Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Бездрицька сільська рада Сумського району Сумської області (відділ служба у справах дітей) звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачка має антисоціальну поведінку, неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання доньки та невиконання батьківських обов`язків. З 10 грудня 2018 року по 07 червня 2019 року малолітня дитина перебувала в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації Сумської області, але після повернення з державного закладу відповідачка не турбується про дитину, не приділяє належної уваги вихованню та навчанню доньки, утриманню та матеріальному забезпеченню своєї дитини. А тому представник позивача просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , стягувати аліменти на утримання дитини, залишивши її на вихованні в державному закладі на повному державному утриманні. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] для розгляду справи до суду не з`явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі й в електронному вигляді, від неї не надходило. Представник служби у справах дітей Сумської РДА в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, також направила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Рішенням Виконавчого комітету Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області № 70 від 30 листопада 2018 року з метою захисту життя та здоров`я малолітньої дитини було вирішено тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] , [INFO] , до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с. 9). Згідно акту прийому дитини, малолітня [PERSON] була поміщена до до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області 10 грудня 2018 року (а.с. 9) Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов від 11.09.2018 року, 29.11.2018 року, 03.09.2019 року, 15.11.2019 року,18.08.2020 року, 31.12.2020 року за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] з донькою [PERSON] . [PERSON] зловживає спиртними напоями, в будинку брудно, а тому комісія вважає, що відсутні належні умови для проживання дитини (а.с. 10-15). Після повернення малолітньої [PERSON] , [INFO] з Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області відповідачка [PERSON] не турбується про дитину, не приділяє належної уваги вихованню та навчанню доньки, утриманню та матеріальному забезпеченню своєї дитини. Відповідно до психологічно-педагогічної характеристики учениці 3 класу Бездрицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бездрицької сільської ради [PERSON] , остання проживає у [ADDRESS] , проживає в неповній сім`ї з матір`ю [PERSON] . У 7 років [PERSON] вступиа в школу, у листопаді 2018 року була вилучена з сім`ї, бо мати не виконувала батьківські обов`язки. У дитини незадоволені психологічні потреби в сім`ї і вона шукає людей, здатних задовольнити потребує дитини в близьких емоційних стосунках (а.с. 17). Рішенням Виконавчого комітету Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області № 06 від 29 січня 2021 року було вирішено звернутися до суду з позовною заявою щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Судом встановлено, що [PERSON] не цікавиться станом здоров`я та розвитку дитини, не надає їй ніякої матеріальної допомоги. В зв`язку з тим, що відповідачка не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоров`я, повністю втратила контакт з донькою, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини і таким відношенням до неї, відповідачка порушує права та інтереси малолітньої [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання малолітньої дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої [PERSON] , а тому її слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 гривень на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved