Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 05.02.2015 року звернувся позивач Малиновська районна адміністрації Одеської міської Ради із позовом до [PERSON] про зобов'язання особи провести демонтаж самовільно встановленого гаражу. За уточненими вимогами від 14.04.2015 року позивач просив суд: ухвалити рішення, яким зобов'язати [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], у м. Одеса, демонтувати самовільно встановлений гараж за адресою: [ADDRESS] у м. Одеса; встановити порядок і спосіб виконання рішення суду, а саме: зобов'язати [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], у м. Одеса, демонтувати самовільно встановлений гараж за адресою: [ADDRESS] у м. Одеса; у разі невиконання [PERSON], рішення суду, в добровільному порядку, застосувати вимоги ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на знесення самовільно встановленого металевого гаражу за адресою: [ADDRESS], у м. Одеса за рахунок [PERSON] ; витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. стягнути з відповідача по справі на користь позивача. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідач самовільно без дозвільних документів, встановив металевий гараж на прибудинковій території будинку [ADDRESS] у м.Одеса, де проходить комунікація трубопроводу холодної води. Довідками від 07.10.2014 року №1440 та від 10.04.2015 року, з виходом на місце комісії у складі в.о. начальника дільниці №2 КП ЖКС «Хмельницький», майстрів дільниці та представника Малиновської райадміністрації Одеської міської ради, встановлено, що власником будинку [ADDRESS], у м. Одеса, [PERSON], самовільно встановлено один металевий гараж на прибудинковій території будинку [ADDRESS], без дозвільних документів, де проходить комунікація трубопроводу холодної води. Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради було винесено розпорядження №447/01-06 від 24.10.2014 року яким зобов'язано [PERSON] демонтувати самочинно встановлені металеві гаражі в термін до 30.11.2014 року. 01.12.2014 року спеціалістами відділу благоустрою, обліку і розподілу житла Малиновської районної адміністрації ОМР проведено перевірку виконання розпорядження №447/01-06 від 24.10.2014 року, та складено акт з підстав того, що [PERSON] не виконане вище зазначене розпорядження. Малиновською районною адміністрацією ОМР розпорядження про надання дозволу [PERSON] на встановлення металевого гаражу не приймалось, тому позивач звернувся до суду. Представник позивача за довіреністю - Коблова А.О., уточнені позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню судом, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що працівниками КП ЖКС «Хмельницький» 07.10.2014 року, за підписом начальника дільниці №2 складено акт про те, що за адресою: [ADDRESS] у м. Одеса, громадянин [PERSON] самовільно, без дозвільних документів установив два металеві гаражі на підземних комунікаціях. 07.10.2014 року на підставі вище зазначеного акту, директором КП ЖКС «Хмельницький» Уривко В.В., направлений лист до голови Малиновської районної адміністрації ОМР, згідно якого він доводить до відома, що громадянином [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], самовільно встановлено два металевих гаражі на прилеглій тертої до будинку [ADDRESS], у м. Одеса, де проходять комунікації трубопроводу холодної води, та в зв'язку з викладеним просить видати розпорядження про знесення гаражів. Згідно розпорядження голови Малиновської районної адміністрації ОМР від 24.10.2014 року №447/01-06 громадянина [PERSON], зобов'язано демонтувати самочинно встановлені гаражі в дворі будинку [ADDRESS], у м. Одеса у термін до 30.11.2014 року. Згідно акту складеного спеціалістами відділу благоустрою, обліку і розподілу житла Малиновської районної адміністрації ОМР від 01.12.2014 року, розпорядження голови Малиновської районної адміністрації ОМР від 24.10.2014 року №447/01-06 про демонтаж самочинно встановлених гаражів у дворі будинку [ADDRESS], у м. Одеса, у термін до 30.11.2014 року, громадянином [PERSON] не виконано. Факт самовільного встановлення гаражів без дозвільних документів також підтверджується план-схемою двору будинку [ADDRESS], у м. Одесі, ділянки №2 КП ЖКС «Хмельницький» та фото-фіксацією самочинно встановлених гаражів. Згідно акту від 10.04.2015 року складеного начальником дільниці №2 КП ЖКС «Хмельницький», за участю майстрів дільниці та представника Малиновської райадміністрації Одеської міської ради, по виходу за адресою: [ADDRESS], було встановлено, що [PERSON] користується тільки одним гаражем, розміщений поряд металевий контейнер в користуванні [PERSON] не знаходиться. Згідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України підставами визнання будівництва житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна самочинним є його будова чи побудова на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Так, за ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Відповідно до ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення виконавчих органів міської ради є обов'язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. З наданої відповідачем суду заяви від 04.09.2008 року, вбачається, що [PERSON] звернувся до директора КП ЖКС «Хмельницький» із заявою про укладення договору на металевий гараж загальною площею 18 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS], у м. Одеса, з підстав якої був укладений договір №18 від вересня 2008 року на користування гаражами, сараями, іншими допоміжними приміщеннями, за умовами якого відповідач зобов'язався утримувати вище зазначений гараж у належному стані та сплачувати за користування оплату на розрахунковий рахунок КП ЖКС «Хмельницький», терміном дії на період з вересня 2008 року по вересень 2011 року, з послідуючою пролонгацією на слідуючий строк якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії договору письмо не повідомить про розпорядження, зміну договору. Але такий Договір не є дозволом на розміщення гаражу, відведення земельної ділянки для цієї мети, за узгодженим та встановленим законом порядку, за цим Договором передбачено тільки забезпечення збору плати за гараж, який самовільно встановлений особою. Згідно квитанцій та розрахункової книжки наданих до суду [PERSON], вбачається, що він сплачував збір за користування гаражем на підставі вище зазначеного договору, але доказів, щодо відповідного узгодження розміщення такого гаражу, відведення земельної ділянки відповідачем суду не надано. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Згідно ст. 12 Закону України «Про основи містобудування», до компетенції органів місцевого самоврядування у сфері містобудівельної діяльності на їх території належить право затвердження місцевих правил забудови, внесення змін у зазначені документи за поданням спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури відповідно до законодавства та використовувати земельні ділянки не за цільовим призначенням. Відповідно до п. 9.1 «Правил благоустрою міста Одеси» на об'єктах благоустрою забороняється самовільно займати земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на користування, володіння земельною ділянкою. Згідно до п. 11.1 «Правил благоустрою міста Одеси» контроль за станом благоустрою території міста Одеси, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів", цих Правил та інших нормативно-правових актів здійснюється органами місцевого самоврядування Одеської міської ради в межах наданих повноважень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, вказують на наявність підстав для задоволення позову та ухвалення рішення в частині зобов'язання [PERSON] демонтувати самовільно встановлений гараж за адресою: м. Одеса, [ADDRESS]. Статтею 217 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду, згідно якого зобов'язати [PERSON] в добровільному порядку демонтувати самовільно встановлений гараж за адресою: м. Одеса, [ADDRESS] та у разі невиконання рішення суду [PERSON] в добровільному порядку, застосувати вимоги ч. 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на знесення самовільно встановленого гаражу за адресою: м. Одеса, [ADDRESS], за рахунок [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.12.2014 року, наявним в матеріалах справи, у зв'язку з чим він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved