Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 000 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Будучи батьком дитини, він зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Відповідач має мінливий дохід, тому аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги довірительки підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтримав подані суду письмові заперечення, суду пояснив, що сума аліментів яку просить стягнути позивач значно завищена, його дохід є недостатнім сплачувати аліменти у такому розмірі. Він приймає участь в утриманні дитини, купує йому необхідні речі, продукти харчування. Не заперечував проти визначення розмірі аліментів у сумі 400 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] з 25 липня 1997 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Острозьким відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, актовий запис № 55. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 02 квітня 2002 року, актовий запис № 551. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на дитину. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Таким чином встановлено, що відповідач має нестабільний, мінливий дохід, частково приймає участь в утриманні дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн. Позивач, в порушення ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України, положенням яких встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суду не довела та не надала належних доказів, що відповідач має достатньо доходів, в тому числі дохід як підприємця, для сплати аліментів у запропонованому розмірі. На підставі встановлених і наведених судом фактів, з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів в розмірі 500 грн. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 141,180-183 СК України,

Outcome: approved