Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00грн., щомісячно і до повноліття дитини. На обґрунтування позову позивачка повідомила, що з 27.06.1995 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]., який з травня 2015 року перебуває на її утриманні, оскільки відповідач з цього часу не проживає із сім'єю. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку, адже може працювати та не обтяжений ніякими іншими зобов'язаннями. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, на що вказує, наявне в матеріалах справи, опубліковане оголошення у газеті «Вінниччина» (3 лютого 2017року, №10/23152). У судове засідання він не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи з поважних причин, до суду не подав. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17) за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27.06.1995 року перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], який з травня 2015 року перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку, адже може працювати та не обтяжений ніякими іншими зобов'язаннями. Ці факти стверджуються сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану, Вінницької області, видно, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 27.06.1995 року зроблено запис за №106. Прізвище дружини після одруження «[PERSON]». Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, видно, що [PERSON] народився [INFO], про що 03.02.2014року складено відповідний актовий запис. Із довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 7975 від 16.12.2016 року, що надана відділом ведення реєстру територіальної громади Ладижинської міської ради Вінницької області, видно, що у [ADDRESS]. зареєстровано три особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Із довідки № 03/2119 від 16.12.2016року,що видана управлінням праці та соціального захисту Ладижинської міської ради, видно, що [PERSON] з 01.01.2014року по 31.01.2018року призначено допомогу при народженні дитини. Із наказу №898 від 07.05.2014 року, що виданий цехом телекомунікаційних послуг №9 (м. Ладижин) Вінницької філії ПАТ «Укртелеком», видно, що [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до 3 років. Період відпустки з 25.05.2014року по 29.01.2017року. Із квитанції № 47 від 20.12.2016року видно, що [PERSON] сплатила 300грн. за надання адвокатом Клименко І.Ф. юридичних послуг щодо написання позовної заяви про стягнення аліментів. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачка правомірно вимагає стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved