overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 15 лютого 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 31 липня 2016 року має заборгованість в сумі 33796,41 гривень. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 лютого 2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копією анкети-заяви (а.с.8), копією довідки про умови кредитування (а.с.9), копією витягу із умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-33), копією нової редакції статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.38). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-7) станом на 31 липня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 33796,41 грн. в тому числі: 4043,60 грн. заборгованість за кредитом; 24767,27 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1585,54 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.20). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище "ЯВТУШЕНКО" (а.с.21). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 18 липня 2010 року, місце реєстрації: відділ РАЦС по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 140, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 4). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Відповідачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище «Явтушенко» після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 21). Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

В серпні 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у шлюбі, рішенням Корабельного районного суду міста [PERSON] від 20.09.2016 р. шлюб між ними було розірвано, зазначеним рішенням за [PERSON] залишено її дошлюбне прізвище "Акальмаз", від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 101663, який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

В серпні 2016 року представник позивача адвокат [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] та уточнивши позовні вимоги просить поділити в порядку спільної сумісної власності подружжя, рухоме майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 листопада 1986 року між [PERSON] та [PERSON] Хмільницьким міським відділом РАЦС було зареєстровано шлюб, який на час звернення до суду розірвано. Під час перебування у шлюбі сторони придбали нерухоме майно - два номери корпусі ТОВ «Санаторій»Поділля». КВказане майно між ними поділено, разом з тим, оскільки номери були обладнані необхідним для їх функціонування рухомим майном, згоди щодо поділу якого сторони дійти не можуть,просив виділити йому у власність половину придбаного у шлюбі з [PERSON] рухомого майна. Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач позов визнала. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зважаючи на те, що визнання відповідачами позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В серпні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти проживають з матір'ю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку (доходу), на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дати подачі позову до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягнути на кожного із дітей 50 % прожиткового мінімуму. Відповідач уточнені вимоги визнав. Вислухавши пояснення, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Згідно Довідки ЖКП ММР "Південь" виданої за вих. № 2679 від 30.08.2017 р. малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

В серпні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до заяви, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Довідки Сектору забезпечення та координації соціальних питань територіальних утворень "Мала Корениха" Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради за № 268 від 21.08.2017 р. малолітня [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

В серпні 2017 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.06.1997 р. Від цього шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO] 18.05.2006 р. шлюб між сторонами було розірвано. 08.07.2006 р. позивач та відповідач знову уклали шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, хоча подружжя й мешкає разом. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище - "Штефан". За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] вона зустрічається з 2016 року. Вони з [PERSON] дійшли спільної згоди про їх спільне проживання в законному шлюбі. Батьки заявниці не заперечують проти укладення між ними шлюбу. Тому заявник просить суд надати їй, право на шлюб. Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не зявились надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Суд, дослідивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість заяви і необхідність її задоволення виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із матеріалів справи вбачається, що заявник вагітна, терміном 11 тижнів, що підтверджується копією довідки № 102 від 08 серпня 2017 року Ізюмської центральної міської лікарні ( а.с.13), а тому їй необхідно терміново зареєструвати шлюб до народження дитини. Згідно\~ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до роз'яснень п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася, 10 квітня 2000 року (а.с.6). Таким чином, на даний час заявник не досягла шлюбного віку, передбаченого\~ст.22 СК України. Вирішуючи заяву [PERSON] про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання заявника та особи, з якою має бути укладений шлюб, укласти шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, у зв'язку з чим вважає, що таке право буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Отже, за обставинами справи встановлені правові підстави для задоволення заяви про надання права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 17.08.2015 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дитина:\~[PERSON], [INFO]. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач позовну заяву підтримала і просила її задовольнити та змінити прізвище на дошлюбне «Сватюк». Відповідач позов визнає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 17.08.2015 року серії І-БВ № 137766, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилася дитина:\~[PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ № 267594 від 04.08.2016 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе Наданий для примирення час позитивних результатів не дав. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22.11.2011 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дитина:\~[PERSON], [INFO]. Проте спільне життя з відповачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання зявилася, позовну заяву підтримала і просила її задоволити. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав повністю, термін на примирення просить не надавати. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~-"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 22.11.2011 року серії І-БВ № 094126, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилася дитина:\~[PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ № 198466 від 13.05.2013 року. Спільне життя з відповачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе Крім того, сторонам був наданий одномісячний строк на примирення, однак відносини між ними за цей час не змінились. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла [INFO]. В обгрунтування своїх вимог вказала, що [PERSON] є її матір'ю. Після смерті останньої вона як спадкоємець за законом не може оформити спадщину, оскільки в свідоцтві про її народження зазначено по батькові матері [PERSON], а у свідоцтві про її смерть та у інших правовстановлюючих документах матері зазначено по батькові [PERSON]. В судовому засіданні заявник пояснила суду, що інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно [PERSON] відсутні, просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заяви не заперечує. Заслухавши заявника, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 7 постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: паспортом [PERSON]; свідоцтвом про одруження 11.12.1971 року між з [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що останній присвоєно прізвище [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO]; довідкою, виданою діловодом сіл Поляни, Канівка, Петрівка Волочиської міської ради від 10.08.2017 року № 485 про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою; виписками з погосподарської книги за 1958-1960 роки, за 1964-1966 роки; відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 04.08.2017 року у внесенні змін до актового запису про народження [PERSON]; відмовою приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]; матеріалами спадкової справи № 115/2017, заведеної після смерті [PERSON]; показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO]

Outcome: approved