Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позивачка у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд встановити факт належності права власності [PERSON], померлому 28 грудня 1978 року та власності [PERSON], померлій 06 березня 1984 року кожному на 1/2 частину домоволодіння №22 по вул. Обухівській в м. Дніпропетровську; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 28 грудня 1978 року, на 1/2 частину домоволодіння №22 по вул. Обухівській в м. Дніпропетровську; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 06 березня 1984 року, на 1/2 частину домоволодіння №22 по вул. Обухівській в м. Дніпропетровську; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 06 березня 1984 року, на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район сел. Підгороднє, вул. Перемоги, буд 56. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України). Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України). Однією з позовних вимог позивачки є визнання права власності на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район сел. Підгороднє, вул. Перемоги, буд 56, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 1978 року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть за номером ІІ-КИ №281973. 06 березня 1984 року померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №221872. Єдиним спадкоємцем після їх смерті є позивачка [PERSON], [INFO] як донька. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON], складається з домоволодіння розташованого на земельній ділянці загальною площею 800 кв.м, яка знаходиться за адресою: М.Дніпропетровськ, вул.Обухівська, буд. 22 та отримана 12.07.1948 року [PERSON] згідно рішення Ради АНД Району від 15.06.1948 року за номером №289\\6 для забудови житлового будинку. 14 грудня 2013 позивачка звернулась до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за закону після смерті [PERSON] 06 березня 1984 року. З метою визначення спадкового майна, належного померлій на момент смерті, державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори - Коцар. І.В, було підготовлено та направлені запити до КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області та до Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області. У відповіді КП «ДМБТІ» від 21.11.2013 року № 13614 зазначено, про відсутність реєстрації права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою : м. Дніпропетровськ вул. Обухівська буд. 22. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», наявність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову». Частина 1 статті 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - п. 3.1. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин позовні вимоги у частині встановлення факту належності права власності [PERSON], померлому 28 грудня 1978 року та власності [PERSON], померлій 06 березня 1984 року кожному на 1/2 частину домоволодіння №22 по вул. Обухівській в м. Дніпропетровську; визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 28 грудня 1978 року, на 1/2 частину домоволодіння №22 по вул. Обухівській в м. Дніпропетровську; визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 06 березня 1984 року, на 1/2 частину домоволодіння №22 по вул. Обухівській в м. Дніпропетровську знайшли своє підтвердження, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання права власності на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район сел. Підгороднє, вул. Перемоги, буд 56 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 06 березня 1984 року, що є підставою для відмови позивачці у задоволенні позову у цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1200 грн.

Outcome: approved