Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району про визнання права власності в порядку спадкування на: 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]; на земельну ділянку площею 0,118га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства; на земельну ділянку площею 0,2109 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства; на будівельні матеріали та конструкції, що були використанні для будівництва житлового будинку загальною площею 106,6 кв.м., з надвірними побудовами та спорудами по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], вона успадкувала спірне майно, однак не може отримати свідоцтв про право на спадщину у нотаріальній конторі оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та землю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] помер [PERSON], батько позивачки, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2015 року, виданим Великогаївською сільською радою Тернопільського району,актовий запис №13. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з: - 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд [ADDRESS]; - житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS]; - земельної ділянки площею 0,118 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства; - земельної ділянку площею 0,2109 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства; - земельну ділянку площею 0,10 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; - земельну ділянку площею 0,1500 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Померлий [PERSON] склав в користь позивачки [PERSON] заповіт, посвідчений 29.05.2013року секретарем Великогаївської сільської ради Тернопільського району, що зареєстрований в реєстрі за №238, відповідно до якого заповів належну йому на праві приватної власності 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS], земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га., за тією ж адресою, земельну ділянку площею 0,35 га. для ведення особистого підсобного господарства, 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані також на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті свого батька на перелічене вище нерухоме майно. 23.10.2015 року, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті батька - [PERSON], було видано: - свідоцтво серії НАС №375175 про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку, площею 0.1000 га., що розташована на території [ADDRESS] та належала на праві власності померлому - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], виданого та зареєстрованою Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції 05.09.2014 року, реєстраційний номер:447350761252. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; - свідоцтво серії НАС №375176 про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку, площею 0.1500 га., що розташована на території [ADDRESS] та належала на праві власності померлому - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], виданого та зареєстрованою Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції 08.09.2014 року, реєстраційний номер: 447964461252. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Крім того, 23.10.2015 року, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті батька - [PERSON], було видано: - постанову №2643/0214 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] було відмовлено. У вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказала, що при подальшому розгляді документів, а саме свідоцтва про смерть померлого, свідоцтва про народження спадкоємця, заповіту від 29.05.2013 року по реєстру №238, Державного акту на земельну ділянку, Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Витягів про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, було виявлено, що існують розбіжності в площі земельної ділянки, у Державному акті земельна ділянка зазначена площею 0,3500 га., а згідно витягів з Державного земельного кадастру площа становить 0,3289 га.; - постанову №2641/0214 про відмову у вчиненні нотаріальної дії із якої вбачається, що [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] та після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] було відмовлено. У вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказала, що розглянувши подані документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд [ADDRESS], 1/4 частка якого належала батькові [PERSON] - [PERSON], померлому [INFO], а інша 1/4 частка дружині померлого, [PERSON] - [PERSON], померлій [INFO], після смерті якої він прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. При подальшому розгляді документів, а саме свідоцтв про смерть померлих, свідоцтва про народження спадкоємця, заповіту, посвідченого Великогаївського сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 29 травня 2013 року по реєстру за № 238, свідоцтва про право власності на жилий будинок, технічного паспорта та Інформаційної довідки № 171 від 07.04.2015 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, було виявлено, що 1/2 частка житлового будинку зареєстрована за головою колгоспного двору [PERSON], а станом на 06.04.2015 року по обліку бюро житловий будинок належить 1/2 [PERSON], 1/4 [PERSON], 1/4 [PERSON], які не вказані в свідоцтві про право власності; - постанову №2642/0214 про відмову у вчиненні нотаріальної дії із якої вбачається, що [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] було відмовлено. У вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказала, що при подальшому розгляді документів, а саме свідоцтва про смерть померлого, свідоцтва про народження спадкоємця, технічного паспорта та інформаційної довідки № 5 від 30.03.2015 року, виданої ФОП [PERSON], було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок та державна реєстрація права власності не проведена. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті гр. [PERSON] 20 березня 2015 року заведена спадкова справа за № 157/2015 р. за заявою про прийняття спадщини за заповітом дочки померлого - [PERSON]. 20 березня 2015 року подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом внук померлого гр. [PERSON]. 20 березня 2015 року подала заяву про відмову від обов'язкової частки у спадщині дочка померлого -гр. [PERSON]. Відповідно до вимог ст.346 Цивільного Кодексу України смерть власника є підставою для припинення права власності, а також відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21 лютого 2005 року : "у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення власності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку". Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 07.04.1997 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району, [PERSON], являвся власником земельної ділянки площею 0,60 га., яка знаходилась на території Великогаївської сільської ради, що в свою чергу ділилась на три окремі земельні ділянки площами 0,271 - ділянка [NUMBER]; площею 0,211 га - ділянка [NUMBER]; площею 0.118 га - ділянка [NUMBER], із яких 0,25 га. - присадибна ділянка, а 0,35 га. земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства. В процесі використання вказаних вище земельних ділянок за цільовим призначенням, відбувся розподіл земельних ділянок, зокрема - земельна ділянка площею 0,25 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку була розділена на дві окремі земельні ділянки площами 0,10 га. та 0,15 га.. Земельна ділянка площею 0,35 га., цільове призначення якої - для ведення особистого підсобного господарства була поділена на дві окремі земельні ділянки площею 0,2109 га. та 0.118 га. При поділі земельної ділянки площею 0,35 га. на дві окремі земельні ділянки площами 0,118 га. та 0.2109 га., при проведенні фактичних обмірів земельних ділянок, встановлення їх меж на місцевості, виявилось, що фактично площа цих земельних ділянок сукупно становить 0,3289 га. (0.118га.+0.2109 га. = 0.3289 га.), а не 0,3500 га., що не збігається із площею земельної ділянки, вказаної у державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], від 07.04.1997 року, тому нотаріус і відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на вказані вище земельні ділянки. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 05.09.2014 року, індексний №26463175, за [PERSON], який помер [INFO] було зареєстровано право власності на земельну ділянку (одночасно розділ в процесі відкриття) площею 0,118 га., кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ №6101582652015 від 30.03.2015 року, наданого [PERSON], власником земельної ділянки площею 0,118 га., кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства являвся померлий - [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 08.09.2014 року, індексний №26497302, за [PERSON], який помер [INFO] було зареєстровано право власності на земельну ділянку (одночасно розділ в процесі відкриття) площею 0,2109 га., кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ №6101582622015 від 30.03.2015 року, наданого [PERSON], власником земельної ділянки площею площею 0,2109 га., кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства являвся померлий - [PERSON]. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ №6100720332013 від 18.11.2013 року, виданого [PERSON], який помер [INFO], на підставі державного акта [NUMBER] від 07.04.1997 року він являвся власником земельної ділянки площею 0,2109 га., кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Як слідує із інформаційної довідки №171 від 07.04.2015 року, про технічний стан нерухомого майна, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 06.04.2015 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] належить 1/2 [PERSON], 1/4 [PERSON]; 1/4 -[PERSON]. Станом на 26.11.1987 року, права власності на майно було зареєстровано 1/2 частина за головою двору - [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої приватної власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районної радою 26.11.1987 року на підставі рішення виконкому №289 від 25.11.1987, загальна площа будинку становить 220,2 кв.м., а житлова- 118,8 кв.м. Згідно технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], виготовленого 06.04.2015 року, серії [NUMBER], виготовленого Тернопільським районним госпророзрахунковим бюро технічної інвентаризації, загальна площа житлового будинку становить 220.2 кв.м., житлова - 118,8 кв.м. Як вбачається із свідоцтва на право особистої приватної власності на жилий будинок [ADDRESS], виданого Тернопільською районної радою 26.11.1987 року на підставі рішення виконкому №289 від 25.11.1987 року, 1/2 частина згаданого вище житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами належить колгоспному двору, що складається з двох членів, головою якого являється [PERSON]. Згідно реєстраційного напису на документі про право особистої власності, 1/2 частина житлового будинку із належними до нього будівлями та спорудами зареєстровано в Тернопільському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з двох членів, головою якого являється [PERSON], та записаний в реєстрову книгу під №3, стор. 16 за реєстром №590 від 26.11.1987 року. Як слідує із інформаційної довідки №5 від 30.03.2015 року, про технічний стан нерухомого майна, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 30.03.2015 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON]. За померлим [PERSON], державна реєстрація права власності на будинковолодіння [ADDRESS] не проведена. Згідно технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], виготовленого 30.03.2015 року, серії [NUMBER], виготовленого ФОП [PERSON], готовність житлового будинку становить 70%, загальна площа житлового будинку становить 106,6 кв.м. Як слідує із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10.06.2010 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району, [PERSON], померла [INFO] у віці 83 років, про що в Книзі реєстрації смертей за 2010 рік зроблено відповідний актовий запис за №24. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 10.07.1984 року Успієчкою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, її батьком записано [PERSON], а матір'ю -[PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкового майна, звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2015р., до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. Згідно частини першої статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до частини другої статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, померла [INFO] мати позивачки - [PERSON], як член колгоспного двору, головою якого виступав батько позивачки - [PERSON], який помер [INFO], являлась власником 1/4 частини будинковлодіння по [ADDRESS]. Після її смерті, в управління спадковим майном вступив [PERSON], який фактично спадщину прийняв, оскільки проживав на момент смерті із спадкодавцем, однак у встановленому законом порядку спадкових прав не оформив. Після його смерті позивачка виступає спадкоємцем за заповітом 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS], так як на час складання заповіту батько позивачки вважав себе власником саме 1/2 частини будинковолодіння із відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на: 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]; на земельну ділянку площею 0,118га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства; на земельну ділянку площею 0,2109 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства; на будівельні матеріали та конструкції, що були використанні для будівництва житлового будинку загальною площею 106,6 кв.м., з надвірними побудовами та спорудами по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved