Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

В Рівненський міський суд надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди . В обґрунтування позову, позивач вказує, що 14 лютого 2014 року о 08-20 год. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ», номерні знаки [NUMBER], на дорозі Рівне - Луцьк в районі кільця повороту в с. Городок вчинив ДТП внаслідок якого його автомобіль [NUMBER] , були завдані механічні пошкодження. Оскільки з боку відповідача не було заперечень власної вини в ДТП, ними було досягнуто згоди оформити ДТП шляхом складання «Повідомлення про ДТП» («Європротокола») у відповідності з Законами України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» № 3045-VI від 17.02.2011. Цей протокол при зверненні до страхової компанії давав йому право на відшкодування витрат на ремонт автомобіля в повній мірі. Так як бланків «Європротокола» на місці пригоди не було, вони домовились скласти його наступного дня. На підтвердження своєї згоди про час складання «Європротокола» відповідач передав йому своє посвідчення водія . В подальшому ж відповідач не зявився на оформлення «Європротоколу», та в подальшому уникає зустрічей . Відповідно до калькуляції Акту виконаних робіт з ремонту автомобіля вартість ремонту складає 14 650 грн. 00 коп., які і були ним оплачені. Враховуючи, що відповідач і надалі ухиляється від відшкодування шкоди , у позивача виникло право на звернення до суду з позовом. Письмові заперечення відповідача до суду не надійшли. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлений цивільний позов про стягнення матеріальних збитків та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] матеріальні збитки, в розмірі 14 650,00 грн. на відновлення автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди а також судові витрати по справі в розмірі 146,50 грн. . Відповідач [PERSON] будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За згодою позивача вважається за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів з ухваленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-228 ЦПК України. Оцінюючи пояснення позивача, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за таких підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року о 08-20 год. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ», номерні знаки [NUMBER], на дорозі Рівне - Луцьк в районі кільця повороту в с. Городок вчинив ДТП внаслідок якого автомобілю позивача «SSANG YONG Корандо», номерні знаки [NUMBER] були нанесені механічні пошкодження у вигляді вм»ятини та задири передньої та задньої правих дверей, що не підлягають ремонту. Дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок втрати відповідачем керування автомобілем ВАЗ, що рухався в правій полосі в бік м. Луцька, внаслідок чого він стрімко виїхав на ліву полосу того ж напрямку, по якій позаду нього рухався автомобіль позивача. Виїзд стався через невправність керування автомобілем з боку відповідача - різким гальмуванням на слизькій дорозі, та станом шин автомобіля. Оскільки виїзд був стрімким намагання позивача уникнути зіткнення маневром вліво на роздільну полосу змогли тільки пом»ягшити зіткнення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено належними та допустимими доказами, з боку відповідача не було заперечень власної вини в ДТП, що стверджується письмовими показами на місці вчинення ДТП. та не було травмованих людей, між сторонами було досягнуто згоди оформити ДТП шляхом складання «Повідомлення про ДТП» («Європротокола») у відповідності з Законами України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» № 3045-VI від 17.02.2011. Цей протокол при зверненні до страхової компанії давав право позивачу на відшкодування витрат на ремонт автомобіля в повній мірі. Так як бланків «Європротокола» на місці пригоди не було, сторони домовились скласти його наступного дня. На підтвердження своєї згоди про час складання «європротокола» відповідач передав належне йому посвідчення водія., що підтверджується доказами у справі. Як встановлено в судовому засіданні , в подальшому ж відповідач не зявився на оформлення «Європротоколу», перестав відповідати на дзвінки та уникати зустрічі. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до калькуляції Акту виконаних робіт з ремонту автомобіля позивача вартість ремонту, складає 14 650 грн. 00 коп., які і були позивачем оплачені. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення їх цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1066 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності , інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу доведені належними, допустимими доказами в справі, обґрунтовані у відповідності до положень чинного законодавства, підлягають до задоволення . Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, в розмірі 146,50 грн. . На підставі ст.ст. 16, 22, 1166,1177,1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",

Outcome: approved