Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Український комунальний банк» було укладено кредитний договір № 634/13-ю, згідно якого [PERSON] отримала від банку кредит у сумі 200 000 гривень зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості. Крім того, 24 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Український комунальний банк» було укладено іпотечний договір за кредитним договором № 634/13-ю від 24 липня 2013 року на нежитлову будівлю, будівлю магазину оптової торгівлі, що розташована в [ADDRESS], а також земельну ділянку площею 0,0420 га, на якій знаходиться ця нежитлова будівля, будівля магазину оптової торгівлі (кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі). Також, 19 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Український комунальний банк» було укладено кредитний договір № 642/13-ю, згідно якого [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 150 000 гривень зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості. Згідно даного кредитного договору № 642/13-ю від 19 листопада 2013 року було укладено договір застави вантажного автомобіля, фургон, марки SCANIA, модель R 420 LA, 2005 р.в., колір синій, номер об'єкта [NUMBER]. При цьому, на вищевказане нерухоме майно та транспортний засіб, на підставі даного іпотечного договору, договору застави та вищезазначених кредитних договорів було накладено обтяження (заборона відчуження) до повного виконання зобов'язань за кредитними договорами № 634/13-ю від 24 липня 2013 року та № 642/13-ю від 19 листопада 2013 року. На даний час зобов'язання по кредитним договорам виконані повністю, претензій до позивачів банк не має. На даний час нотаріус відмовляє зняти заборону відчуження даного нерухомого майна та транспортного засобу, а також виключити зазначене майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого та рухомого майна, у зв'язку з чим позивачі звернулися до суду з даним позовом про зобов'язання відповідача зняти заборону відчуження нерухомого майна та автомобіля та зобов'язання в реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвати припинення обтяження на автомобіль та припинення іпотеки нерухомого майна. Позивачі до суду не з'явилися, надали аналогічні заяви, згідно яких на задоволенні позовних вимог наполягають, справу просить розглянути без їх участі. Троїцька державна нотаріальна контора Луганської області у судове засідання свого представника не направила, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позовних вимог. ПАТ КБ «Український Комунальний Банк» у судове засідання свого представника не направив, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Український комунальний банк» було укладено кредитний договір № 634/13-ю, згідно якого [PERSON] отримала від банку кредит у сумі 200 000 гривень зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості. Крім того, 24 липня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Український комунальний банк» було укладено іпотечний договір за кредитним договором № 634/13-ю від 24 липня 2013 року на нежитлову будівлю, будівлю магазину оптової торгівлі, що розташована в [ADDRESS] ,а також земельну ділянку площею 0,0420 га, на якій знаходиться ця нежитлова будівля, будівля магазину оптової торгівлі (кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі). Також, 19 листопада 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Український комунальний банк» було укладено кредитний договір № 642/13-ю, згідно якого [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 150 000 гривень зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості. Згідно даного кредитного договору № 642/13-ю від 19 листопада 2013 року було укладено договір застави вантажного автомобіля, фургон, марки SCANIA, модель R 420 LA, 2005 р.в., колір синій, номер об'єкта [NUMBER]. При цьому, на вищевказане нерухоме майно та транспортний засіб, на підставі даного іпотечного договору, договору застави та вищезазначених кредитних договорів було накладено обтяження (заборона відчуження) до повного виконання зобов'язань за кредитними договорами № 634/13-ю від 24 липня 2013 року та № 642/13-ю від 19 листопада 2013 року. Згідно довідки ПАТ «Український комунальний банк» № 308 від 03 листопада 2014 року зобов'язання по кредитному договору № 634/13-ю від 24 липня 2013 року ,виконані повністю, претензій до позичальника банк не має. Згідно довідки ПАТ «Український комунальний банк» № 310 від 07 листопада 2014 року зобов'язання по кредитному договору № 642/13-ю від 19 листопада 2013 року,виконані повністю, претензій до позичальника банк не має. На даний час нотаріус відмовляє зняти заборону відчуження даного нерухомого майна та транспортного засобу, а також виключити зазначене майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого та рухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог пункту 5.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.2 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, установленому Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703. Наказом Міністерства Юстиції України від 02.08.2011 року за № 1936а/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 серпня 2011 року за № 963/19701 затверджено «Порядок доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», який визначає умови та підстави доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при здійсненні нотаріальних дій. Відповідно до п. 1.4. Наказу користувач (державний або приватний нотаріус) під час вчинення нотаріальних дій з об'єктом нерухомого майна користується інформацією про зареєстровані речові права, їх обтяження на такий об'єкт з Державного реєстру прав. Згідно з п. 1.5. Наказу користувач (державний або приватний нотаріус) здійснює пошук відомостей про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав. За результатом такого пошуку користувач формує витяг з Державного реєстру прав, що залишається у справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Відповідно до п. 4 Наказу Міністерства юстиції України №1844/5 від 14.12.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2102/22414 "Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна" з 01.01.2013 року доступ державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек припинено і такі повноваження надано державним реєстраторам прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України. З наведеного слідує, що на теперішні час чинним законодавством не передбачено право приватного нотаріуса вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття заборони на відчуження квартири. При цьому, Постановою Кабінету Міністрів від 26 жовтня 2011 року за № 1141, якою затверджено «Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» зокрема пунктом 41 передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. З вищевикладеного вбачається, що у даному випадку, внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме та рухоме майно про зняття заборони на відчуження, передбачає судовий порядок скасування рішення нотаріуса (як державного реєстратора) про державну реєстрацію вказаного обтяження. Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених ст.ст. 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону та інших випадків, передбачених законодавством України. Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Таким чином, виходячи з викладеного, оскільки зобов'язання, на підставі якого було накладено вказану заборону на відчуження, було виконано у повному обсязі належним чином, оскільки внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме та рухоме майно про зняття заборони на відчуження, передбачає судовий порядок скасування рішення нотаріуса (як державного реєстратора) про державну реєстрацію вказаного обтяження, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ч.1 ст.41 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 321, 391, 599 ЦК України,

Outcome: approved