Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

До Овруцького районного суду Житомирської області надійшла заява представника психіатричного кабінету лікаря-психіатра Овруцької центральної районної лікарні [PERSON] про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO], проживаючому в [INFO]. Заява мотивована тим, що [PERSON] з дитинства страждає на легку розумову відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, є інвалідом ІІ-ї групи дитинства безстроково по даному захворюванню. Враховуючи відносно стабільний психічний стан під час застосування до нього примусового лікування з посиленим та звичайним наглядом, з домінуванням в клінічній картині вродженого слабоумства, відсутність агресивних тенденцій афективних коливань, в даний час [PERSON] може бути продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просив заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечив. [PERSON]М.в судовому засіданні не заперечив проти призначення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора та хворого дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 09.06.2017 (справа №278/1232/17) змінено [PERSON] вид раніше застосованого примусового заходу медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно акта психіатричного свідоцтва лікарською комісією по нагляду за хворим, якому надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку щодо [PERSON], [INFO], після призначення амбулаторної психіатричної допомоги протягом останніх 6-ти місяців оглядалася лікарем-психіатром, з дитинства страждає на легку розумову відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, є інвалідом ІІ-ї групи дитинства безстроково по даному захворюванню. Враховуючи відносно стабільний психічний стан під час застосування до нього примусового лікування з посиленим та звичайним наглядом, з домінуванням в клінічній картині вродженого слабоумства, відсутність агресивних тенденцій афективних коливань, в даний час [PERSON] за психічним станом рекомендовано продовжити амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У зв»язку з викладеним, враховуючи анамнез хвороби, суд вважає, що заяву слід задовольнити, продовжити [PERSON] амбулаторну примусову психіатричну допомогу без його згоди. Враховуючи наведене та

Outcome: approved