Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2015р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], виділено в окреме провадження та передано до канцелярії суду для реєстрації відповідно до вимог ст. 11-1 ЦПК України Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу мотивовані тим, що 09 червня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 883. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] року народження, який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Як вбачається з позовної заяви, спочатку сімейне життя у сторін складалось добре, однак протягом останнього часу шлюбні відносини між ними припинились. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім'єю, вести домашнє господарство, а також у них з'явились розбіжності в поглядах на сімейне життя та ведення спільного побуту. З лютого 2015 року позивач та відповідач проживають окремо. Неодноразово протягом зазначеного строку сторони намагалися примиритись та відновити їхню сім'ю, проте всі зусилля щодо знаходження компромісу між ними не дали жодних результатів. На даний час шлюб між сторонами є чисто декларативним та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2015 року, провадження у справі № 127/16435/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було зупинено, для надання сторонам терміну для примирення, строком з 03.08.2015р. по 05.10.2015р. включно. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року, провадження у справі № 127/16435/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було відновлено, у зв'язку з закінчення терміну на який провадження зупинялося. Проте, як встановлено в судовому засіданні, наданий судом строк для примирення не дав жодного результату, сторони так і не примирилися. Позивач та її представник, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач та його представник, в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 09 червня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №883 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 09 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 11). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може пред'явити один із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід залишити «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу судом задоволено, судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, представником позивача в судовому засіданні подано та заявлено клопотання, у вигляді уточнення позовних вимог, про стягнення з відповідача на користь позивача 1500 грн. судових витрат за надані юридичні послуги адвокатом. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у п. 47 постанови №10 від 17.10.2014р. роз'яснив судам, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Інтереси позивача у даній справі представляв адвокат Шевчук А.А. (свідоцтво №614 від 25.05.2009р.) на підставі договору про надання правової допомоги від 01.07.2015р. (а.с. 30, 46). Згідно уточнюючого акту до акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 13.07.2015р. відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.07.2015р., кількість часу витраченого адвокатом на складання позовної заяви про розірвання шлюбу - 5 годин, вартість однієї години наданих адвокатом юридичних послуг становить 350 грн. Як доказ понесення витрат на правову допомогу представником позивача надано квитанцію б/н від 01.07.2015р. про сплату 1500 грн. згідно договору від 01.07.2015р. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вартість 1500 грн. складається виключно з витрат пов'язаних з написанням позовної заяви. Однак, при визначенні розміру витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню суд виходить з того, що адвокату чи то іншому фахівцю у галузі права на написання позовної про розірвання шлюбу необхідно витратити не більше однієї години часу, а тому, з урахуванням п. 6 уточнюючого акту до акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 13.07.2015р., витрати адвоката Шевчука А.А. на написання позовної заяви про розірвання шлюбу у даній справі не можуть перевищувати 350 грн. В той же час, згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014р. витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Шевчук А.А. приймав участь у двох судових засіданнях загальною тривалістю близько 2,5 годин, а тому, з урахуванням п. 6 уточнюючого акту до акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 13.07.2015р., вартість його послуг за представництво інтересів позивача в суді складає 875 грн. (350 грн. * 2,5 годин). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 1225 грн. (875 грн. - представництво інтересів в суді, 350 грн. - підготовка позовної заяви) На підставі викладеного та

Outcome: approved