Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що 10 вересня 2004 року між сторонами по справі в виконавчому комітеті Луковецько-Вишнівської сільської ради було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №1. Після одруження сімейне життя між сторонами погіршилося, що призвело до фактичного припинення сімейних стосунків. Сторони припинили спільне проживання, позивачка переконана, що примирення між нею та відповідачем неможливе, збереження сім`ї суперечитиме її інтересам, просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила відновити їй прізвище до одруження " [PERSON] ", малолітніх дітей просила залишити проживати разом з нею. У судове засідання, призначене на16 червня 2020 року позивачка не прибула, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, оскільки за наданий судом термін для примирення зберегти сім`ю не вдалося. Відповідач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду відзив на позов. У відзиві зазначив, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає повністю, просить шлюб розірвати. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 вересня 2004 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 10 вересня 2004 року Луковецько-Вишнівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. За час спільного проживання в шлюбі в подружжя народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та [NUMBER] , виданими відповідно 17 грудня 2007 року і 20 січня 2015 року виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно зі ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила відновити їй празвище до одруження [PERSON] . За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживанняї, в позивачки наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Відповідач у відзиві на позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав повністю, у судове засідання повторно не прибув, що свідчить про відсутність у нього бажання зберегти сім`ю. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін по справі, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Згідно ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення позивачу внесеної суми судового збору.

Outcome: approved