Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона з 1996 року з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невлдалим, сім'я розпалася, шлюбні відносини фактично припинились, питання розірвання шлюбу вирішується окремо. За час перебування в зареєстрованому шлюбі між сторонами було набуто майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу, а тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом, у якому просила розділити майно, виходячи з принципу рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, шляхом визнання права власності за нею на квартири за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, площею 0,056 га, для ведення садівництва, що знаходиться на території Коробівської сільської ради за адресою: Черкаська область, Золотоніський районн, с. Коробівка, а за [PERSON] визнати право власності на земельну ділянку площею, 0,4202 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. 05 травня 2016 року відповідач за первісним позовом [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, яка була прийнята Золотоніським міськрайонним судом та об'єднана із первісною позовною заявою в одне провадження. Свої вимоги [PERSON]. мотивував тим, що майно набуте сторонами за час зареєстрованого шлюбу необхідно розділити між сторонами виходячи із принципу визначеного ст. 70 СК України тобто частки майна дружини та чоловіка мають бути рівними, а тому просив поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS], 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,056 га, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою Черкаська область, Золотоніський район с. Коробівка, 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,4202 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та відповідно визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартириу [ADDRESS], 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,056 га, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район с. Коробівка, 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,4202 га, для ведення особистого селянського господарства , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Зустрічний позов не визнав у повному обсязі та заперечив проти його задоволення, так як спільне користування вищезазначеним майном не буде відповідати інтересам сторін. У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] на задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] наполягав та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовних вимогах [PERSON], проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував у повному обсязі, так як вважає нерівноцінним розподіл майна, який запропонувала сторона позивача за первісним позовом. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається із свідоцтва про одруження, виданого повторно (серії [NUMBER] від 19.01.2001 року) сторони по справі одружилися 14.09.1996 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №153. Від шлюбу сторони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.01.2001 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.04.2009 року. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Із копії договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міськрайонного нотаріального округу Сахно В.І. за реєстровим № 1969 вбачається, що [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 21.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченком С.В. за реєстровим №7056, [PERSON] придбав земельну ділянку, площею 0,056 га, для ведення садівництва, що знаходиться на території Коробівської сільської ради за адресою: с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області. Сторони в судовому засіданні зазначили, що на вказаній земельній ділянці за адресою: с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області був також побудований ними житловий будинок, який не введений в експлуатацію, але є придатним для проживання. Із договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченком С.В. за реєстровим № 6948, вбачається, що [PERSON] придбав земельну ділянку, площею 0,4202 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 14.04.2016 року за № 57318992 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченком С.В. за реєстровим № 6947 придбав житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS]. Суд бере до уваги, що сторони визнають та не заперечують, що вказане майно було набуте сторонами в період перебування у шлюбі за допомогою спільної праці та за час спільного проживання, а тому належить їм саме на підставі спільної сумісної власності. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами статей 57, 60 СК Украйни встановлено загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином діючим законодавством встановлений режим спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно, тобто діє презумція рівної спільності майна подружжя. Разом з тим судом вбачається, що житловий будинок садибного типу за адресою: с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області, хоч і не введений в експлуатацію, проте є придатним для проживання. Оцінка даного будинку суду сторонами не надана і він не є предметом спору, проте побудований сторонами за час шлюбу, його вартість невідома та не врахована при подачі позовних заяв, що сторони визнали в судовому засіданні. Таким чином судом вбачається, що при задоволенні позовних вимог [PERSON] земельна ділянка в с. Коробівка Золотоніського району перейде у її власність з побудованим на ній житловим будинком, а тому вона матиме повне право на належне оформлення та введення в експлуатацію вказаного будинку на своє ім`я, що в свою чергу суттєво порушить права [PERSON] на рівний розподіл власності подружжя. При ухваленні рішення суд враховує роз'яснення, зазначені в абзаці 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя", згідно з якими спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Окрім того, згідно вказаних роз'яснень, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тому суд вважає правильним та справедливим задовольнити позовні вимоги саме за зустрічним позовом, а у задоволенні первісного позову відмовити повністю, оскільки такий розподіл не буде порушувати права сторін на рівність часток у спільному майні подружжя та відповідає вимогам чинного законодавства. Що стосується розподілу судових витрат, то суд вважає за необхідне, в порядку приписів ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні первісного позову [PERSON] відмовлено повністю, залишити її вимоги про стягнення судового збору із відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом без задоволення. [PERSON] в своїх позовних вимогах питання про стягнення на його користь судових витрат не ставив, а тому суд виходячи з положень статей 10 і 11 ЦПК України щодо розгляду цивільних справ в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, залишає витрати по оплаті судового збору за [PERSON] На підставі зазначеного та

Outcome: approved