Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

До Першотравневого районного суду м. Чернівці звернувся представник позивача Павалюк Г. В. з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи приватний нотаріус Житомирськрого міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого за виконавчим написом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що приватним виконавцем Мельником Ю. А. було направлено на адресу позивача постанову про відкриття ВП №63773165 від 01.12.2020р. Так, 01.02.2016 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено Кредитний договір №2450/3311ECLKB24PT1, згідно якого останній надав позичальнику споживчий кредит на поточні потреби 33 176, 00 гривень зі строком повернення кредиту 21.04.2018 р. вказаний кредитний договір нотаріально не посвідчувався. 08.09.2020р. приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №40627, про стягнення з [PERSON] на користь відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за Кредитним договором №2450/3311ECLKB24PT1 від 02.02.2016 року в розмірі 29 361 гривню 29 копійок за період з 11.08.2020р. по 17.08.2020р. та 500 гивень за вчинення виконавчого напису, а всього - 29 861 гривню 29 копійок. У вказаному виконавчому написі зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк»,що випливають з укладеного з [PERSON] Кредитного договору №2450/3311ECLKB24PT1 від 02.02.2016 року, так як на підставі відповідних Договорів відступлення прав вимоги від 04.10.2018 р. та 11.08.2020р. відбулася зміна кредитора. 01.12.2020р. на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Мельником Ю. А. було винесено постанову про відкриття ВП №63773165. Вважає вказаний виконавчий напис від 08.09.2020 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки не відповідає вимогам законодавства, тому що вчинений на кредитному договорі, кий нотаріально не посвідчений. Щдо повернення коштів, що стягнуті з боржника на підставі виконання спірного виконавчого напису зазначила наступне. 11.12.2020р. приватним виконавцем Мельником Ю. А. у виконавчому провадженні №63773165 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, котра передана на виконання в ПКП «Космея-Лімниця», та згідно якої роботодавець ПКП «Космея-Лімниця» проводить стягнення з заробітної плати боржника [PERSON] у розмірі 20%, та перераховує їх на користь стягувача -ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Так, на виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржнка ВП №63773165 від 11.12.2020р., 05.01.2021р. ПКП «Космея-Лімниця» було утримано із заробітної плати [PERSON] 20%, що складає суму у розмірі 1 191, 40 грн. та перераховано на користь ТОВ «ФК «Аланд», на погашення боргу. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений нотаріусом та повернути стягнуте за виконавчим написом. Позивач та її представник подали до суду заяву, в якій просили розглядати дану справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав вик. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та неодноразово, про що свідчать поштові рекомендовані повідомлення, однак причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву та будь-які інші документи, докази, пояснення не подав. Також треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та не повідомили суду причини своєї неявки. Заперечень на позов та жодних клопотань, заяв до суду не подали. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку Згідно зіст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно дост. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №40627 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за договором №2450/3311ECLKB24PT1 від 02.02.2016 року за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, сума заборгованості складає 29361, 29 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 16806,84 грн.; - прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 12554,45 грн.; - за вчинення виконавчого напису нотаріуса плата в розмірі 500 грн. (а.с.12) Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мельником Ю .А. 01.12.2020 року відкрито провадження №63773165 з примусового виконання виконавчого напису №40627 від 08.09.2020 року. (а.с.13) Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Втім, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету мінстрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), постанові від 15.04.2020р. у справі №158/2157/17, постанові від 21.10.2020 р. у справі №172/1652/18. З матеріалів справи вбачається, що Кредитний договір від 01.02.2016 р. №2450/3311ECLKB24PT1 нотаріально не посвідчений. (а. с.10-11). За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Щодо позовної вимоги щодо повернення стягнутих коштів. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.12.2020 року звернено стягнення на доходи боржника (а.с.14) Відповідно до довідки від 15.01.2021 р. №2021/01-д, виданої ПКП «Космея-Лімниця» 05.01.2021 року підприємством на виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника було утримано із заробітної плати [PERSON] 20%, що складає суму у розмірі 1191, 40 грн. та перераховано на користь ТОВ «ФК Аланд» (а. с.15-16). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. За таких обставин, з урахуванням того, що зазначений вище виконавчий напис за реєстровим номером №40627 визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 1191,40 грн відсутня. Таким чином, вимоги позивача про повернення коштів на підставі ст. 1212 ЦК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Так, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). За змістом ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До матеріалів позовної заяви представником позивача додано детальний розрахунок витрат на правову допомогу, а також квитанцію про оплату послуг адвоката на суму 10 000 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 908,00 грн., судовий збір за заяву про забезпечення позову: 454,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Outcome: approved