Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивачка просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 40,0 кв.м., житловою площею - 20,8 кв.м. Обґрунтовує свої вимоги тим, що покійна [PERSON] , [INFO] , була двоюрідною сестрою [PERSON] . [PERSON] за життя належала однокімнатна квартира в [ADDRESS] , загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м. Вказана квартира була успадкована [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] . [PERSON] тривалий час проживає в квартирі своєї двоюрідної сестри без реєстрації, утримує квартиру, сплачує комунальні послуги. Інших родичів, які б могли бути спадкоємцями та зверталися до нотаріуса з метою спадкування після [PERSON] немає. Єдиною близькою особою, що могла бути віднесена до коли спадкоємців є [PERSON] , до якої й пред`явлено цей позов. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від позивачки надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи провести за її відсутності. Від відповідачки надійшла заява, в якій позовні вимоги визнала та просила розгляд справи провести за її відсутності. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що [PERSON] , [INFO] , 10 липня 1956 року уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис №1973, у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується довідкою №18 від 29.09.1983 р., виданою Іванівським обласним архівом РАЦС. Із матеріалів справи вбачається про те, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується посвідкою про народження № [NUMBER] . Батьками померлої [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується листом Державного архіву Одеської області від 26.09.2016 р. з архівною копією книги реєстрації актів про народження за 1936 рік - запису акту про народження №2234. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 03 лютого 2020 року було витребувано від Одеського державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка заводилась після смерті [PERSON] , в межах якої на ім`я [PERSON] , видавалося свідоцтво про право на спадщину №2-5401 від 14.07.1993 р. та інформацію, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а також витребувано від КП «Бюро технічної інвентаризації» належним чином завірену копію інвентаризаційної (архівної) справи по квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та наявні відомості щодо всіх об`єктів нерухомості, що були оформлені (зареєстровані) на ім`я [PERSON] та [PERSON] . На виконання ухвали суду від 03 лютого 2020 року від Одеського державного нотаріального архіву надійшла відповідь, в якій зазначалось, що в ході перевірки Спадкового реєстру виявлено, що спадкові справи до майна [PERSON] та до майна [PERSON] , померлої [INFO] , не заводились, а також з`ясовано, що від 14.07.1993 року за реєстровим №2-5401 вчинена нотаріальна дія П`ятою одеською державною нотаріальною конторою від імені [PERSON] , а саме посвідчено заповіт. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 12 березня 2020 року було витребувано від Одеського державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію заповіту, складеного від імені [PERSON] - 14.07.1993р., який зареєстровано за номером № 2-5401. На виконання ухвали суду від 12 березня 2020 року від Одеського державного нотаріального архіву до суду надійшла належним чином засвідчена копія заповіту, складеного від імені [PERSON] - 14.07.1993р., який зареєстровано за номером № [NUMBER] , за яким [PERSON] заповіла належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Відповідно до архівних довідок Державного архіву Миколаївської області та актових записів з метричних книг Вознесенського собору м. Вознесенськ Вознесенської волості Єлисаветградського повіту Херсонської губернії за 1915 р. та Казанського молитовного будинку с. Болгарка Вознесенської волості Єлисаветградського повіту Херсонської губернії за 1908 р. матір позивачки [PERSON] - [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] є рідними братом та сестрою. Звідси вбачається, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] належала однокімнатна квартира в [ADDRESS] , загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м. [PERSON] тривалий час проживає в квартирі своєї двоюрідної сестри - [PERSON] без реєстрації, утримує квартиру, сплачує комунальні послуги, що підтверджується довідкою з місця проживання. Судом встановлено, про те, що інших родичів, які б могли бути спадкоємцями після [PERSON] , [INFO] , немає. Єдиною особою, що могла бути віднесена до кола спадкоємців є відповідач по справі - [PERSON] , яка надала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved