Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 16 листопада 2018 року у Вінницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Вінницькій області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем в даній справі. Актовий запис № 332 від 16.11.2018 р. В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживатиме з нею. Спільного майна немає. Їх шлюб фактично розпався. Підставою для звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що у них з відповідачем різні характери, вони не розуміють один одного. У них різні погляди на шлюб та сім`ю, на взаємні права та обов`язки, часто виникають конфлікти. Внаслідок неприязних відносин, які склалися між ними, проживати разом вони не можуть. Вони пів року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи вище вказані обставини, вважає, що збереження даного шлюбу суперечить її інтересам. З позовом до відповідача з тих же підстав та з тим самим предметом вона не зверталася. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області № 13/18022 від 01.10.2020 року та повідомленням виконавчого комітету Рудницької селищної ради № 182 від 01.10.2020 року, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на 12.10.2020 року, який направлений за місцем його реєстрації. Відзиву на позов, заяв про відкладення судового розгляду суду не подано. Заяв про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. 16 листопада 2018 року між сторонами Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 332. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його народження. Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем після розірвання шлюбу.

Outcome: approved