Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Фермерського господарства «[PERSON]», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Кропивницька районна державна адміністрація Кіровоградської області, [PERSON] , Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання незаконним поділу земельної ділянки, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. У позові позивач з урахуванням змін до позову від 17.10.2021 року вказав на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з права на земельну ділянку площею 0,63 гектарів, розташованої в [ADDRESS] , без номера та належала спадкоємцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 004907, виданого Шпаківською сільською радою народних депутатів 23 грудня 1996 року. Позивач у встановлений законом термін звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2018 року в справі № 395/1240/18 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,63 га, яка належала його батькові. Для державної реєстрації свого права власності на вказану присадибну земельну ділянку позивач виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) в натурі на місцевості меж земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,63 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та ведення особистого селянського господарства. При виготовленні технічної документації належна йому присадибна земельна ділянка була розділена на дві частини. Перша частина 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та друга 0,38 га, для ведення особистого селянського господарства. У зв`язку з відмовою сільським головою Шпаківської сільської ради Баркар В.М. підписувати акти приймання-передачі межових знаків на зберігання, він 01.03.2019 року звернувся з заявою до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про проведення державної реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки. Згідно рішення № РВ - 3500607792019 від 13.03.2019 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру частина присадибної ділянки 0,25 га, а саме 35,5 %, тобто 0,09 га. знаходиться у приватній власності іншої особи. Згідно рішення № РВ - 3500607812019 від 13.03.2019 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 0,38 га знаходиться у приватній власності іншої особи. 13.03.2019 року позивач звернувся з заявою до начальника відділу в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати дані про особу у приватній власності якої знаходиться частина, а саме 0,47 га (0,09 + 0,38 = 0,47 га) належної йому земельної ділянки. Із листа начальника відділу в Новомиргородському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 168/118-19 від 09.04.2019 року з додатками, вбачається, що зазначена вище частина земельної ділянки знаходиться у приватній власності [PERSON] . У відповідності до копії рішення двадцять другої сесії Шпаківської сільської ради сьомого скликання від 20 грудня 2017 року № 235, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у його власність, площею 1,9900 гектари, в площу якої увійшла присадибна земельна ділянка площею 0,47 га, розташована в [ADDRESS] . Згідно копії рішення сьомої сесії Шпаківської сільської ради сьомого скликання від 15 березня 2018 року № 288, зазначена вище земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним та скасування правового акту, що порушує право власності. Згідно рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2020 року вирішено: скасувати рішення двадцять другої сесії Шпаківської сільської ради сьомого скликання від 15 березня 2018 року № 288 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] », яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,9900 гектари, яка розташована за адресою [ADDRESS] в частині передачі у власність присадибної земельної ділянки, площею 0,47 гектари, в тому числі 0,38 га - землі сільськогосподарського призначення та 0,09 га - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою [ADDRESS] ; скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на частину земельної ділянки площею 0,47 гектари, в тому числі 0,38 га - землі сільськогосподарського призначення та 0,09 га - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Після набрання вищевказаним рішенням законної сили виявилось, що право власності на земельну ділянку площею 1.9900 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] кадастровий № 3523880400:53:000:5201 було припинено 24.10.2019 року на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 16.10.2019 року, відомості про який внесено до реєстру 28.10.2019 року на підставі рішення 49384277 державним реєстратором Маловисківської міської ради Кіровоградської області Слуцьким С.О. Крім цього такий об`єкт нерухомого майна, як земельна ділянка з кадастровим № 3523880400:53:000:5201 площею 1.9900 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , припинила своє існування, а відповідний розділ 05.06.2020 року в реєстрі речових прав закрито державним реєстратором Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області на підставі заяви про поділ земельної ділянки № [NUMBER] , виданої 29.01.2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Драною І.В. В результаті даного поділу було створено 2 нові земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим № 3523880400:53:000:3638 площею 1,3 га; земельна ділянка з кадастровим № 3523880400:53:000:3637 площею 0,69 га. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на момент подання позову до суду власником вищевказаних земельних ділянок було Фермерське господарство «[PERSON]» (код ЄДРПОУ 39356166) на підставі заяви про поділ земельної ділянки № [NUMBER] , виданої 29.01.2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Драною І.В. У жовтні 2021 року позивачу стало відомо, що відповідачем [PERSON] було здійснено поділ спірної земельної ділянки площею 0,69 га з кадастровим номером 3523880400:53:000:3637, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Шпаківська сільська рада. Так, в результаті поділу у власності [PERSON] перебувають наступні земельні ділянки: 3523880400:53:000:3649 площею 0,4609 га; 3523880400:53:000:3643 площею 0,2291 га. Після ознайомлення з конфігурацією новосформованих земельних ділянок зрозуміло, що земельна ділянка 3523880400:53:000:3649 площею 0,4609 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Шпаківська сільська рада є саме тією земельною ділянкою, яка першопочатково була неправомірно передана на підставі рішення двадцять другої сесії Шпаківської сільської ради сьомого скликання від 15 березня 2018 року № 288 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] » у приватну власність [PERSON] у складі земельної ділянки площею 1,9900 гектари, яка розташована за адресою [ADDRESS] . При цьому, враховуючи, що відповідачем Фермерським господарством « [PERSON] » було спочатку неправомірно оформлено право власності на земельну ділянку площею 1,99 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 3523880400:53:000:5201. А в подальшому вказану земельну ділянку поділено на: земельну ділянку з кадастровим № 3523880400:53:000:3638 площею 1,3 га; земельну ділянку з кадастровим № 3523880400:53:000:3637 площею 0,69 га. Після чого, земельну ділянку з кадастровим № 3523880400:53:000:3637 площею 0,69 га. було продано відповідачу [PERSON] , а надалі поділено на наступні земельні ділянки: 3523880400:53:000:3649 площею 0,4609 га; 3523880400:53:000:3643 площею 0,2291 га. В позасудовому порядку та без скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 60822362 від 07.10.2021 року виконати рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2020 року та рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2018 року та відновити порушене право позивача не є можливим. Крім того, враховуючи, що спірна земельна ділянка (0,4609 га), яка має належати позивачу, відділена від іншої частини земельної ділянки. При цьому, позивач не вважає за необхідне скасовувати право власності відповідача на земельну ділянку площею 0,2291 га., яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 3523880400:53:000:3643 та площею 1,3 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 3523880400:53:000:3638, адже вказані земельні ділянки не порушують прав позивача. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60822005 від 07.10.2021 року, прийняте державним реєстратором Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області Смалиус Віталієм Володимировичем та запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4609 га. з кадастровим номером 3523880400:53:000:3642, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Шпаківська сільська рада; витребувати з чужого незаконного володіння у [PERSON] земельну ділянку площею 0,4609 га. з кадастровим номером 3523880400:53:000:3642, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; стягнути судові витрати на його користь. Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте від його представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги з урахуванням змін підтримують повністю та просили суд задовольнити їх. Представник відповідача Фермерського господарства «[PERSON]» повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився; від представника відповідача Маліцького А.В. надійшла заява про визнання позову повністю. Відповідач [PERSON] , повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява про визнання позову повністю. Третя особа [PERSON] , повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань та письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Третя особа Кропивницька районна державна адміністрація Кіровоградської області, повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, при цьому її представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань та письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Третя особа ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань та письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з права на земельну ділянку площею 0,63 гектарів, розташованої в [ADDRESS] , без номера та належала спадкоємцю. Відповідно до рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2018 року в справі № 395/1240/18 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,63 га, яка належала його батькові, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду та копією Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 004907, виданого Шпаківською сільською радою народних депутатів 23 грудня 1996 року (а.с.8-10). Для державної реєстрації свого права власності на вказану присадибну земельну ділянку позивач виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) в натурі на місцевості меж земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,63 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та ведення особистого селянського господарства. При виготовленні технічної документації належна йому присадибна земельна ділянка була розділена на дві частини. Перша частина 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та друга 0,38 га, для ведення особистого селянського господарства. У зв`язку з відмовою сільським головою Шпаківської сільської ради Баркар В.М. підписувати акти приймання-передачі межових знаків на зберігання, він 01.03.2019 року звернувся з заявою до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про проведення державної реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки. Згідно рішення № РВ - 3500607792019 від 13.03.2019 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру частина присадибної ділянки 0,25 га, а саме 35,5 %, тобто 0,09 га. знаходиться у приватній власності іншої особи. Згідно рішення № РВ - 3500607812019 від 13.03.2019 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 0,38 га знаходиться у приватній власності іншої особи. 13.03.2019 року позивач звернувся з заявою до начальника відділу в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати дані про особу у приватній власності якої знаходиться частина, а саме 0,47 га (0,09 + 0,38 = 0,47 га) належної йому земельної ділянки. Із листа начальника відділу в Новомиргородському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 168/118-19 від 09.04.2019 року з додатками, вбачається, що зазначена вище частина земельної ділянки знаходиться у приватній власності [PERSON] . У відповідності до копії рішення двадцять другої сесії Шпаківської сільської ради сьомого скликання від 20 грудня 2017 року № 235, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у його власність, площею 1,9900 гектари, в площу якої увійшла присадибна земельна ділянка площею 0,47 га, розташована в [ADDRESS] . Згідно копії рішення сьомої сесії Шпаківської сільської ради сьомого скликання від 15 березня 2018 року № 288, зазначена вище земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним та скасування правового акту, що порушує право власності та відповідно рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2020 року скасовано рішення двадцять другої сесії Шпаківської сільської ради сьомого скликання від 15 березня 2018 року № 288 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] », яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,9900 гектари, яка розташована за адресою [ADDRESS] в частині передачі у власність присадибної земельної ділянки, площею 0,47 гектари, в тому числі 0,38 га - землі сільськогосподарського призначення та 0,09 га - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою [ADDRESS] та скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на частину земельної ділянки площею 0,47 гектари, в тому числі 0,38 га - землі сільськогосподарського призначення та 0,09 га - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією вищевказаного рішення суду (а.с. 11-13). У подальшому об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка з кадастровим № 3523880400:53:000:5201 площею 1.9900 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , припинила своє існування, а відповідний розділ 05.06.2020 року в реєстрі речових прав закрито державним реєстратором Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області на підставі заяви про поділ земельної ділянки № [NUMBER] , виданої 29.01.2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Драною І.В. В результаті даного поділу було створено 2 нові земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим № 3523880400:53:000:3638 площею 1,3 га; земельна ділянка з кадастровим № 3523880400:53:000:3637 площею 0,69 га. На момент подання позову до суду власником вищевказаних земельних ділянок було Фермерське господарство «[PERSON]» (код ЄДРПОУ 39356166) на підставі заяви про поділ земельної ділянки № [NUMBER] , виданої 29.01.2020 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Драною І.В., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 244608466 від 16.02.2021 року та № 244608694 від 16.02.2021 року, листом заступника начальника Відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 29.12.2020 року (а.с. 14-18). При цьому в липні 2021 року позивачу стало відомо, що частину земельної ділянки площею 0,47 гектари, в тому числі 0,38 га - землі сільськогосподарського призначення та 0,09 га - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою [ADDRESS] земельна ділянка площею 0,47, яка є складовою земельної ділянки площею 0,69 га з кадастровим номером 3523880400:53:000:3637, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Шпаківська сільська рада, яка на момент подання позовної заяви до суду належала ФГ «[PERSON]», а на час ухвалення рішення перебуває у власності [PERSON] . Власником земельної ділянки з кадастровим № 3523880400:53:000:3638 площею 1,3 га є також [PERSON] з 18.05.2021 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18 травня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В. за реєстровим № 1219 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257046025 від 18.05.2021 року (а.с. 122-128). Тобто [PERSON] придбав вказану земельну ділянку у особи, яка, з огляду на зазначені вище обставини, не мала права її отримувати та відчужувати. У жовтні 2021 року позивач встановив, що відповідачем [PERSON] було здійснено поділ спірної земельної ділянки площею 0,69 га з кадастровим номером 3523880400:53:000:3637, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Шпаківська сільська рада. У результаті поділу у власності [PERSON] перебувають наступні земельні ділянки: 3523880400:53:000:3649 площею 0,4609 га; 3523880400:53:000:3643 площею 0,2291 га. Після ознайомлення позивачем з конфігурацією новосформованих земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка 3523880400:53:000:3649 площею 0,4609 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Шпаківська сільська рада є саме тією земельною ділянкою, яка першопочатково була неправомірно передана на підставі рішення двадцять другої сесії Шпаківської сільської ради сьомого скликання від 15 березня 2018 року № 288 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] » у приватну власність [PERSON] у складі земельної ділянки площею 1,9900 гектари, яка розташована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 278588485 від 07.10.2021 року та № 278590143 від 07.10.2021 року, копією технічно документації із землеустрою з додатками (а.с. 153-161). При цьому, суд враховує, що відповідачем Фермерським господарством «[PERSON]» було неправомірно оформлено право власності на земельну ділянку площею 1,99 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 3523880400:53:000:5201, а в подальшому вказану земельну ділянку поділено на: земельну ділянку з кадастровим № 3523880400:53:000:3638 площею 1,3 га; земельну ділянку з кадастровим № 3523880400:53:000:3637 площею 0,69 га. Після чого, земельну ділянку з кадастровим № 3523880400:53:000:3637 площею 0,69 га. було продано відповідачу [PERSON] , а надалі поділено на наступні земельні ділянки: 3523880400:53:000:3649 площею 0,4609 га; 3523880400:53:000:3643 площею 0,2291 га. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області встановлено незаконність набуття права власності [PERSON] на частину земельної ділянки площею 0,47 гектари, в тому числі 0,38 га - землі сільськогосподарського призначення та 0,09 га - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . А тому враховуючи викладене, вказаною частиною земельної ділянки третя особа [PERSON] не мав права розпоряджатися та передавати її у власність ФГ « [PERSON] » та в подальшому ФГ «[PERSON]» не мало права розпоряджатися та передавати її у власність [PERSON] . Крім того, суд враховує, що належна позивачу земельна ділянка є складовою частиною земельної ділянки з кадастровим номером 3523880400:53:000:5201, яка не була виділена [PERSON] в окрему земельну ділянку, відповідно акт приймання-передачі нерухомого майна від 16.10.2019 року, складений ФГ «[PERSON]» та [PERSON] , є незаконним. Незаконність відчуження земельної ділянки, площею 1,99 га за актом приймання-передачі нерухомого майна, виданим 16.10.2019 року випливає з того, що ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» чітко визначений перелік підстав для державної реєстрації права власності, а саме: «Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1)укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2)свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3)свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4)виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5)свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6)свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7)рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким, майном; 8)державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9)судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10)ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11)заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12)рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13)рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 131) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 132) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; 14)інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.» Таким чином, вбачається, що реєстрація права власності на земельну ділянку, площею 1,99 га з кадастровим № 3523880400:53:000:5201, що розташована в с. Пенькине Новомиргородського району Кіровоградської області за ФГ «[PERSON]» відбулася з підстав, не передбачених законом, а саме ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно». Тобто ФГ «[PERSON]» отримало вказану земельну ділянку у особи, яка, з огляду на зазначені вище обставини, не мала права її отримувати та відчужувати і у спосіб, який не передбачений законом. Як наслідок відповідач [PERSON] отримав земельні ділянки у особи, яка, з огляду на зазначені вище обставини, не мала права її отримувати та відчужувати і у спосіб, який не передбачений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набута, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст. 203 ЦК України. Тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його волі. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України). Оскільки недійсність таких правочинів визначена безпосередньо у правовій нормі, то вони вважаються недійсними з моменту їхнього укладення, незалежно від пред`явлення позову та рішення суду. Отже, у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦКУ. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника, або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, незаконна реєстрація права власності не може створювати будь-яких правових насідків на спірне нерухоме майно, не може бути підставою для набуття права власності та реєстрації права власності, тому, відповідно, подальше відчуження спірної нерухомості є неправомірним як щодо нікчемності правочинів відчуження майна, так і щодо прийнятих рішень про державну реєстрацію права власності на підставі такого правочину. А враховуючи, що в подальшому ФГ « [PERSON] » здійснило поділ вказаної вище земельної ділянки, суд вважає, що новосформовані земельні ділянки є такими, що створені з порушенням норм чинного законодавства. Таким чином, незаконна реєстрація права власності не може створювати будь-яких правових насідків на спірне нерухоме майно, не може бути підставою для набуття права власності та реєстрації права власності, тому, відповідно, подальше відчуження спірної нерухомості є неправомірним як щодо нікчемності правочинів відчуження майна, так і щодо прийнятих рішень про державну реєстрацію права власності на підставі такого правочину, а тому наявні підстави для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58194152 від 18.05.2021 року, прийняте приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В. та запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,69 га з кадастровим номером 3523880400:53:000:3637, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Шпаківська сільська рада та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58195576 від 18.05.2021 року, прийняте приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В. та запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,3 га з кадастровим номером 3523880400:53:000:3638, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, Шпаківська сільська рада. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. б ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно і їх обтяжень», реєстраційні дії можуть бути скасовані за рішенням суду, внаслідок чого має бути відновлено попереднє становище земельної ділянки відповідно до її попереднього кадастрового номера і технічної документації. Позивач має право на ефективний спосіб захисту порушеного права, в тому числі шляхом відновлення положення, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. У системі правових норм, що регулюють цивільно-правовий захист права власності, центральне місце займають норми, які передбачають такий речово-правовий спосіб захисту права, як витребування майна із чужого незаконного володіння - віндикація. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина 1 статті 387 Цивільного кодексу України). Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Тобто, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України, зокрема, якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (було загублено, викрадено, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом). Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України залежить від того, у який спосіб майно вибуло із його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто, згідно із вимогами зазначених статей та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, необхідно встановити, чи вибуло спірне майно із володіння власника в силу обставин, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України, зокрема, чи з волі власника майно вибуло із його володіння. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018р. по справі №910/3496/17. Проведений поділ земельної ділянки на підставі заяви Фермерського господарства «[PERSON]» № 208 від 29 січня 2020 року є незаконним, так як був здійснений в результаті незаконних дій з передачі земельної ділянки неналежним власником, а позивач своєї згоди на поділ земельної ділянки не надавав. Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України) встановлено, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Частиною 3 п. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України встановлено, згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Тобто з вище наведеного випливає, що поділ земельної ділянки (кадастровий номер - 3523880400:53:000:5201), площею - 1,9900 га, яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Пенькине , здійснений на підставі заяви за реєстровими № 208 від 29.01.2020 року Фермерського господарства «[PERSON]», та розробленої технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки є незаконними. Оскільки добросовісність набуття майна можлива лише тоді коли майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, наслідком правочину, здійсненого з таким порушенням, є не двостороння реституція, а витребування майна із незаконного володіння (віндикація). Отже, право особи, яка вважає себе власником майна, підлягає захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача із використанням правового механізму, встановленого статтею 388 ЦК України. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підтверджені належними доказами, при цьому зважаючи також на те, що відповідачі позов визнали, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору відповідно до його позовних вимог з урахуванням змін до позову, який сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду у відповідності до квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.2071704651.1 від 31.03.2021 року, що становить 908 грн. 00 коп. (454+454). Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, враховуючи суть задоволених позовних вимог, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів в рівних частинах. Згідно до ст.268 ч.5 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 05.11.2021 року в судове засідання не з`явилися сторони, при цьому у суду були підстави для ухвалення рішення. Проте, датою ухвалення рішення є не 05.11.2021 року, а 15.11.2021 року, оскільки саме у цей день складено повний текст судового рішення.

Outcome: approved