Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі знаходяться в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] , котрий мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Батьки повністю ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню сина, не спілкуються з ним, не приймають участі у житті, не цікавляться його розвитком та життям, фінансової допомоги не надають. Батько дитини зловживає спиртними напоями, неодноразово був позбавлений прав керування транспортними засобами. Мати продовж значного часу мешкає за межами Харківської області, а можливо і України, не має взагалі контакту з сином, матеріально не утримує, свідомо нехтує своїми обов`язками. На підставі вищевикладеного, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з них аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання [PERSON] до його повноліття. До судового засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд цивільної справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України. До судового засідання представник третьої особи також не з`явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 року. [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області 07.09.2007 р. В довідці від 26.07.2019 року Голови ОСББ «Наш хуторок» зазначено, що позивач [PERSON] займається вихованням [PERSON], піклується про нього. [PERSON] мешкає разом з позивачем продовж значного часу, а саме з 01.09.2016 року мешкали в с. Співаківка, де навчався в Співаківській загальноосвітній школі, а тепер навчається в гімназії № 1 в м. Ізюм Харківської області, де вказано, що батьки не підтримують контакту з вчителями та класним керівником, лише бабуся виконує дані обов`язки. Здоров`ям дитини займається також позивач, так як має ряд серйозних захворювань, про що свідчить виписка з історії хвороби [PERSON]. Батьки жодним чином не приймали участі в лікуванні, оздоровленні онука. Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради від 08.11.2019 року за № 4249 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] за вищевказаною адресою проживання мешкає її онук [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання гр. [PERSON] від 08.08.2019 р. санітарно-побутові умови задовільні, для дитини створені всі необхідні умови для навчання, розвитку та відпочинку. Відповідно до довідки Ізюмської гімназії № 1, де навчається [PERSON] , мати та батько дитини не приймають участі у житті та вихованні сина, не спілкуються з вчителями, не цікавляться навчанням та шкільним життям дитини, батьківські збори не відвідують. Вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] , вона приходить до школи та підтримує зв`язок з класним керівником. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не приділяють належної батьківської турботи своїй дитині, не спілкуються з ним протягом тривалого часу не проживають з дитиною, фінансової допомоги взагалі не надають. [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої. На засідання комісії батьки не з`явилися вдруге. Враховуючи вищевикладене, в інтересах малолітньої дитини, вважають за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановлене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень пунктів 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Однак разом з тим, відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що за подання позовної заяви немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, Враховуючи вищевикладене, з кожного з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved