Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Адвокат Касьян М.С., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою 07 вересня 2020 року, в якій просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини - день її смерті [INFO] . В обґрунтування пред`явлених вимог представник заявника - адвокат Касьян М.С. зазначив, що з [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] ; житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] ; житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . У 1981 році [PERSON] , разом зі своїм чоловіком, батьком заявника - [PERSON] , [INFO], придбали будинок за адресою: [ADDRESS] . У 1991 році син померлої, [PERSON] , [INFO] придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що розташований по сусідству з будинком батьків. У 1992 році [PERSON] подарували будинок за адресою: [ADDRESS] . Таким чином у господарюванні родини перебувало 3 сусідні будинки, що розташовані на одній вулиці, які вели спільне господарство та допомагали один одному. [INFO] , після смерті батька заявника, [PERSON] , у зв`язку перебуванням [PERSON] в стані сильного душевного хвилювання, заявник забрав матір до себе, оскільки їй ставало все складніше поратись по господарству, та стан її здоров`я все погіршувався. З того часу та до самої смерті [PERSON] заявник проживав разом з матір`ю в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Заявник має реєстрацію місця проживання та проживає за вказаною адресою по теперішній час, однак з огляду на певні суб`єктивні обставини, мати заявника [PERSON] не зареєструвала своє місце проживання за цією адресою, а тому приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. 18 листопада 2020 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з неможливісю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропуском строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заявлені його довірителем вимоги та просив їх задовільнити. В подальшому в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій зазначив про повторне підтримання у повному обсязі заявлених вимог, та просив суд розглядати справу за відсутності його та заявника. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, та подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, з вирішенням справи на розсуд суду. Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, з метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних доказів і враховуючи їх позицію. При цьому, допитана у якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] доводиться їй бабусею, яка померла близько 2-х років назад. До моменту смерті вона проживала разом з батьком - [PERSON] , з зв`язку з погіршенням стану її здоров`я. Будинок [PERSON] знаходився поруч, через один будинок, від будинку в якому вона проживала разом з її батьком, а саме за адресою [ADDRESS] , а адреса батька - [ADDRESS] . Свідок зазначила, що після смерті бабусі, поховання організував її батько. Допитана у якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] є хрещеним її сина. Із заявником вона має гарні стосунки. Мати заявника [PERSON] померла, на момент смерті вона мешкала разом із сином [PERSON] , у зв`язку з поганим самопочуттям у похилому віці. [PERSON] за нею доглядав та піклувався. Проживали вони за адресою - [ADDRESS] . Вислухавши позицію сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи заявник [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (зворотній бік а.с.7). Батьками заявника є мати - [PERSON] (рос. мовою [PERSON] ), а батьком [PERSON] (рос. мовою [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 ноября 1960 року, зареєстрованим Центральним рай бюро ЗАГС серії [NUMBER] , запис в книзі актів громадського стану про народження № 2383 (а.с.8). Судом встановлено, що батько заявника [PERSON] , помер, що відповідає копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 грудня 2010 року, виданого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №2045 (а.с.17) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 листопада 2018 року, мати заявника [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №1705, здійснений Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.18). На день смерті остання проживала по [ADDRESS] . (а.с. 64). В акті голови Вуличного комітету №24 від 13 серпня 2020 року, зазначено, що в період часу з 2014 року та до моменту смерті [PERSON] , вона проживала разом із свої сином [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Дані відомості підтвердили сусіди - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , поставивши свої підписи в зазначеному акті (а.с. 21). Судом встановлено, що відповідно до договору від 03 липня 1991 року [PERSON] придбав у власність глинобитний житловий будинок А-1, житловою площею 15,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 450 кв.м. (а.с.11), реєстрація права власності якого була здійснена 11 березня 2004 року КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» номер запису 52866 (а.с.12). Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 11 серпня 1992 року, укладеного між [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ) та [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ), відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар глинобитний житловий будинок А-1 житловою площею 13.10 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці загальною площею 370 кв.м. (а.с.13). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 17 травня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , остання придбала шкалоблочний житловий будинок літ. А-1. загальною площею 25,6 кв.м., житловою площею 15,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.14), в подальшому [PERSON] здійснила реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідно до якого зазначений будинок належав їй на праві приватної власності, що відповідає копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04 червня 2008 року, виданого КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», номер запису: 48240, що міститься в матеріалах справи (а.с.15). Відповідно до відомостей зазначених в спадковій справі, 24 лютого 1981 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй будинок, що знаходиться у [ADDRESS] [PERSON] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лузіною Р.П. та зареєстровано в реєстрі за №564 (а.с.72). Даних про можливі зміну заповіту чи його скасування, суду не надано та судом не встановлено. Згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, інформаційна довідка із спадкового реєстру приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, Русавською Т.В. заведена спадкова справа 14/2020 (номер у спадковому реєстрі 65532775 від 18 лютого 2020 року) (а.с.56). На звернення з заявою від 18 лютого 2020 року, сина померлої - [PERSON] , який є спадкоємцем за законом до приватного нотаріуса Русавської Т.В. про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено в оформленні спадщини [PERSON] у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, зважаючи, що на момент смерті спадкодавця він разом з ним за однією адресою зареєстрований не був, а в нотаріальну контору звернувся 18 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку прийняття спадщини (а.с. 96). Встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадкового майна. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Виходячи із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч.2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті - [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved