Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] батька повнолітнього [PERSON] аліменти на його утримання, тобто на утримання повнолітньої дитини -- сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно починаючи з 01 вересня 2012 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2016 року. Також позивачка просила стягнути з відповідача половину від витраченої нею суми на навчання дитини, на її користь у розмірі 9571, 50 копійок (чому копійок ?). Позовні вимоги позивачка просила суд задовольнити згідно зі статтями 182, 185, 199, 200 СК України. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що вона, [PERSON], є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON] Тривалий час вони однією сім'єю вже не проживають. На теперішній час [PERSON] навчається на четвертому курсі факультету "Фізичне виховання" Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту денного відділення. Термін навчання по 30.06.2016 року. Оскільки син навчається на денній формі навчання, то не має можливості поєднувати навчання з роботою і, відповідно, мати якийсь доход. Мешкає він разом з матір'ю, тобто позивачкою [PERSON], і практично існує за її рахунок. Його батько - [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на сина, тобто повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно до закінчення навчання. Оскільки ж відповідач не бажає надавати сину матеріальну допомогу, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] до суду з'явився, позовні вимоги [PERSON] не визнав та пояснив, що дійсно він знаходився в шлюбі з позивачкою з серпня 1989 року до грудня 2010 року. В грудні 2010 року шлюбні відносини з позивачкою були припинені. Від шлюбних відносин з позивачкою вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки він не надає, тому згоден платити аліменти за рішенням суду в розмірі 1/4 частини зі всіх видів своїх доходів до повноліття доньки. Суд, вислухавши позивача, за відсутності відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідач має сина, який знаходиться на утриманні матері. На утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відповідач, згідно діючого законодавства, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу добровільно або платити аліменти за рішенням суду. Отримавши копію позовної заяви по цій справі, а також повістку в судове засідання, знаючи, коли буде розглядатися справа по суті, відповідач мав достатньо часу для підготовки до розгляду справи. До дня розгляду справи відповідач не надав суду особисто, не направив до суду ніяких доказів іншим способом проти задоволення позовних вимог [PERSON] і не вказав суду джерела таких доказів. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю - в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно до 30 червня 2018 року, тобто до закінчення навчання. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved