Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 27.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №159. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Подружжя тривалий час проживає окремо, спільне господарство не веде. Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Суперечки щодо розподілу майна відсутні. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі та позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", розгляд справи призначений на 22.04.2021 року. У зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи був відкладений до 31.05.2021 року. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву від 21.04.2021 року, в якій просив справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації: [ADDRESS] , а також шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив. Відзив на позов не поданий. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: з матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №159 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.03.2007 року) (а.с.14). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.02.2013 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.05.2014 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31.01.2020 року). Підставою для розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Суперечки про розподіл майна та визначення місця проживання дітей відсутні. Відповідно до ст.ст. 16, 109, 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При цьому, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ майна визначення місця проживання дітей відсутній, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог. В свою чергу, ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Згідно ст. 141 ЦПК України, враховуючи звільнення позивача від судового збору ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 22.03.2021 року, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved