Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить: визнати [PERSON], 1981 р.н. такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що 14.09.2010 року між позивачем та [PERSON], бабусею сторін по справі, був укладений договір довічного утримання, за яким остання передавала позивачу у власність належну їй квартиру [ADDRESS], а позивач прийняла обов'язок утримувати її довічно, доглядати бабусю. [INFO] померла [PERSON], право власності за договором на кв. [ADDRESS] стало належати позивачу. Її сестра [PERSON] зареєстрована в належній їй квартирі з 16.03.2005 року, разом із позивачем проживають дочка [PERSON], 2003 р.н. та [PERSON], 2012 р.н. Відповідач з 2008 року проживає в Америці, штаті Флорида, про що позивач надала до позову Декларацію (копію) про постійне проживання сестри від 02.09.2015 року. [PERSON] підписала цю Декларацію під присягою, надала український паспорт та водійське посвідчелня Флориди. 23.09.2016 року приватний нотаріус Ушивець О.Ю. засвідчила вірність цієї копії з оригіналу документу та здійснений письмовий переклад з англійської мови, сестра не має можливості приїхати в Україну та знятися з місця реєстрації, а позивач у свою чергу вимушена сплачувати комунальні платежі за відповідача, яка тільки зберігає реєстрацію у належній їй на праві власності квартирі. Реєстрація у квартирі [PERSON] перешкоджає здійсненню права власності позивача на квартиру, оскільки вона не може оформити без неї субсидії на житло, сплачує за неї комунальні платежі. Сестра виїхала з належної їй квартири до Америки добровільно, відсутня без поважних причин, ніяких домовленостей між ними на цей випадок не існує, тому позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом через відсутність її особистої заяви. У судовому засіданні представник позивача за договором [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Київський районний відділ Державного департаменту у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб,в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши позивача та свідків, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору довічного утримання укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання передавала у власність позивачу належну їй квартиру [ADDRESS], а позивач прийняла обов'язок утримувати її довічно. /а.с.7-8/ Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]./ а.с.9/ Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно кв. [ADDRESS] надежить [PERSON] /а.с. 10-12/ Згідно довідки № 1864 від 06.09.2016 року виданої КП "Жилкомсервіс" за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: власник [PERSON], [PERSON] - сестра, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька. /а.с.13/ Факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації з 2008 року по теперішній час підтверджується актом не проживання від 19.12.2016 року. /а.с.14/ Також вищезазначений факт підтвердився у судовому засіданні показаннями свідків - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В порядку ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання . При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства, підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 - річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, суд вважає позов доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved