Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, у відповідності до норм ст. ст. 60, 69 СК України просила розподілити між нею та [PERSON] сумісно набуте майно, та визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований [ADDRESS], ? частку земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що 07 червня 1976 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. За час подружнього життя ним набуто житловий будинок, що розташований на земельній ділянці по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач і його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 07.08.1976 року сторони уклали шлюб, що вбачається з Свідоцтва про укладення шлюбу. На даний час шлюб між сторонами розірвано, що підтверджено копією Свідоцтва про розірвання шлюбу від 27 серпня 2013 року. Підтверджено письмовими доказами, що під час шлюбу сторонами було набуто у власність нерухоме майно, а саме: · житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], вартість будинку, згідно технічного паспорту 245308 грн; · земельна ділянка, на яку видано Рудосільською сільською радою народних депутатів, 30 серпня 2002 року [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю. Суд вважає, що вище вказане майно, є об'єктом права спільної сумісної власності (ст. 60 СК України). Відповідно до ч. 5 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" встановлено, що до складу майна, яке підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позивачка має право власності на ? частку житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] та на ? частку земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» з відповідача не стягуються судові витрати.

Outcome: approved