Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) в березні 2015 року звернулася до суду з позовом до Обласного Комунального виробничого підприємства «Дніпро - Кіровоград», від імені якого діє структурний підрозділ - Олександрійське водопровідно-каналізаційне господарство (надалі відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дію, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в травні 2010 року між нею як споживачем та відповідачем, як правонаступником КП «Олександрія - водоканал» було укладено договір №32155 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Згодом, 13 червня 2013 року квартира [ADDRESS] відповідачем було відключено від централізованого постачання холодної води та водовідведення. За час відсутності водопостачання вона та її мати змушені з червня 2013 року до цього часу доставляти воду для питних потреб самостійно з колодязів у переносних ємностях. Через хворобу та інвалідність вона не може самостійно забезпечувати себе та дитину питною водою. В лютому 2015 року вона звернулась до відповідача з вимогою про підключення квартири до водопостачання, однак 12 лютого 2015 року було проведено обстеження її квартири, складено акт та надано відповідь, з якої вбачається, що відключення 11 червня 2013 року відбулось через наявну заборгованість за спожиті послуги водопостачання в розмірі 7 841 грн. 84 коп. Вважає, що відключення квартири від водопостачання є порушенням чинного законодавства у сфері житлово - комунальних послуг. Відмова у приєднанні до мережі централізованого водопостачання та вимога розробки технічної документації для приєднання є неправомірними та такими, що порушують її права споживача. Дії відповідача розцінює як одностороння відмова від виконання зобов'язань за договором. Звертає увагу суду, що розмір заборгованості, за який було відключено квартиру від водопостачання нічим не підтверджений, оскільки за ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2013 року було скасовано судовий наказ Олександрійського міськрайонного суду від 14 листопада 2012 року, зокрема і з підстав пропуску строку позовної давності. Посилання відповідача про наявність боргу вважає безпідставним та просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача приєднати її квартиру до мережі централізованого водопостачання. В судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Представник відповідача позовні вимоги не визнає, надав письмове заперечення по суті заявлених позовних вимог, де зазначає, що дії відповідача є правомірними, відключення послуги з водопостачання було здійснено до повного розрахунку з боргом, а от поведінка споживача [PERSON] є неправомірною щодо несплати заборгованості за спожиті послуги. В суді розглядається спір щодо стягнення з відповідача заборгованості за отримані послуги водопостачання. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Інтереси відповідача в суді представляла за довіреністю [PERSON] Допитана в судовому засіданні [PERSON] як третя особа дала показання, що вона також є власником квартири [ADDRESS], однак договір на постачання води з КП «Олександрія - Водоканал» не укладала, в квартирі проживав до смерті її чоловік, заборгованість виникла давно. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, показання свідків, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Ст. 55 Конституції України передбачено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести перед судом ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Правовідносини сторін врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 4-11, 15, 16, 22, 310, 386, 391 ЦК України. За загальним правилом відповідно до вимог ст.ст. 16, 18 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» порядок надання житлово - комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. За змістом ст. 20 вказаного закону саме споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово -комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту права, встановленого законом, є оскарження, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб та відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканим. За змістом ст.ст.386, 391 ЦК України власник може передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Правовідносин сторін також врегулюванні Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», за змістом яких захист прав споживачів передбачених законодавством здійснюється судом. Відповідно до ст. 1 Закону України "про житлово - комунальні послуги" споживач - фізична особа чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За загальним правилом відповідно до вимог ст. ст. 16, 18 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» порядок надання житлово - комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень, тощо. За змістом ст. 20 вказаного закону саме споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово -комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд приймає до уваги та погоджується із поясненнями позивача про те, що вона протягом тривалого часу, звернувшись до відповідача за захистом своїх прав, не може відновити порушене право на користування питною водою. Судом встановлено, що позивач у справі є споживачем послуг з водопостачання до її квартири [ADDRESS] та водовідведення. ОКВП «Дніпро - Кіровоград», що є правонаступником КП «Олександрія - водоканал», здійснює водопостачання до квартири позивача. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 13 листопада 1997 року (розпорядження від 13 листопада 1997 року №11495) позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та сусід позивача [PERSON] показали суду, відключення було саме в червні 2013 року, попередження позивач не отримувала, власник квартири [NUMBER] при відключенні був відсутній. Суд приймає до уваги, що акт від 11 червня 2013 року, складений представником Водоканалу [PERSON], представником абонента [PERSON] про відключення квартири [ADDRESS] від вуличної мережі водопостачання не містить даних, яким сааме чином відбулось відключення квартири [NUMBER], оскільки вказано «заглушка [ADDRESS]». Судом враховано, що в провадженні Олександрійського міськрайонного суду перебуває позов ОКВП «Дніпро - Кіровоград» до відповідача та інших осіб щодо стягнення боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення. Виходячи з характеру правовідносин, доведеності позивачем своїх вимог, а також

Outcome: approved