Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем було розірвано шлюб рішенням Ратнівського районного суду від 30 вересня 2016 року. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю. Рішенням Ратнівського районного суду від 27 грудня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти, однак жодного платежу не сплатив, внаслідок чого станом на 01.06.2021 заборгованість склала 43987,33 грн. Відповідач не підтримує контакту з донькою, тому остання не знає свого батька взагалі. Вважає, що зазначені факти свідчать про свідоме нехтування відповідачем батьківських обов`язків, при цьому позивач будь-яких дій, які б перешкоджали спілкуванню відповідача з донькою, не вчиняла. Поведінка відповідача суперечить інтересам дитини, а позбавлення його батьківських прав не змінить тривалу існуючу ситуацію фактичної відсутності батька в житті його дочки. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач належним чином була повідомлена про час та місце проведення судового засідання, однак подала через канцелярію суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач про розгляд справи по суті двічі належним чином був повідомлений, шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади. Від виконавчого комітету Ратнівської селищної ради Волинської області, як органу опіки та піклування, засобами електронного зв`язку надійшла заява про підтримання позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав та розгляд справи за відсутності представника Ратнівської селищної ради позов підтримують та вважають за доцільне позбавити батьківським прав [PERSON] . За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними матеріалами справи. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2015 року по 30 вересня 2016 року, що підтверджується копією рішення Ратнівського районного суду від 30 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 19 жовтня 2016 року. Під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , відповідно до довідки виконавчого комітету Ратнівської селищної ради проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю та своїми дідусем та бабусею. Аліментів жодного разу відповідач не сплачував та станом на 01 червня 2021 року його заборгованість становить 43987,33 гривень, що доводиться розрахунком старшого державного виконавця. Із виданої навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня - дитячий-садок» с. Гірники інформації щодо участі батьків у вихованні та утриманні дочки [PERSON] вбачається, що неповнолітня [PERSON] є вихованкою старшої групи, матір приділяє належну увагу у її вихованні, постійно цікавиться її успіхами у садочку. Батько [PERSON] контакту із садочком не підтримує, життям дочки не цікавиться. Зі змісту затвердженого рішенням виконавчим комітетом Ратнівської селищної ради Волинської області від 19 липня 2021 року № 145 висновку встановлено, що відповідач не виконує батьківських обов`язків, ухиляється від утримання дочки, проживають окремо, виконавчий комітет Ратнівської селищної ради Волинської області як орган опіки та піклування, виходячи виключно з інтересів дитини, дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON] . Згідно із ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз досліджених по справі доказів дає обґрунтовані підстави вважати, що відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] , жодних дій в інтересах дитини не вчинив, на контакт з нею не виходив, тим самим явно проявляючи свою байдужість до її долі та життя. Існування певних об`єктивних чинників, які б не залежали від волі відповідачів і унеможливлювали виконання ним своїх батьківських обов`язків, по справі не встановлено. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи позивача знайшли підтвердження дослідженими по справі доказами, серед них - висновком органу опіки та піклування, які у своїй сукупності безсумнівно свідчать, що відповідач повністю не займається вихованням своєї дочки, не турбується про її матеріальне забезпечення, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодної участі у її житті не приймає, а відтак не виконує передбачених ст.150 СК України батьківських обов`язків. Відповідач жодних заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подав, тим самим не заперечив своєї поведінки стосовно невиконання батьківського обов`язку. З огляду на викладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги відповідають положенням ст.ст.150, 164 СК України, і тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved