Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

В листопаді 2014 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 30605,66 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2013 року між ПАТ "Український бізнес банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № КЭКСФ/1006758.2 згідно якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 26 250,00 грн. строком користування з 24.09.2013 року по 23.09.2016 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % на рік, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 603,75 грн. Відповідачем було підписано Договір, умови якого він зобов'язався виконувати, однак належним чином зазначені в Договорі умови надання кредиту останнім не виконані, у зв'язку з чим станом на 29.10.2014 року утворилася заборгованість по зобов'язанням за кредитним договором в розмірі 30605,66 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 22190,56 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2090,54 грн; заборгованість з комісії за користування кредитом - 3174,56 грн.; штрафні санкції 3150,00 грн. Просить стягнути зазначену суму боргу за кредитним договором з відповідача. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № КЭКСФ/1006758.2 від 24.09.2013 року [PERSON] отримав кредит у сумі 26250 гр. 00 коп. строком користування з 24.09.2013 року по 23.09.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суму кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № КЭКСФ/1006758.2 від 24.09.2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Український бізнес банк» та [PERSON] встановив, що станом на 24 вересня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 30605 грн. 66 коп., з них 22190,56 грн. - заборгованість за кредитом, 2090,54 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3174,56 грн. - заборгованість за щомісячною комісією; 3150,00 грн. - штрафні санкції. (а.с. 5). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved