Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Жовтневого ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи: ПАТ КБ «Приватбанк», Чугуївський міськрайонний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить зняти арешт зі всього належного їй майна, накладеного постановою державного виконавця від 29.07.2011 року по виконавчому провадженню № 27883124, в порядку примусового виконання судового наказу № 2-н-134 від 25.11.2009 року виданого Чугуївським міським судом Харківської області, та зняти заборону на його відчуження. В обґрунтування вимог Позивач зазначила, що 29.07.2011 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі судового наказу № 2-н-134 від 25.11.2009 року виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПА КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 10000,70 грн., судових витрат у розмірі 93,75 грн., а всього 10094,45 грн. була винесена постанова №27883124 про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. Згідно вказаної постанови було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON], адреса: [ADDRESS] та заборонено здійснювати його відчуження. [PERSON] станом на 22.07.2016 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». Наразі звернувшись до державного виконавця Жовтневий відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області з вимогою закрити виконавче провадження у зв'язку з його повним фактичним виконанням та на підставі цього зняти накладений арешт, Позивачу було повідомлено, що згідно бази даних Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження №27883124 відкрите на підставі судового наказу № 2-н-134 від 25.11.2009 року виданого Чугуївським міським судом Харківської області, було 30.11.2011 року закінчено згідно п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавчий документ направлено за належністю до відділу державної виконавчої служби Чугуївського районного управління юстиції. Звернувшись до Чугуївського міськрайонного відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Позивачу повідомили, що вищевказане виконавче провадження на виконанні у відділі не знаходиться та не знаходилося і рекомендували звернутись до суду. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що виконавче провадження було втрачене, заборгованість погашена в повному обсязі, а арешт який накладався з метою забезпечення виконання рішення суду зняти неможливо у зв'язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження на підставі яких його було накладено, виникла необхідність звернутись до суду для захисту свої прав та законних інтересів. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 29). Представник Відповідача - Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не надавав, про дату та час розгляду справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення з розписом про одержання судових повісток (а.с. 18, 27). Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 19, 28). Представник третьої особи - Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 26). Зі згоди Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.07.2011 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі судового наказу № 2-н-134 від 25.11.2009 року виданого Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПА КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 10000,70 грн., судових витрат у розмірі 93,75 грн., а всього 10094,45 грн. була винесена постанова №27883124 про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника (а.с. 7). Згідно вказаної постанови було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON], адреса: [ADDRESS] та заборонено здійснювати його відчуження. Згідно довідки від 22.07.2016 року №2А7Р-MJVE-U6VF-CD82 (а.с. 8) [PERSON] станом на 22.07.2016 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». Наразі звернувшись до державного виконавця Жовтневий відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області з вимогою закрити виконавче провадження у зв'язку з його повним фактичним виконанням та на підставі цього зняти накладений арешт, Позивачу було повідомлено, що згідно бази даних Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження №27883124 відкрите на підставі судового наказу № 2-н-134 від 25.11.2009 року виданого Чугуївським міським судом Харківської області, було 30.11.2011 року закінчено згідно п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 9) та виконавчий документ направлено за належністю до відділу державної виконавчої служби Чугуївського районного управління юстиції. На прохання надати для ознайомлення матеріали виконавчого провадження Позивачу було відмовлено оскільки, відповідно до п.9.9 роз.9 Наказу Міністерства Юстиції від 25.12.2008 року №2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Тобто, враховуючи, що з моменту закінчення виконавчого провадження минуло більше трьох років воно було передано в архів та знищено, а тому надати будь-яку інформацію, що підтверджувала б надсилання виконавчого документу та накладення арешту відділ не може. Звернувшись до Чугуївського міськрайонного відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Позивачу повідомили, що вищевказане виконавче провадження на виконанні у відділі не знаходиться та не знаходилося і рекомендували звернутись до суду. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що виконавче провадження було втрачене, заборгованість погашена в повному обсязі, а арешт який накладався з метою забезпечення виконання рішення суду зняти неможливо у зв'язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження на підставі яких його було накладено, виникла необхідність звернутись до суду для захисту свої прав та законних інтересів. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Враховуючи те, що арешт на майно Позивача накладався для забезпечення реального виконання рішення суду, яке на теперішній час виконано, то підстав для його подальшого існування немає. У зв'язку із наявністю арешту всього майна, Позивач не може реалізувати своє законне право на розпорядження власним майном. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно до п 4.2.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved