Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

В січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав , що в червні 1997 року його прийнято в члени КСП « Козіївське» , де він працював до 2000 року . В період розпаювання земель КСП , його не включили до списку осіб, які б мали право на земельну частку (пай). На даний час позивач не може захистити своє право. Прохав визнати за ним право на земельну частку (пай) . У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просить суд задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] прийнятий в члени КСП « Козіївське» 27.06.1997 року , відповідно до протоколу №2 від 27.06.1997 року , що підтверджується архівною довідкою архівного відділу Краснокутської РДА Харківської області від 29.08.2019 року . 08.08.2000 р. [PERSON] звільнений з роботи , відомості про виключення його з членів КСП відсутні , про що свідчить копія трудової книжки . Як зазначає довідка відділу Держземагенства у Краснокутському районі від 18.09.2019 року , [PERSON] не включений до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП « Козіївське» Козіївської сільської ради серії ХР 18-00-000-230 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 29.10.1997 року . Відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 720/95 (далі - Указ) паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств мало здійснюватися після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю (пункт 2 Указу). Відповідно до пункту 5 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація здійснюються відповідною районною державною адміністрацією. Отже, право на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акту на право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарську акціонерному товариству, членом якого є особа, яка претендує на пай, в тому числі і пенсіонер, що раніше працював у цьому сільськогосподарському підприємстві. Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту. \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до пункту\~24\~ Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»невнесення особи, яка була членом КСП на час передачі в колективну власність землі, до списку- додатку до державного акту на право колективної власності на землю, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях . Як вбачається із матеріалів справи позивач являвся членом КСП « Козіївське» на час отримання вказаним КСП державного акту на право колективної власності на землю, відомості щодо його виключення з членів КСП відсутні. Паювання земель КСП « Козіївське» відбувалося в жовтні 1997 року , тобто позивач був прийнятий в члени КСП в червні 1997 року і працював до розпаювання , тому він не втратив своє право на отримання земельної частки (паю) . Однак в списки осіб, які мають право на земельну частку(пай) до вказаного державного акту ,позивач включений не був, сертифікат, який посвідчує право на земельну частку(пай) , йому не видавався, тому [PERSON] не може бути позбавлений права на земельну частку(пай). Позивач надав суду достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позову і тому позов підлягає задоволенню . Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду, який підлягає поновленню , оскільки пропущений з поважних причин .

Outcome: approved