Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, факт належності померлому [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1996 року серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON], Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якої увійшло право власності на ? частини жилого будинку. Право власності на нерухоме майно спадкодавець набув на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1996 року. Після смерті батька заявник звернулася до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса від 16.03.2017 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON], через розбіжність в написанні прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть - [PERSON] та в свідоцтві про право на спадщину - [PERSON]. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа потрібно заявнику для того, щоб в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання, в якому просить справу розглянути без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та надані оригінали документів, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 25.07.2016 року, актовий запис №326. Родинні відносини заявника - [PERSON] та спадкодавця - [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 09.10.1975 року, запис № 510, де батьком значиться [PERSON] (російською мовою). Зміну прізвища заявника з «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.06.1997 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.02.2004 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2010 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якої увійшло право власності на ? частини жилого будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] Після смерті батька заявник звернулася до Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса від 16.03.2017 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON], через розбіжність в написанні прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть - [PERSON] та в свідоцтві про право на спадщину - [PERSON]. Право власності на нерухоме майно спадкодавець набув на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1996 року, що підтверджується копією свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER], де спадкоємцем значиться [PERSON]. Відповідно до листа Токмацької державної нотаріальної контори від 04.05.2017 року за вих. №538/01-16 спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] була відкрита за заявою сина померлого - [PERSON]. В грудні 1996 року спадкова справа закрита та передана до Державного нотаріального архіву Запорізької області. Відповідно до архівної довідки, виданої Запорізьким обласним нотаріальним архівом від 02.06.2017 року за № 1350/01-21 та доданих до неї документів, на момент смерті [PERSON] (російською мовою) належала ? частини жилого будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] яку відповідно до свідоцтва про право власності за законом успадкував [PERSON]. Відповідно до матеріалів спадкової справи №165/2016 до майна померлого [PERSON] єдиним спадкоємцем після його смерті, який прийняв спадщину, є донька померлого - [PERSON]. Як підтверджено матеріалами справи, а саме копією домової книги для прописки громадян, проживаючих в [ADDRESS], дані по [PERSON] в 1979 році вносилися на підставі паспорта громадянина УРСР серії [NUMBER] виданого 22.08.1979 року (запис № 3). А дані по [PERSON] в 1997 році вносилися на підставі паспорта громадянина України, серії [NUMBER] виданого Токмацьким РВ УМВС України в Запорізькій області 04.11.1997року (запис № 10). Суд приходить до висновку, що при видачі спадкодавцю паспорта громадянина України була допущена помилка в написанні прізвища, а саме замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». В зв'язку з цим і в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] вказано прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.1300 ЦК України, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що [PERSON] помер, нотаріус не має правових підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який прийняв спадщину, є його донька - [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 165/2016. Таким чином, факт належності померлому [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1996 року серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки, у виді оформлення спадщини, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку. На підставі ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved