Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, та стягнення з неї аліментів на їх утримання. В позові позивач вказує, що [PERSON], [INFO] народження, проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. До складу її сім'ї входять малолітні діти [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження. Реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно повідомлення КЗ «Оріхівського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, з 25.09.2013 року по даний час, згідно направлення служби у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, перебувають в даному закладі. За час перебування малолітніх дітей в центрі їх мати, [PERSON] двічі відвідувала дітей, а саме: 25.10.2013 року та 18.11.2013 року, та декілька разів телефонувала дітям. 25.10.2013 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, приїхала провідати дітей, приховуючи факт сп'яніння від адміністрації закладу. В 2014 році [PERSON] жодного разу не відвідала дітей. Останній раз вона телефонувала дітям на початку березня 2014 року, згідно повідомлення КЗ «Орівського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 17.04.2014 року № 01-14/184. Згідно акту обстеження житлово - побутових умов сім'ї [PERSON] від 22.05.2014 рок, [PERSON], [INFO] народження, проживає разом з матір'ю за вищевказаною адресою без реєстрації. Також за цією адресою проживають: [PERSON], [INFO] народження, співмешканець [PERSON] без реєстрації та її тітка [PERSON], [INFO] народження, яка зареєстрована за вказаною адресою. Згідно даного акту в будинку, який потребує негайного поточного ремонту, знаходиться дві кімнати, в яких брудно, неохайно. Брудні дитячі речі знаходились по всьому будинку. На момент обстеження мати дитини та її співмешканець були відсутні, з дитиною знаходилась стороння людина, яку попросили доглянути за малолітньою [PERSON] На момент обстеження в кімнатах присутні меблі, ліжка, на яких зовсім немає постільної білизни, холодильник в неробочому стані, продуктами харчування сім'я Нечепоренко була зовсім не забезпечена. Громадянин [PERSON], який доглядав за дитиною пояснив, що неповнолітня [PERSON] з самого ранку зовсім нічого не їла, що дитину підгодовували сторонні люди по сусідству. Дитина не мита, неохайна. Згідно характеристики Новогупалівської сільської ради від 19.04.2014 року за № 117 [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, постійно вживає спиртні напої, веде скритний образ життя, у відношенні з жителями села нещира та брехлива. В судовому засіданні представник позивача Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, як орган опіки та піклування, позов підтримав, просив суд його задовольнити в повному обсязі, а саме позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження та стягнути з неї аліменти на користь установи на утриманні якої будуть перебувати діти. Прокурор в судовому засіданні позов також підтримала. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень не надала. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження (арк. с. 12-15). Мати самоусунулась від виховання своїх дітей. Вона з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] народження, проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Також за цією адресою проживають: [PERSON], [INFO] народження, співмешканець [PERSON] без реєстрації та її тітка [PERSON], [INFO] народження, яка зареєстрована за вказаною адресою (а.с.9). Характеризується [PERSON] з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, у відношеннях з жителями села нещира та брехлива, лишала свою малолітню доньку на стороннього громадянина [PERSON], який доглядав за дитиною (арк. с. 9). Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'ям дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, відповідно до положень абз. 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення і поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення матері від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, оскільки, як було встановлено не проявляє до дітей материнської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, абсолютно не цікавляться ані здоров'ям, ані подальшою долею дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст. ст. 150, 164, 180, 183 СК України, враховуючи те, що мати не приймає участі у вихованні та утриманні своїх дітей, веде аморальний спосіб життя, суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження та визначити розмір аліментів щомісячно на кожну дитину 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2014 р. до досягнення повноліття [PERSON], [INFO] народження. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави . На підставі викладеного,

Outcome: approved