Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Виклад позиції позивача. Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому просить змінити розмір аліментів, який було встановлено ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року №624/610/16-ц, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись не те, що з 08 вересня 2015 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну доньку [PERSON] , [INFO] . 22 серпня 2016 року Кегичівським районним судом Харківської області було видано судовий наказ, за яким з відповідача на користь позивача, на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, стягнуто аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач не працює, єдиним джерелом доходів є аліменти, таким чином не може повністю забезпечити та задовольнити потреби доньки, одягом, продуктами харчування, засобами гігієни та інше. Відповідач працює, має постійний дохід. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Сторони у судове засідання не з`явились, натомість надали заяви, згідно з якими: позивач - позов підтримує, відповідач - його визнає, обоє просять розглянути справу без їх участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року позов прийнято до розгляду та провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08 год. 15 хв. 21 серпня 2019 року. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (копія, а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , про що мається свідоцтво про народження (копія, а.с.4). Дитина проживає з позивачем, що підтверджено довідкою про склад сім`ї, Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 19 липня 2019 року №400 ( а.с.7). 22 серпня 2016 року Кегичівським районним судом видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання їх спільної неповнолітньої дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (копія ухвали Кегичівського районного суду від 06 лютого 2017 року про виправлення описки у судовому наказі від 22 серпня 2016 року (копія із зворотною сторінкою, а.с.5). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Роз`яснення абз. четвертого п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Частинами 1,2 ст.182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.23 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Із аналізу статей 181, 192СК України слідує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, працює, має постійний дохід, за матеріалами справи нікому іншому аліменти не виплачує, позивач не працює, єдиним джерелом доходів у неї є аліменти. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Також, суд бере до уваги визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved