Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 28 лютого 2018 року померла її тітка [PERSON] по смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 56, в с. Рудники Маневицького району Волинської області; земельна ділянка площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства; земельні ділянки площею 1,0438 га, 0,4908 га для ведення особистого селянського господарства. Ще за життя 28 лютого 2018 року [PERSON] посвідчила заповіт на імя [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема, не зявилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] селищна рада Маневицького району Волинської області, Маневицька районна державна адміністрація Волинської області, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представників, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 2018 року померла тітка позивача [PERSON], однак ще за життя, 28 лютого 2018 року посвідчила заповіт, згідноя кого все своє майноЮ де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 6, 12). Відповідно до рішення Маневицького районного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне "Копилець" (а.с. 8). Згідно витягу з погосподарської книги № 4 за 2018 рік та довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради № 3 Рудниківського Старостинського округу Маневицького району Волинської області, власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: вул. Шевченка, 56, с. Рудники Маневицького району Волинської області є [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою одна (а.с. 9-10). Витягом з рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області від 25 січня 1994 року підтверджується те, що [PERSON] було приватизовано земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 13-14). Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 482864 від 04 грудня 2008 року та Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки підтверджується право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,53 га, яка знаходиться на території Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області та складається із земельних ділянок площею 1,0438 га, 0,4908 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15- 21). Постановою про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії від\~18\~грудня 2018\~року,\~державним нотаріусом\~Маневицької державної\~нотаріальної контори\~[PERSON]\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~у звязку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів\~на імя\~спадкодавця та\~які підтверджують\~право власності\~на спадкове\~майно (а.с. 11). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області від 4 березня 2019 року, після смерті [PERSON], яка померла 14 квітня 2018 року була заведена спадкова справа № 1176 за 2018 рік. 31 травня 2018 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с. 38-39). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 26 жовтня 2018 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в с. Рудники Маневицького району Волинської області по вул. Шевченка, 56, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 30). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України,

Outcome: approved