Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення алміентів, які стягуються на підставі рішення Залізничного районного суду м.Львова від 18.09.2013 р., та стягувати з [PERSON] її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ј частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.09.2013 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 17.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час відповідач сплачує аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, що є вкрай недостатнім для забезпечення всіх потреб дитини та значно меншим від мінімального розміру визначеного чинним законодавством. Крім того, відповідач окрім аліментів не надає жодної допомоги на утримання, виховання, навчання, лікування та розвиток сина. Тому вважає, що є підстави для зміни розміру та способу стягнення аліментів визначених рішенням суду. Крім того, зазначила, що на сьогодні законом закріплено мінімальний гарантований розмір аліментів на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві, при цьому позивач доповнила, що аліменти в розмірі 500 грн., які стягуються за рішенням суду від 18.07.2013 року на утримання сина не забезпечують потреб дитини. Зазначила, що з 2013 року зменшився її дохід, оскільки була переведена на півставки, погіршився її стан здоров`я, в 2015 році перенесла операцію по видаленню жовчного міхура та потребує періодичних оглядів і лікування. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму. При цьому зазначив, що син користується пільгами, оскільки він є учасником бойових дій, однак уже вісім місяців з ним не спілкується, слухавки не піднімає. Просив врахувати, що він офіційно непрацевлаштований, зараз в пошуках роботи, має лише неофіційні підробітки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.10.2002 року розірвано (а.с. 8). Також, згідно інформації про виконавче провадження від 06.03.2019 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист №462/4704/13-ц від 04.10.2013 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, а саме з 17 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, вказане виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст. 49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) 31.03.2016 р. (а. с. 5, 6). Згідно довідки ЛКП «Нове» від 07.03.2019 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровано троє осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Актом комісії ЛКП «Нове» підтверджується, що з гр. [PERSON] проживає за вказаною вище адресою її син [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Частиною четвертою ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким відповідачу присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України судом визначається розмір аліментів у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved