Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. У позовній заяві позивач вказує, що вона являється матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З батьком її сина, [PERSON] вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, але вони проживали однією сім`єю як подружжя. За їхньою спільною заявою, поданою до органу реєстрації, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження. Малолітній син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та натуральному забезпечення дитини. Впевненості у постійній матеріальній допомозі немає. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків, належним чином не дбає про сина та не надає достатніх коштів на його утримання, тому є необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років, а також стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати. 02 листопада 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, на підставі заяви відповідача, вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У встановлений судом строк від представника відповідача [PERSON] адвоката Сенкевича В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позивачем не вказаний неналежний розмір допомоги у вихованні та натуральному забезпеченні сина відповідача. Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.10.2020 по справі № 526/1191/20 [PERSON] зобов`язаний кожного місяця здійснювати перерахування аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 8862,86 грн. Враховуючи Закон "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999, прожитковий мінімум з 01.07.2020 по 30.11.2020 для дитини до 6 років - 1921,00 грн, а для дорослої працездатної особи - 2197,00\~грн, тобто в загальному - 4118,00\~грн, а судом призначено аліментів більше, ніж у двічі (8862,86\~грн - справа №526/1119/20), тому відповідач вважає, необґрунтованим вимагати додатково оплачувати кошти на утримання матері дитини, так як коштів на аліменти визначено у достатньому розмірі на утримання їх обох. Без рішення суду та за власним волевиявленням, він надає допомогу на утримання двох батьків пенсіонерів - батька [PERSON] ( [INFO] ) та мамтері [PERSON] ( [INFO] ). Вони отримують мінімальну пенсію у розмірі 1712,00 грн кожний. Оскільки, разом їх доходів не достатньо для нормального проживання, відповідач оплачує додатково щомісячно житлово-комунальні послуги, купує продукти харчування, сезонний одяг, засоби гігієни та лікарські засоби щомісяця. Оскільки він проживає окремо від батьків, щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. [PERSON] приймає участь у житті сина, придбання необхідного для виховання, іграшок, одягу, тощо - понад 5000,00 грн щомісяця. Будь-якого нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів він у власності не має. У ч. 2 ст. 21 СК України зазначено - проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Позивач [PERSON] не була ніколи та не являється на сьогоднішній день його дружиною. Окрім цього, позивач не надала відомостей про наявність у неї власного нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, для відповідача є сплата заявленою позивачкою суми необґрунтовано завищеною. Беручи до уваги, що розмір обов`язкових аліментів на дитину досить великий, додатково він щомісячно фінансово забезпечую сина, про що позивач замовчує за для збагачення за його рахунок, тому вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними. Саме факт того, що вони разом із позивачем не були офіційно одружені, розмір аліментів визначений у достатньо великому розмірі та факт перебуванні на утриманні 2 пенсіонерів є досить важливим аргументом у відмові позивачу повністю в її вимозі. Посилаючись на вищевикладене, представник відповідача адвокат Сенкеквич просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Від позивача [PERSON] 24.12.2020 надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що відповідно ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У неї відсутнє будь яке рухоме та нерухоме майно. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, виданої Драбинівською сільською радою від 09 грудня 2020 року зазначено, що [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] у будинку [ADDRESS] . Вона отримує від держави щомісячну соціальну виплату в розмірі 860 грн, з яких в свою чергу сплачує всі комунальні послуги, а також продукти харчування як для себе так і для сина, купує одяг та ліки для сина, а тому зазначених коштів не вистачало і не вистачає, в наслідок чого вона була змушена 01.10.2020 влаштуватись на роботу з випробувальним терміном до 31.12.2020, незважаючи на те, що знаходиться в декретній відпустці. Дана обставина її змусила влаштуватись на роботу, щоб отримувати заробітну плату незважаючи на те, що у неї малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , якого вона вимушена залишати на час роботи. Відповідач [PERSON] працює, аліменти на дитину не сплачує, у свою чергу отримує заробітну плату, але жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Посилаючись на вищевикладене, просить задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання, призначене на 17.05.2021, не з`явилась, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, але за участі її представника адвоката Головка І. І. Представник позивача адвокат Головко І. І. надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій він також зазначив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив заяву про перенесення розгляду справи, призначеного на 17.05.2021, у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Сенкевича В. І. в іншому судовому засіданні в Полтавському апеляційному суді у справі № 535/317/20, посилаючись на те, що самостійно захистити свої права належним чином він не може. Відповідно до ч.2 ст.\~169\~ЦПК України суд відкладає розгляд справи, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Як вбачається із клопотання відповідача, причиною перенесення розгляду справи є зайнятість його представника, проте суд не може визнати зазначену причину поважною для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане виконавчим комітетом Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 25.05.2020, актовий запис № 14. Відповідно до довідки про склад сім`ї № від 12 жовтня 2020 року, виданої виконавчим комітетом Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] . Зі змісту довідки УСЗН Новосанжарської районної державної адміністрації № 05-01-14/2325 від 17.12.2020 вбачається, що [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн щомісячно. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.12.2020, позивач [PERSON] не має у власності нерухомого майна. Відповідно до короткого тексту рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.10.2020, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % Відповідно до довідки № 251 від 25 вересня 2020 року, відповідач [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Анкор Персонал Україна» на посаді фахівця із агрономії з обслуговування ТОВ «Стасі Насіння» департаменту надання послуг з кадрового аутсорсингу та отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 35451 грн на місяць. Згідно довідки від 10.11.2020 № 31, [PERSON] працює на випробувальному терміні до 31.12.2020 в ТОВ «Агро Експерт Інтернешнл» з 01.10.2020, займає посаду менеджера, її місячний дохід складає 7000 грн. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не доведено належними доказами, обставини на які він посилається, як на підстави для відмови у задоволенні позову, зокрема не надано доказів, що підтверджують його участь в утриманні непрацездатних батьків, витрати на утримання малолітнього сина. Підстави, які б унеможливлювали надання [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] у розмірі визначеному позивачем, відсутні, тому суд, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Відповідно до ст.\~79\~Сімейного кодексу\~України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги належним чином утримувати себе. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторони не вирішили. Отже, виходячи з принципу справедливості, розумності, з урахуванням потреб дружини, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2102 грн, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 840 грн 80 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 840,80 грн на користь держави. У відповідності до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, тому витрати на правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з доданих до матеріалів справи квитанцій, загальний розмір судових витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, становить 5450 грн, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved