Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно їх сина [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON] Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони по справі перебували у шлюбі, від якого позивач [INFO] народила сина [PERSON] та [INFO] року - [PERSON] . Шлюбні відносини у сторін не склалися, а тому 18 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Починаючи з 2011 року відповідач вихованням, навчанням, піклуванням про своїх дітей не займається, не допомагає забезпечувати їх фізичний і духовний розвиток, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а тому є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду із заявою, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку визначеному чинним законодавством. Представник третьої особи по справі в судове засідання не з`явися, однак звернувся до суду із заявою, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності. Враховуючи вказане вище, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, на підставі ухвали суду від 22.05.2019 року. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв`язку із наступним. Згідно із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 15.11.2010 року) [PERSON] народилась [INFO] року, а її батьком зазначений відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 05.07.2006 року) [PERSON] народився [INFO] , а його батьком зазначений відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.06.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем по справі розірвано. Як вбачається із акту перевірки житлових умов від 18.04.2018 року [PERSON] за адресою місця проживання позивача та їх спільних дітей не проживає з 2011 року, за даними сусідів до дітей не приїжджає та їх вихованням не переймається. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, від 20.12.2018 року за №07-21/3517, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 17.12.2018 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] .. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків, як позбавлення батьківських прав. Так відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на зміст норми п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення ним від виконання свого батьківського обов`язку по відношенню до своєї доньки. Неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно свого сина та дочки стверджується довідками №30 від 18.04.2018 року та №29 від 18.04.2018 року виданих Петропавлівсько-Борщагівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, згідно яких відповідач участі у вихованні та навчанні своїх сина та дочки не приймає, батьківські збори не відвідує, шкільним життям не цікавиться. Таким чином суд вважає факт не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків доведеним, доказів зворотного матеріали справи не містять. Прийшовши до переконання про те, що відповідач протягом декількох останніх років явно недостатньо приділяє уваги участі у вихованні його дітей, у їх духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не звертався до органів опіки та піклування за сприянням у здійсненні своїх батьківських прав і виконанні батьківських обов`язків, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, виходить із інтересів дітей. Таким чином, надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про свого сина та займатись його вихованням. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дітей, а поведінка відповідача відносно його дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. З огляду на наведене суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування , приходить до висновку, що під час розгляду справи встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судовий збір відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved