянки, яка належить [PERSON], що перешкоджає останній використати своє право на будівництво нового житлового будинку на місці старого відповідно до затвердженого проекту, технічних документів, дозволів. Даний факт підтверджується наявними в справі матеріалами, а саме: письмовим попередженням [PERSON] за підписом директора департаменту архітектури містобудування та кадастру Вінницької міської ради від 17.08.2012р.; протоколом про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.96 КУпАП від 06.09.2012 р. в якому виявлено допущене [PERSON] порушення, а саме самовільне без затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації виконання будівельних робіт з реконструкції сараю по [ADDRESS]. З зазначеним протоколом [PERSON] всупереч її твердженням, що вона жодних приписів, протоколів не отримувала і не підписувала - ознайомлена, про що мається її особистий підпис; постановою №1787 від 06.09.2012 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень; приписом ДАБК у Вінницькій області від 10.09.2012 р. про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству; актом департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради від 26.11.2013 р. відповідно до якого встановлено, що [PERSON] письмового попередження від 17.08.2012 р. про демонтаж самочинно збудованої прибудови до сараю по [ADDRESS] не виконала, продовжила і закінчила самочинне будівництво з переобладнання господарської споруди по [ADDRESS] розмірами 2.10 х 2.98 м збудованої з керамічної цегли і з влаштуванням віконного прорізу. Відповідно до п. 4 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про про правовий режим самочинного будівництва)" - судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, особою яка здійснює будівництво без відповідного документу, який дає право використовувати будівельні роботи. Пунктом 5 зазначеної постанови пленуму ВССУ встановлено, що розглядаючи зазначений позов суди мають встановлювати, чи були видані особі, яка здійснила самочинне, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту,та, чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво від такої перебудови Відповідно до ст.ст. 26, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації та отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки. Відповідно до ч.1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена до цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Відповідно до ч.7 зазначеної статті, якщо особа, яка здійснила самочинне будівництво відмовляється від перебудови таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Якщо технічна можливість перебудови об'єкту нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, право чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про здійснення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчиненні до або після ухвалення рішення про зобов'язання вчинити перебудову. По справі встановлено, що [PERSON] до Вінницької міської ради та її виконавчих органів з питань проведення забудови не зверталась, проектну документацію на будівництво не замовляла. Земельна ділянка на якій знаходиться самочинний об'єкт не приватизована та відноситься до земель територіальної громади м. Вінниці. [PERSON] на перебудову об'єкта самочинного будівництва не погоджується, ігноруючи приписи і попередження надіслані їй з цього питання. Оскільки [PERSON] здійснила самовільне без будь-яких дозвільних документів будівництво добудови до господарської будівлі, не виконала вимог попередження та припису, зазначений об'єкт самочинного будівництва підлягає знесенню. Суд приймає до уваги, що позов [PERSON] до виконавчого комітету Вінницької міської ради, департаменту містобудування, архітектури та кадастру Вінницької міської ради, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів [PERSON] про визнання рішення протиправним постановою Вінницького міського суду від 31.01.2013 р., яка набула законної сили залишений без задоволення. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного,

Outcome: approved