Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, у якому зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.06.2016 на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Однак у 2017 році [PERSON] звернувся до Ізяславського районного суду про зміну розміру аліментів, а саме про їх зменшення. Рішенням Ізяславського районного суду від 10.07.2017 змінено розмір аліментів на утримання доньки на суму 400 грн. Зазначає, що дочка з вересня 2017 року пішла до школи, відповідно потребує значно більшого догляду та коштів, оскільки збільшились витрати на її утримання (продукти харчування, зошити, книги та поточні витрати повязанні з навчанням). Крім того, вказала, що на день подачі позову змінився мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може перевищувати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з цим просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням суду, з 400 грн. до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згідний доплачувати аліменти до суми яка існує на сьогоднішній день ще 300 грн. Також, просить врахувати, що у нього є інша сім»я, яку йому необхідно утримувати. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10.07.2017 розмір аліментів змінено та стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки в сумі 400 грн. Однак, даних коштів не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як вбачається з довідки Михнівської сільської ради Ізяславського району від 04.07.2018, на утриманні [PERSON] знаходиться неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. У відповідності до довідки ПП «Крок2» від 11.06.2018, відповідач [PERSON] працює у вказаному підприємстві на посаді Помічник оператора-ливарника на автоматах та автоматичних лініях та дохід його за період з 12.03.2018 по 31.05.2018 склав 10\~260 грн. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За вимогами ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За змістом\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року\~роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з розясненнями, наданими судам у п. 23 цієї Постанови, відповідно до ст.\~192\~СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789\~ХІІ від\~27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність передбачених ст.\~192\~СК України підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки після ухвалення рішення Ізяславського районного суду від 10 липня 2017 року змінився матеріальний стан позивачки [PERSON], яка змушена нести постійні витрати на утримання дитини, а також відповідача, який на день розгляду справи є працевлаштованим та отримує відповідну заробітну плату. Також суд враховує доводи позивача, що в звязку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе мати на її утримання, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в звязку з чим її матеріальне становище також погіршується. Крім того, суд зауважує, що Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» від\~17\~травня 2017\~року №\~2037-VIII внесено зміни до ст.\~182\~СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи наявні у справі докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою мінімальний розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], підлягає збільшенню до 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що головне їхньої дитини. Подальше ж стягнення аліментів у встановленому попереднім рішенням суду розмірі, який є значно меншим від передбаченого ч. 2 ст.\~182\~СК України гарантованого мінімального розміру аліментів, суперечитиме праву неповнолітньої [PERSON] на забезпечення фінансових можливостей умов життя, необхідних для його розвитку, передбаченого ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі ст.ст.182, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved