Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на своє утримання визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позиву та до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що вона знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі під час якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка на даний час проживає з нею. Відповідач проживає окремо від сім'ї та в добровільному порядку допомогу не надає. На даний час позивач ніде не працює, єдиним джерелом доходу є соціальна допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказує, що у зв'язку з тим, що дитина не досягла трирічного віку та постійно перебуває разом з позивачем, не має змоги влаштуватися на роботу та дбати про свою дитину. Зазначає також, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на її утримання, оскільки він перебуває на заробітках в м. Москва та має стягнення за виконавчим документом лише на утримання однієї дитини від першого шлюбу. В судове засіданні позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідно до підтвердження про вручення документів, наданого на адресу суду на виконання окремого доручення Одинцовським міським судом Московської області Російської Федерації, [PERSON] в судове засідання не з'явився та до суду повернулося судове доручення з повідомленням за закінченням терміну зберігання, що відповідно до вимог цивільного процесуального кодексу, зокрема, ст.74, 76, 419 ЦПК України, де визначено, що сторони мають бути належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, виклик до суду здійснюється судовими повістками у порядку передбаченому цим Кодексом, судом вважається як невручення повідомлення про виклик до суду з незалежних від нього причин. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши та проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків: Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 30.04.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 вересня 2011 року, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області. Судом встановлено, що дитина проживає з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою 09.01.2014 року за №31 виконкомом Генічеської міської ради Херсонської області. Як вбачається з наданих позивачем документів, остання на даний час ніде не працює, єдиним джерелом доходу має соціальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, та вказаних коштів не вистачає на проживання, виховання та розвиток дитини. Крім того вказує. що малолітня дитина постійно перебуває разом з позивачем, внаслідок чого остання не має можливості влаштуватися на роботу та забезпечити належні умови для виховання дитини. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка на момент подачі позову до суду не має постійного місця роботи, що відповідно до вимог СК України наділяє її правом на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача [PERSON], а саме, те, що відповідач має працездатний вік, перебуває на роботі в м. Москва, а також те, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу. Доказів того, що у відповідача на утриманні знаходяться інші особи, та з нього провадиться стягнення за виконавчими листами, останнім суду не надано. Відповідно до абз.1, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при вирішенні справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", №3 від 15.05.2006р., ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом та максимальний розмір аліментів, що підлягатимуть стягненню з боржника, не може перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 3 Ковенції про права дитини, підписаною Україною 21.02.1990 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивач на даний час не працює, відповідач може надавати матеріальну допомогу, також враховуючи мінливий та нерегулярний характер заробітку останнього, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved