Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати недієздатною [PERSON] , оскільки через психічні розлади остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також встановити над нею опіку, призначивши заявника опікуном. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи направив на адресу суду заяву, якою не заперечував проти задоволення заяви, справу просив розглядати без її участі. Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідно ним правовідносини. [PERSON] , [INFO] , являється рідною матір`ю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 20.11.1956 року (а.с. 8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №2281 від 28.09.2018 року заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять чоловік - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов №142 від 16.08.2018 року заявник має задовільні умови проживання для здійснення догляду за матір`ю (а.с. 12). Згідно довідки комунального некомерційного підприємства "Обласний медичний центр психічного здоров`я" Житомирської обласної ради від 2.08.2018 року [PERSON] хворіє на важкий психічний розлад, з приводу якого спостерігається у лікаря психіатра (а.с. 11). Відповідно до висновку Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29.08.2018 року, затвердженого рішенням №116 від 20.09.2018 року, призначення [PERSON] опікуном відносно [PERSON] є доцільним (а.с. 13). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №145-2020 від 2 червня 2020 року ступінь наявного у [PERSON] слабоумства настільки виражена, що позбавляє її здатності в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 61-62). Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ст. 39 ЦК України). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 56 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про задоволення заяви у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved