Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина, а мати позивача [PERSON] та позивач, проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто вони фактично успадкували по Ѕ частці спадкового майна. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батьків [PERSON] та [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, однак відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить: поновити їй строк звернення до суду та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 13 лютого 2002 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок з господарськими будівлями згідно особового рахунку [NUMBER] в погосподарській книзі №19 Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області числиться за [PERSON], про що свідчить довідка виконавчого комітету Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 14 травня 2018 року за №2181. З довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 07.09.2017 року №781 вбачається, що на зазначений об'єкт нерухомого майна право власності не зареєстроване. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина, а мати позивача [PERSON] та позивач [PERSON], проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (довідка виконавчого комітету Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 14.05.2018 №2179), тобто вони фактично успадкували по Ѕ частці спадкового майна, оскільки відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Факт, що [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], копія якого мається в матеріалах справи. Факт, що позивач [PERSON] являється донькою спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], копії яких маються в матеріалах справи. Позивач після смерті свого батька [PERSON] успадкувала деяку частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 4,5441 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року. Однак, що стосується іншого нерухомого майна - Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], то позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та в Краснокутській державній нотаріальній конторі була вручена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2018р. за №607/02-31. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Матеріали цивільної справи містять постанову державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 25.10.2018 року № 1199/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність правоустановлюючого документу, на який належав спадкодавцю. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачка не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку після смерті батька [PERSON] Також, як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області 26 квітня 2017 року, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], яку [PERSON] фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється донькою спадкодавці [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], копії яких маються в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла позивачка по справі [PERSON], проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка виконавчого комітету Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 14.05.2018 №2180. Окрім цього, спадкоємцем майна спадкодавців [PERSON] та [PERSON] є їх донька [PERSON], яка відмовляється від прийняття спадщини за законом на вищевказаний житловий будинок, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до роз'яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право [PERSON] на спадкове майно в порядку спадкування за законом є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавців - [PERSON] та [PERSON], має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved