Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON] (батько позивача та відповідача). У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, оскільки дуже хворіла, позивачу видалили одну нирку та встановили другу групу інвалідності, перенесла інші операції у зв»язку з мочекам»яним захворюванням, панкреатитом та грижею. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено й запропоновано звернутися до суду із зазначеним позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого [INFO]. У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилася. Про чс і місце засідання суду повідомлена належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (батько позивача та відповідача), про що у книзі реєстрації актів цивільного стану Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції У Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 471, [NUMBER] (а.с. 6). Факт того, що [PERSON] є батьком позивача та відповідача підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] (а.с.7) та [PERSON] (а.с. 41, 42) і не заперечується сторонами у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У квітня 2014 року позивач звернувся до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька (а.с. 36). Проте державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. постановою від 03.04.2014 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с.4) з підстав пропущеного строку подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки в цей період позивачка дуже хворіла, а саме позивачу видалили одну нирку та встановили другу групу інвалідності, перенесла інші операції у зв»язку з мочкам»яним захворюванням, панкреатитом та грижею, що підтверджується відповідною виписками з історії хвороби № 476(а.с.16.18) та №2368 (а.с.17) виписними епікризами № 1638 (а.с.17,18). і не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини. Іншею спадкоємицею є відповідач, проте, до нотаріальної контори про прийняття спадщини остання не зверталася, і погодилася в судовому засіданні на те, щоб позивач одноосібно прийняла спадкове майно. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", акцентується увага на те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання щодо поважності причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд приймав до уваги надані ним докази, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати пропуск позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлого [INFO] через поважні причини та визначити йому додатковий строк в чотири місяці для прийняття спадщини.

Outcome: approved