Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 30 серпня 2008 року шлюбі у відділі реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 57 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 30.08.2008 року). Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стало те, що проживання однією родиною стало неможливе, у них різні погляди на життя, подружжя втратило повагу один до одного, з найменших причин виникають сварки, які негативно впливають на психічний стан дитини, з жовтня 2013 року проживають окремо, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу прохає залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 30 серпня 2008 року шлюбі у відділі реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 57 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 30.08.2008 року). Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стало те, що проживання однією родиною стало неможливе, у них різні погляди на життя, подружжя втратило повагу один до одного, з найменших причин виникають сварки, які негативно впливають на психічний стан дитини, з жовтня 2013 року проживають окремо, що і змусило позивачку звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці за її заявою залишити шлюбне - «[PERSON]». Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved