Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва звернувся позивач ПАТ КБ "Приватбанк" з позовними вимогами до відповідача [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість за кредитом у сумі 33940,70 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач уклавши з позивачем договір не виконав взяті на себе зобов'язання, що спричиняє позивачу шкоду. Відповідач порушив умови договору, оскільки не здійснив заходів і довнесення суми коштів на рахунок позивача. У судове засідання з'явився представник позивача Штронда А.М., яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, своїх заперечень по суті пред'явленого позову не подала. За згодою представника позивача Штронди А.М. судом проведено заочний розгляд справи. Суд вислухавши представника позивача, вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Під час судового розгляду встановлено наступне. Відповідно до укладеного договору № SAMDN23000003354916 від 29.07.2005 року [PERSON] (далі - Відповідач) 29.07.2005 року отримала кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 5000 грн, встановленому договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 10.02.2014 року має заборгованість - 33940.70 грн., яка складається з наступного: - 4564.50 грн. - заборгованість за кредитом; - 29376.20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Таким чином, відповідач порушив умови договору, щодо повернення сум и за договором кредиту. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в poзмipi і на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит i сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положения параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає iз cyтi кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій cyмi або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. З урахуванням вище викладеного суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач неналежним чином виконував умови та зобов»язання кредитного договору, що підтверджується наявними доказами у справі, при цьому відповідач до суду не з»явився та пояснень чи заперечень по суті пред»явленого позову не надав. Таким чином з відповідача необхідно стягнути несплачений кредит Оскільки позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, позивачу необхідно відшкодувати судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved