Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 08 червня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. 19 липня 2018 року сторони припинили спільне проживання. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Просила позов задовольнити та стягувати на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, які наведені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав. Пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина в заявленій [PERSON] сумі по 2500 грн. щомісячно. Просив позов задовольнити. Суд, вислухавши вступне слово сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Помонятівської сільської ради Рогатинського району, 08 вересня 2017 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON] [INFO]. Актовий запис про одруження № 2. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданою 15.05.2018 року виконавчим комітетом Помонятівської сільської ради Рогатинського району. Відповідно до довідки виконавчого комітету Помонятівської сільської ради Рогатинського району №305 від 29.10.2018 [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов від 27.07.2018 складеного в складі секретаря сільської ради Гавришка О.М., бухгалтера Скочиліс Г.І., сусідів [PERSON], [PERSON] [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] в склад її сім'ї входять: син [PERSON], [INFO], батько [PERSON], мати [PERSON] [PERSON] за даною адресою не проживає з 19 липня 2018 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для справи, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, ту обставину, що відповідач по справі отримує регулярний дохід, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться. Позивачка неспроможна самостійно утримувати малолітню дитину. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved