Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] в селі Зорі, Тельмановського району, Донецької області померла її мати [PERSON], [INFO], про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 120 від 08 серпня 2016 року. 10 серпня 2016 року заявник року звернулася до Мар'їнського районного відділу державної реєстраціїактів цивільного стану Головного територіального управлінняюстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті, однак отримла відмову у проведенні державної реєстрації №1811/03.2-26, оскільки документи, видані органами та установами, розташованими на тимчасово окупованій території, владою України не визнаються, тому вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть матері встановленого зразку на території України. В зв'язку з цим просить встановити факт смерті [PERSON], померлої [INFO] в селі Зорі, Тельмановського району, Донецької області. Заявник в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надавши суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. . Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 120 від 08.08.2016 року, віданого Центром первинної медико-санітарної допомоги Тельмановського району Донецької області, [PERSON], [INFO] померла [INFO] у віці 77 років в селі Зорі, Тельмановського району, Донецької області, причина смерті: хронічна судинно-мозкова недостатність та церебральний атеросклероз. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 1 ЦПК України (в редакції на дату звернення до суду) заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в селі Зорі, Тельмановського району, Донецької області. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає датою її смерті [INFO] та місцем смерті село Зорі, Тельмановського району, Донецької області. Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved