Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано. Відповідач не проживає з родиною, дитину не відвідує, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Дитина перебуває на повному утриманні позивача та проживає разом з нею. Відповідач не надає фінансової допомоги дитині та не бере участі в її утриманні. Ухвалою суду від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 08 квітня 2019 року ухвалою суду у даній справі було оголошено перерву у зв`язку із її направленням до Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації для дачі письмового висновку щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . 06 червня 2019 року справа разом з висновком повернулася до суду від органу опіки і піклування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов, щодо заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. Представник третьої особи виконавчого комітету Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився попередньо подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, з невідомих на те суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 11 серпня 2008 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області та його батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та змінено прізвище [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до довідки № 102 від 04 жовтня 2018 року виданої КЗНВК «Великобірківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія ім. С. Балея» Тернопільської районної ради Тернопільської області, [PERSON] є учнем 4-Б класу. За весь період навчання батько учня не відвідував батьківські збори, святкові виступи сина, не здійснював ніяких витрат на потреби школи та класу. Вихованням та навчанням сина займається мати. Згідно довідки № 1904 виданої 20 вересня 2018 року виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Довідкою № 523 від 05 жовтня 2018 року виданою виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області підтверджується, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , не звертався із скаргами про перешкоджання зі сторони матері побаченню з сином та із заявами про встановлення графіку побачень з дитиною. Довідкою № 1-а від 02 січня 2019 року виданою КНП ТРР «Тернопільська центральна районна лікарня» стверджується, що [PERSON] звертався за медичною допомогою у супроводі матері - [PERSON] , натомість батько - [PERSON] не запитував інформацію щодо стану здоров`я дитини. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації №01-943/01-10 від 03 червня 2019 року, [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання і утримання сина [PERSON] , [INFO] , та свідомо нехтує ними. У бесіді з дитиною було встановлено, що батько часто вживає алкоголь, не вітає сина з днем народження, не дарує подарунків. У висновку зазначено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу з встановленням іспитового строку в 1 рік . Тому комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 Сімейного кодексу України). Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України вбачається, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення від виконання батьками обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов`язки, але не вчиняють відповідних дій. На підставі вищенаведених обставин та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положення ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав, не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та право дитини на належне матеріальне забезпечення, та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 лютого 2019 року до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved