Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 лютого 2007 року між Акціонерним Банком «Укркомунбанк» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» було укладено кредитний договір № 60/07-Ю, згідно якого товариство отримало від банку кредит у сумі 1000\~000 гривень зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 18 % річних за цей період та щомісячної комісійної винагороди у розмірі 0,08 % від залишку кредитної заборгованості станом на перше число поточного місяця строком по 21 лютого 2008 року. Крім того, 26 лютого 2007 року між Акціонерним Банком «Укркомунбанк» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» було укладено іпотечний договір за кредитним договором № 60/07-Ю від 26 лютого 2007 року на нежиле приміщення, приміщення зерносховища, адреса: Луганська область, Троїцький район, с. Новочервоне, вулиця 30 років Перемоги, будинок 48, номер РПВН: 17737665, а також на нежиле приміщення, приміщення адміністративної будівлі, адреса: Луганська область, Троїцький район, с. Новочервоне, вулиця Леніна, будинок 6, номер РПВН: 17738658. При цьому, на вищевказане нерухоме майно на підставі даного іпотечного договору було накладено обтяження (заборона відчуження) до припинення іпотечного договору, тобто повного виконання зобовязань за кредитним договором № 60/07-Ю від 26 лютого 2007 року, а також вказане нерухоме майно було включено до Державного реєстру іпотек. Позивач вказує, що на даний час зобовязання по кредитному договору виконані повністю. При цьому, нотаріус відмовляє зняти заборону відчуження даного нерухомого майна, а також виключити зазначене майно з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про зобовязання відповідача зняти заборону відчуження нерухомого майна та зобовязання в реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвати припинення обтяження (іпотеки) нерухомого майна та виключити запис з Державного реєстру іпотек. Позивач до суду не зявився, надав заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягає, справу просить розглянути без його участі. Надав до суду на підтвердження обґрунтування позовних вимог копії виписок банку по закриттю рахунку, виписки банку погашення кредиту, виписки банку по сплаті відсотків за користування кредитом, виписки банку по заставним рахункам та виписки банку по отриманню короткострокового кредиту. Приватний нотаріус Троїцького нотаріального округу Луганської області [PERSON] у судове засідання не зявилася, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило. Представник ПАТ «Укркомунбанк» надав до суду заперечення на позовні вимоги, згідно яких проти задоволення позовних вимог заперечує із викладених в них підстав. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 лютого 2007 року між Акціонерним Банком «Укркомунбанк» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» було укладено кредитний договір № 60/07-Ю, згідно якого товариство отримало від банку кредит у сумі 1000 000 гривень зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 18 % річних за цей період та щомісячної комісійної винагороди у розмірі 0,08 % від залишку кредитної заборгованості станом на перше число поточного місяця строком по 21 лютого 2008 року. 26 лютого 2007 року між Акціонерним Банком «Укркомунбанк» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» було укладено іпотечний договір за кредитним договором № 60/07-Ю від 26 лютого 2007 року на нежиле приміщення, приміщення зерносховища, адреса: Луганська область, Троїцький район, с. Новочервоне, вулиця 30 років Перемоги, будинок 48, номер РПВН: 17737665, а також на нежиле приміщення, приміщення адміністративної будівлі, адреса: Луганська область, Троїцький район, с. Новочервоне, вулиця Леніна, будинок 6, номер РПВН: 17738658 . На вищевказане нерухоме майно на підставі даного іпотечного договору було накладено обтяження (заборона відчуження) до припинення іпотечного договору, тобто повного виконання зобовязань за кредитним договором № 60/07-Ю від 26 лютого 2007 року, а також вказане нерухоме майно було виключено в Державний реєстр іпотек. Суд, вивчивши надані позивачем копії виписок банку по закриттю рахунку, виписок банку погашення кредиту, виписок банку по сплаті відсотків за користування кредитом, виписок банку по заставним рахункам та виписок банку по отриманню короткострокового кредиту, встановив, що позивачем було повністю належним чином виконано своє зобовязання за кредитним договором. При цьому, нотаріус відмовляє зняти заборону відчуження даного нерухомого майна, а також виключити зазначене майно з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог пункту 5.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Відповідно до п. 4 Наказу Міністерства юстиції України №1844/5 від 14.12.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2102/22414 "Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна" з 01.01.2013 року доступ державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек припинено і такі повноваження надано державним реєстраторам прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України. З наведеного слідує, що на теперішні час чинним законодавством не передбачено право приватного нотаріуса вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. При цьому, Постановою Кабінету Міністрів від 26 жовтня 2011 року за № 1141, якою затверджено «Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» зокрема пунктом 41 передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. З вищевикладеного вбачається, що у даному випадку, внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме та рухоме майно про зняття заборони на відчуження, передбачає судовий порядок скасування рішення нотаріуса (як державного реєстратора) про державну реєстрацію вказаного обтяження. Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених ст.ст. 9, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 цього Закону та інших випадків, передбачених законодавством України. Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Крім цього, згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки) державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя, в якому зазначається така інформація. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень, спрямованих на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, зокрема, іпотека. Нотаріус, як спеціальний субєкт, здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону. Державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення запису до Реєстру, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру. Державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду. Отже, правовий аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що державний реєстратор та нотаріус є спеціальними субєктами, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав та здійснення інших повноважень, передбачених законами України. Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обовязковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду. Таким чином, позови про внесення, виключення, зміну будь-яких записів в Державному реєстрі прав пред'являються до державного реєстратора органів державної реєстрації прав, утворених Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, та/або нотаріуса, як спеціального суб'єкта, на якого покладаються функції державного реєстратора. Згідно із п. 6 наразі чинного Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, для державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. За правилами п. 17 даного Порядку, будь-які реєстраційні дії вчиняються державним реєстратором на підставі рішення суду. З урахуванням викладеного, само по собі рішення про припинення правовідносин з іпотеки, може бути підставою для виключення записів про іпотеку з відповідних реєстрів. Таким чином, виходячи з викладеного, оскільки зобовязання, на підставі якого було накладено вказану заборону на відчуження, було виконано у повному обсязі належним чином, оскільки внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме та рухоме майно про зняття заборони на відчуження, передбачає судовий порядок скасування рішення нотаріуса (як державного реєстратора) про державну реєстрацію вказаного обтяження, так як на даний час наявний запис в Державному реєстрі іпотек відносно вказаного нерухомого майна порушує законні права та інтереси, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 321, 391, 599 ЦК України,

Outcome: approved