Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С. звернувся в суд із позовом до Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, Рогатинської РДА Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності виробничо-заготівельного сільськогосподарського підприємства «Рогатинське» в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну частку (пай) розміром 53,93 умовних кадастрових гектарів у колективній власності виробничо-заготівельного сільськогосподарського підприємства «Рогатинське» на території Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом на майно [PERSON] . Фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном у 2004 році. На даний час бажає оформити спадкові права, про що подав відповідну заяву у нотаріальну контору. Однак через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] втрачено, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За вказаних обставин він змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У судове засідання позивач не прибув, представник позивача направив на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача Фразької сільської ради, у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Представник Рогатинської РДА у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 17 листопада 2004 року Фразькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Факт родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] документально підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] , виданим 24 червня 1993 року, де в графі мати зазначено - [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Фразької сільської ради № 861 від 15 грудня 2016 року, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] вона проживала разом зі своїм сином [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у сільській раді не складався і не посвідчувався. [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON] у 2004 році. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Рогатинською районною державною адміністрацією села Беньківці, [PERSON] одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РН №305107 в селі Беньківці, селянська спілка «Рогатинське» розміром 53,93 умовних кадастрових гектарів. За довідкою відділу у Рогатинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12 червня 2019 року № 0-9-0.26-81/107-19, розмір середньої земельної частки (паю) на території Фразької сільської ради, згідно розпорядження Рогатинської РДА від 20 квітня 2006 року становить 1,24 га. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01 січня 2019 року становить 26087,00 гривень. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 22 липня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на право на земельну частку (пай), через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну частку (пай). Згідно постанови нотаріуса спадкова справа після смерті [PERSON] заведена [INFO] за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] є єдиним спадкоємцем на майно [PERSON] . У газеті "Голос опілля" № 26 від 31 липня 2020 року опубліковано оголошення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 305107 виданого на підставі розпорядження Рогатинської РДА № 170 від 09 березня 2001 року на ім`я [PERSON] . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно статті 2 зазначеного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) . Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач, який є єдиним спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved