Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від позивача та відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2012 року виданого виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 серпня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 04.08.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 02. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оратівського РУЮ у Вінницькій області [PERSON] народився [INFO] в смт. Оратів Вінницької області, батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до довідки № 552 від 16.08.2017 року виданої Животівською сільською радою Оратівського району Вінницької області про те, що склад сім'ї [PERSON] слідуючий: [PERSON], 1 989 року народження та [PERSON], 2014 року народження. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття поваги та любові, сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують та не бажають поновлювати подружні відносини, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Від спільного проживання у подружжя є син, який проживає з позивачем. Спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, вважає, що немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, негативно впливати на розвиток дітей, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, яка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати та вважає, що судові витрати за пред'явлення позову про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача. Крім цього, оцінюючи усі докази, вирішуючи спір у межах заявлених та підтриманих позивачкою вимог, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Ч.1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач визнав позов у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти, а також не надав жодних доказів щодо свого стану здоров'я, матеріального становища, наявності на утриманні інших дітей. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч. 1ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч. 3ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір за пред'явлення позову про стягнення аліментів у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 115, 141,180, 182-184,191 СК України,

Outcome: approved