Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що АТ «Ощадбанк» відповідно до заяви про приєднання №2958857/230916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та надав йому платіжні картку типу Maestro. Згідно заяв на встановлення (збільшення) кредитної лінії (кредиту) на вказаний поточний рахунок відповідачеві було надано кредит в сумі 1500,00грн. строком на 24 місяці з процентною ставкою 30% річних за користування кредитними коштами, а також кредит в сумі 15000,00грн. строком на 24 місяці з процентною ставкою 30% річних за користування кредитними коштами. Позивач зазначає, що відповідач не належним чином виконував зобов`язання за вказаним договором, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 22231,53грн. (з урахуванням заборгованості за основним боргом, сплаті процентів, комісією, 3 % річних, інфляційної складової). Відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачує, належну суму до теперішнього часу не повернуто. Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором у загальній сумі 22231,53грн. та понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 2102грн. Ухвалою суду від 03 червня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. АТ «Ощадбанк» відповідно до заяви про приєднання №2958857/230916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та надав йому платіжні картку типу Maestro. Згідно заяв на встановлення (збільшення) кредитної лінії (кредиту) на вказаний поточний рахунок відповідачеві було надано кредит в сумі 1500,00грн. строком на 24 місяці з процентною ставкою 30% річних за користування кредитними коштами, а також кредит в сумі 15000,00грн. строком на 24 місяці з процентною ставкою 30% річних за користування кредитними коштами (а.с.4-5,6-7,8-9). Відповідно до п. 6.6. заяви від 23.09.2016 року на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та п.3.7 заяви від 03.08.2017 року на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту (а.с.6-7,8-9). Позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором порядку та розмірі. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов договору зобов`язання з погашення кредиту не виконав, своєчасно не повернув банку суму кредиту та не сплатив проценти за його користування. Станом на 19.05.2020 року, відповідач має заборгованість по кредиту в загальному розмірі 22231,53 гривень (а.с.17-20), яка складається з наступного: - заборгованість за основним боргом (кредитом) - 14894,11грн.; - проценти за користування кредитом - 6631,57грн.; - комісія - 14,00грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 236,27грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 235,34грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 220,24грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позику позикодавцеві. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. За змістом статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. Отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми заборгованості. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved