Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Голова правління Кредитної спілки "Івано-Франківська" Маслова О.Є. звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 14/174 від 15.08.2014 року, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в розмірі 10 000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 50 % річних від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком на 24 місяці та зобов'язалась виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 01.02.2016 року за відповідачкою [PERSON] наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 9 133 грн. 25 коп. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як поручителі згідно договорів поруки відповідають по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. А тому, просив стягнути заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 48). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.41-47, 57-63). З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з позичальника та поручителів. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 15.08.2014 року між кредитною спілкою «Івано-Франківська» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №14/174, за яким кредитна спілка надала, а позичальник (відповідачка [PERSON]) отримала кредит в сумі 10 000 гривень, строком на 24 місяці, тобто до 15.08.2016. Пунктом 3.1. кредитного договору встановлено плату за користування кредитом в розмірі 50 % річних від залишку суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно п. 3.3. кредитного договору сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку погашення, що є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с.8-10). Незважаючи на взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відповідачка [PERSON] не дотримувалася графіку сплати кредитних коштів та відсотків, внаслідок чого станом на 01.02.2016 року у неї виникла заборгованості перед спілкою в розмірі 9 133 грн. 25 коп., в тому числі 6 789 грн. 49 коп. - залишок основного боргу та 2 343грн. 76 коп. - відсотки за користування кредитом. Наявна сума заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №14/174 від 15.08.2014 року (а.с.6, 7). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором №14/1741 від 15.08.2014 року, між кредитною спілкою «Івано-Франківська» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 15.08.2014 року було укладено договори поруки (а.с.11-14), відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. Разом з тим, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 554 ЦК України, згідно якої у разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником як солідарні боржники. Тому по кредитному договору та договорах поруки відповідачі повинні відповідати солідарно, однак окремо від іншого поручителя. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 546, 548, 554, 611, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved