Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій вказує, що 21 січня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, її дошлюбне прізвище "Калюжна". За період шлюбу у подружжя народилися донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася, між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння, конфлікти та сварки негативно вливають на психологічну обстановку в сім'ї. Сторони припинили подружні стосунки і не ведуть спільне господарство та проживають окремо з грудня 2017 року. В подальшому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява, в якій вона позов підтримує та просить його задовольнити, не клопотала про стягнення понесених нею судових витрат. Відповідач у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: сторони одружилися 21 січня 2011 року, шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноградського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 6. [PERSON] народилася 09 липня 2011 року, а син [PERSON] 13 листопада 2014 року. Суд враховує, що в сторін фактично припинені шлюбні відносини і ведення спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав та не просив про надання строку для примирення. Спір про розподіл майна не розглядається. Клопотання від [PERSON] про зміну прізвища на дошлюбне не надходило. Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ст.82 ЦПК України зазначено, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. (ст.111 СК України). За змістом ст.111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Outcome: approved