overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області шлюбі з 18.04.2008 року, мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки мають різне бачення майбутнього сім"ї, а тому на грунті глибокої неприязні припинили подружні стосунки і тривалий час не проживають разом, оскільки відповідач переїхав проживати до своїх батьків, просить шлюб розірвати. [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сторони припинили подружні відносини і тривалий час проживають окремо, при цьому не бажають змінити ставлення один до одного та досягнути примирення, що свідчить про формальність їх стосунків у шлюбі. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб доцільно розірвати. Щодо стягнення судових витрат по оплаті позивачем судового збору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача половину судових витрат, виходячи з обставин припинення подружніх відносин з вини як позивача, так і відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є матір'ю-вихователькою дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO], відповідно до розпорядження голови Царичанської райдержадміністрації від 19.11.2015 року № Р-547/0/385-15 "Про влаштування [PERSON] до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] на спільне проживання і виховання". Зазначає, що вона з чоловіком повністю займається вихованням, навчанням, лікуванням та утриманням дитини-вихованки. Батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.04.2015 року. Мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В\~ обґрунтування\~ позову\~ вказує,\~ що\~ з\~ відповідачем\~ перебувала\~ \~у \~зареєстрованому \~шлюбі \~до \~14.11.2002\~ року.\~ Від\~ шлюбу\~ з\~ [PERSON]\~ 20.08.2000\~року \~народила \~сина -\~[PERSON]\~,\~ на\~ якого\~ відповідач\~ згідно\~ рішення\~суду \~сплачував аліменти\~ до\~ його\~ повноліття.\~ Після\~ розірвання\~ шлюбу\~ припинили\~ подружні\~ відносини\~ і\~ ведення\~ спільного\~ господарства,\~ проживають\~ окремо.\~ Син\~ в\~ даний\~ \~час \~є \~студентом \~4\~ курсу\~Кам"янець-\~Подільського \~коледжу \~будівництва ,\~архітектури \~та \~дизайну ,\~денного \~відділення \~і \~знаходиться \~на \~її \~утриманні .\~ Навчання\~ сина\~ потребує\~ певних\~ витрат\~ на\~ підручники\~,\~ харчування\~,\~одяг ,\~взуття ,\~ проте\~,\~ вона\~ не\~ взмозі\~ самостійно\~ утримувати\~ сина\~,\~ а\~ \~відповідач \~матеріальної \~ допомоги\~ \~не \~надає,\~ хоча за своїм матеріальним станом може і зобовязаний це робити. Навчання продовжуватиме до 28.06.2019 року. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі і просить його задовольнити . Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних матеріалів з винесенням заочного рішення. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне . Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який навчається у Кам"янець- Подільському коледжі будівництва , архітектури та дизайну на четвертому курсі денного відділення і на якого відповідач згідно рішення суду сплачував аліменти до його повноліття , що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 095237 від 22.08.2000 року, довідкою з місця навчання № 681 від 06.11.2018 року. Сторони шлюб розірвали і проживають окремо, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ № 032920 від 14.11.2002 року. Син знаходиться на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання та фінансування навчання сина не надає , хоча має таку можливість і спроможний надавати позивачці допомогу на утримання сина на час його навчання, тобто до 28.06.2019 року, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.199 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько після припинення подружніх відносин добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов"язки по утриманню і вихованню дітей не виконує, діти знаходяться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] шляхом письмової телефонограми позов визнав і не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія І-ГЮ №042680 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2001 року (а.с.4). Згідно свідоцтв про народження серія І-ГЮ №132467, серія І-ГЮ №214219 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Із довідки Селищенської сільської ради від 27.01.2015 року, пояснень позивача судом встановлено, що малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають з батьками в с.Селище Сарненського району Рівненської області та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком двох малолітніх дітей, що проживають і знаходяться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, потреби дітей шкільного і дошкільного віку, відсутність інших утриманців у сторін, та визначає розмір аліментів у виді 1/3 частини її заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як батько після припинення подружніх відносин добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов"язки по утриманню і вихованню дітей не виконує, діти знаходяться лише на її утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] шляхом письмової телефонограми позов визнав і не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія І-ГЮ №042680 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2001 року (а.с.4). Згідно свідоцтв про народження серія І-ГЮ №132467, серія І-ГЮ №214219 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Із довідки Селищенської сільської ради від 27.01.2015 року, пояснень позивача судом встановлено, що малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають з батьками в с.Селище Сарненського району Рівненської області та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], який є батьком двох малолітніх дітей, що проживають і знаходяться на утриманні матері, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, потреби дітей шкільного і дошкільного віку, відсутність інших утриманців у сторін, та визначає розмір аліментів у виді 1/3 частини її заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 22.09.2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого за заповітом нотаріально посвідченим 10.02.2014 року на її користь відкрилась спадщина, що складається із будинковолодіння по вул.Лісова,17 в с.Любиковичі Сарненського району Рівненської області та земельних ділянок, яка належала спадкодавцю на праві власності, однак не має змоги оформити прийняття спадщини, так як пропустила визначений законодавством шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, виходячи з правової необізнаності, що маючи заповіт та правовстановлюючі документи на нерухоме майно, прийняла спадщину, в зв"язку з чим просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 22.09.2015 року, так як він був пропущений нею з поважної причини. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Представник відповідача [PERSON] сільської ради письмовою заявою позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Із свідоцтва про смерть І-ГЮ №195940 встановлено, що [PERSON] помер 22.09.2015 року, актовий запис №21. Заповітом нотаріально посвідченим 10.02.2014 року [PERSON] заповів будинковолодіння та земельну ділянку [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 22.09.2015 року. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.11.2009 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №070083 спадкодавцю [PERSON] на праві власності належать будинковолодіння по вул.Лісова,17 в с.Любиковичі Сарненського району Рівненської області та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Сарненського району Рівненської області. Згідно повідомлення Сарненської районної державної нотаріальної контори від 17.08.2016 року спадкова справа на майно [PERSON], який помер 22.09.2015 року, станом на 17.08.2016 року не заведена, заяви від спадкоємців при прийняття спадщини не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Суд приходить до висновку, що позивач дійсно пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер 22.09.2015 року, з причин, які вважає поважними, і представник відповідача також вважає ці причини поважними, в зв"язку з чим дані обставини визнані сторонами і не підлягають доказуванню, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що 28.03.2014 року померла її баба по батькові [PERSON], після смерті якої за заповітом нотаріально посвідченим 14.10.2010 року на її користь відкрилась спадщина, що складається із трьох земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку, однак не має змоги оформити право власності на спадкове майно, так як пропустила визначений законодавством шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, виходячи з правової необізнаності, що маючи заповіт та правовстановлюючі документи на нерухоме майно, прийняла спадщину, в зв"язку з чим просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 28.03.2014 року, так як він був пропущений нею з поважної причини. Позивач [PERSON] письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада письмовою заявою позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Із свідоцтва про смерть І-ГЮ №155829 встановлено, що [PERSON] померла 28.03.2014 року, актовий запис №3 (а.с.10). Заповітом нотаріально посвідченим 14.10.2010 року, який не змінений і не скасований, [PERSON] земельні ділянки належні на праві власності згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серія РВ №031675, серія РВ №031667, серія РВ №031674 заповіла [PERSON] (а.с.9). Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серія РВ №031675, серія РВ №031667, серія РВ №031674 спадкодавцю [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Сарненського району Рівненської області (а.с.11-13). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з поважної причини пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки вважала в силу правової необізнаності, що маючи заповіт та правовстановлюючі документи на нерухоме майно, прийняла спадщину, в зв"язку з чим позовна заява є законною і обґрунтованою, підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до Сарненської міської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої за заповітом нотаріально посвідченим 06.12.2007 року на її користь відкрилась спадщина, що складається із будинковолодіння по [ADDRESS], яке належало на праві власності матері, однак не має змоги оформити право власності на спадкове майно, так як пропустила визначений законодавством шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини з причини необізнаності із законодавством, в зв"язку з чим просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, так як він був пропущений нею з поважної причини. [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення згідно заяви, посилаючись на те, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вважала, що заява про прийняття спадщини до нотаріуса подається після закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яку і подала в червні 2014 року, а не протягом шестимісячного строку, просить задовольнити позов. Відповідач Сарненська міська рада письмовою заявою просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Із свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис №262. Заповітом нотаріально посвідченим 06.12.2007 року [PERSON] заповіла все належне їй майно, зокрема житловий будинок по [ADDRESS], [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з поважної причини пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки вважала, що заява про прийняття спадщини до нотаріуса подається після закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яку і подала в червні 2014 року, а не протягом шестимісячного строку, в зв"язку з чим позовна заява є законною і обґрунтованою, підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 16.02.2007 року в Драганівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 01. В позові вказала, що з відповідачем одружилися 16.02.2007 року, шлюб зареєстровано в Драганівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Від спільного проживання у них народилася одна дитина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем у них різні погляди на життя, чоловік її не поважає як дружину. За час її праці за кордоном останній знайшов собі іншу жінку. Зраду чоловіка вона пробачити не може, а тому просить шлюб розірвати. Вона забрала свої речі і переїхала з дочкою до батьків в [ADDRESS]. Дочка навчається в Михальчівській середній школі. Тому шлюб існує формально. Терміну на примирення просить не надавати, так як це нічого не змінить. Дочку просить залишити на її утриманні і вихованні. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася. До суду направила заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, так як виїжджає на роботу за межі області. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.02.2007 року в Драганівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 01, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є зрада відповідача в подружній вірності, яку позивачка не може пробачити. Вони не ведуть спільно господарство, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Про що свідчить подана ним заява. А тому їх шлюб слід розірвати та прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити „ [PERSON]". Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 110,112, СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 15.02.1997 року виконавчим комітетом Олієво -Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] та син [PERSON], [INFO], які в даний час є неповнолітніми та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач участі в матеріальних витратах на утримання дітей не надає. Він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння безпідставно, вчиняє сімейні дебоші, під час яких б'є її, лякає дітей, обзиває нецензурно. Зовсім не цікавиться на які кошти утримується сім'я, не поважає її як дружину, принижує її людську гідність, травмує психіку дітей. Примирення між ними не можливе, а тому просить терміну на примирення не надавати. Після розірвання шлюбу прізвище їй просить залишити „[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належно повідомлявся, що доводиться повідомленнями від 21.01.2015 року та від 04.02.2015 року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.02.1997 року виконавчим комітетом Олієво - Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від спільного проживання сторони мають двоє дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON], [INFO], які в даний час є неповнолітніми та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач не цікавиться на які кошти утримується сім'я, не поважає її як дружину, принижує її людську гідність, травмує психіку дітей. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, непорозуміння, небажання працювати і утримувати сім'ю з боку відповідача. Через систематичні конфлікти та принизливі образи зі сторони відповідача, сторони втратили повагу один до одного. Протягом 2 років сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільно господарства, не проживають шлюбним життям. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, миритися з відповідачем не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. А тому їх шлюб слід розірвати та прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити „ [PERSON]". Виходячи із викладеного на підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved