Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від сумісного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Відповідач ухиляється від утримання дитини, не приймає участі в його матеріальному забезпеченні. Тому позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позовної заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи те, що дана справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. На запитання суду позивачка пояснила, що вона має періодичні невеликі заробітки, здійснює догляд і виховання сина сторін самостійно, відповідач взагалі будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач не може самостійно забезпечити в повній мірі необхідне утримання малолітнього сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є доведеним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2969 (а.с. 5). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від сумісного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 07.05.2013 року (а.с. 4). Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою МКП «УК «Житло-Гарант» №729 від 02.03.2020 року (а.с. 6). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2020 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2020 рік", відповідно до якого прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на період з 01.06.2020 року по 30.11.2020 року складає 2318 грн., з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року складає 2395 грн. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитині виповнилося сім років), що дитина самостійного заробітку чи доходів не має, а позивачка має періодичні невеликі заробітки, здійснює догляд і виховання сина сторін самостійно і не може забезпечити в повній мірі необхідне утримання сина, його фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач проживає окремо від дитини, є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, дитина сторін проживає із позивачкою, яка не може забезпечити в повній мірі необхідне утримання сина, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07.07.2020 року. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved