Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Адвокат Бартосевич Богдан Васильович який діє в інтересах ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ - ПІДПРИЄМЦЯ [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ - ПІДПРИЄМЦЯ [PERSON] 13 683, 56 гривень фактичних витрат в порядку регресу та 908, 00 гривень витрат з оплати судового збору, а також правової допомоги в розмірі 6000 гривень. Мотивуючи свою заяву тим, що 07.05.2019 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір № 550/907 та надано останньому кредит у розмірі 44 570 гривень 00 копійок. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», останнє приймає на себе зобов`язання у разі страхового випадку виплатити АЬ «Ощадбанк» страхове відшкодування. З 28.08.2019 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість на загальну суму 27 483, 56 гривень. У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань понад шість календарних днів, настав страховий випадок. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на підставі платіжного доручення № 9137 від 26.06.2020 року виплачено АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 27 483, 56 гривень. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (первісний кредитор) з ФОП [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги від 20.05.2020 року. А тому позивачу слід відшкодувати витрати в порядку регресу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки, наполягає на задоволенні позовних вимог, просив судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу покласти на відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, вважається повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, правом відзиву не користався, будь - яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 травня 2019 року між ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 550/90 та останньому надано кредит у розмірі 44 570 гривень на строк 36 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 06 травня 2022 року (а.с.6-12). Відповідно до договору Добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01 грудня 2018 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останній приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, виплатити банку страхове відшкодування. Страховим випадком за цим договором є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин (а.с.20-24). З 28 серпня 2019 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 27 483, 56 грн., з яких: тіло кредиту - 25 975, 82 грн., проценти за користування кредитом - 1 507, 74 грн., що також підтверджується виписками по рахунку (а.с.13-15). У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За заявою АТ «Ощадбанк» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування 24.06.2020 року складено страховий акт № Дніп10003.10.19-1 з розрахунком суми страхового відшкодування в розмірі 27 483, 56 грн. (а.с. 25-26). Згідно платіжного доручення № 9137 від 26.06.2020 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» виплатив АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням [PERSON] в розмірі 27 483, 56 грн. (а.с. 26 зворотній). Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ФОП [PERSON] 20.05.2021 року укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до даного договору позивач набула права вимоги до відповідача на стягнення з нього в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 27 483, 56 грн., що також підтверджується реєстром прав вимог та додатковою угодою №1 (а.с.28-38). На адресу [PERSON] направлено претензія № 10003.10.19-1, якою запропоновано сплатити на підставі страхового страхування ФОП [PERSON] (яка є новим кредитором на підставі договору № 01-05 про відступлення прав вимоги від 20.05.2021 року) ( а.с. 39-40), яка залишена відповідачем без виконання. За правилами ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування фактичних витрат в порядку регресу в розмірі 13 683 грн. 56 коп. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог у відповідності до ст. 264 ЦПК України, а тому з відповідача підлягає стягненню саме сума 13 683 грн. 56 коп. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, враховуючи приписи ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позову в розмірі 908,00 грн. Щодо витрат на правову допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір № 5 про надання юридичних послуг від 20 травня 2021 року, акт виконаних робіт від 03.09.2021 року на загальну суму 6000 гривень, платіжне доручення № 421 від 06.09.2021 року про оплату [PERSON] 6000 гривень Бартосевичу Б.В. (а.с.57-63). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таких клопотань до суду не надходило. Таким чином, з відповідача на корить позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 6000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved