Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

В липня 2020 р. позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання безвідсоткової позики № 73/18 від 16.10.2019 року в розмірі 440 400,00 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 16.10.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання безвідсоткової позики № 73/18. Відповідно до умов договору № 73/18 позикодавець передає позичальнику кошти на безвідсотковій основі (позика) в сумі 700 000,00 грн., строком на 60 календарних місяців. Пунктом 5 договору № 73/18 передбачено, що погашення позики здійснюється шляхом утримання із заробітної плати позичальника по 11 700,00 грн. щомісячно (протягом 59 місяців), останній платіж у сумі 9700,00 грн., але не більше ніж 40% щомісячної заробітної плати. Наказом Державної установи «Держгідрографія» від 17.04.2020 року № 133-к [PERSON] було звільнено із займаної посади за одноразове грубе порушення відповідно до п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Згідно договору № 73/18 у випадку звільнення позичальника з роботи, сума неповерненого залишку підлягає обов`язковому поверненню позичальником негайно шляхом внесення відповідних грошових коштів у касу ФДУ «Дніпровський район Держгідрографії». Ухвалою від 07.08.2020 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В лютому 2021 року представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання безвідсоткової позики № 73/18 від 16.10.2019 року в розмірі 152 973,19 грн. Вказавши, що відповідачем за період з 01.11.2018 року по 11.06.2021 р. позику було погашено у сумі 547 026,81 грн. Станом на 14.06.2021 р. сума заборгованості за договором позики складає 152 973,19 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.10.2018 року між Державною установою «Держгідрографія» та [PERSON] був укладений договір № 73/18, за яким останній отримав безвідсоткову позику у розмірі 700 000,00 грн., строком на 60 календарних. Пунктом 5 Договору № 73/18 передбачено, що погашення позики здійснюється шляхом утримання із заробітної плати позичальника по 11 700,00 грн. щомісячно (протягом 59 місяців), останній платіж у сумі 9700,00 грн., але не більше ніж 40% щомісячної заробітної плати. Наказом Державної установи "Держгідрографія" № 133-к від 17.04.2020 року [PERSON] звільнено із займаної посади відповідно до п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Згідно з п.7 Договору № 73/18 у випадку звільнення позичальника з роботи,( з ініціативи роботодавця, за власним бажанням позичальника та з інших підстав), тобто у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем - до моменту повернення всієї суми позики, наданої позичальникові відповідно до цього договору, сума неповерненого залишку підлягає обов`язковому поверненню позичальником негайно шляхом внесення відповідних грошових коштів у касу ФДУ «Дніпровський район Держгідрографії». Відповідно до п. 8 Договору № 73/18 у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. В порядку досудового врегулювання спору позивач звернувся до [PERSON] із вимогою про повернення суми позики. Проте, ані у вказаний позивачем строк, ані до часу звернення із позовом вся сума боргу повернута відповідачем [PERSON] не була. Згідно до ч. 1 ст.1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтями 526,530 ЦК Українивстановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Стаття 617 ЦК Українивстановлює, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку відсутності у боржника необхідних коштів. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, проведеного позивачем сума боргу станом на 30.11.2021 р. становить 152 973,19 грн., а тому суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 6606,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved