Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що з лютого 2012 року вона проживала з відповідачем у громадянському шлюбі. 29.11.2013 року у них народився син [PERSON]. 03.09.2016 року сторони зареєстрували шлюб. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, протягом спільного життя відповідач зловживав алкоголем, не приділяв уваги сім»ї. Протягом останніх двох місяців відповідач вчиняв сварки та бив її, ображав інших членів сім»ї (матір позивачки). Позивачка зверталася за захистом до поліції, однак, вжиті працівниками поліції заходи не дали жодного впливу. Відповідач продовжує свої протиправні дії, зробив спільне життя неможливим, його поведінка також впливає на психологічний стан та розвиток дитини. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені. Подальше спільне життя і збереження сім»ї позивачка вважає неможливим, оскільки їхні відносини не ґрунтуються на любові один до одного, взаємоповазі та взаєморозумінні, що є передумовою для подружніх відносин. Остаточно переконавшись у рішенні розлучитись, позивачка вважає, що збереження сім»ї і подальше\~ спільне проживання з відповідачем є неможливим. А тому просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Також позивач зазначає, що за спільною домовленістю з відповідачем малолітній син [PERSON] залишається проживати з нею, при цьому вона зобов»язується надавати відповідачу можливість вільно користуватися правом на особисте виховання дитини та спілкування з сином.\~ На даний час вона працює в перукарні, проте коштів на утримання дитини та забезпечення її всім необхідним не вистачає. Відповідач офіційно працевлаштований, працює менеджером торгового залу на АЗС «SUNOIL 87» у с. Великі Лази Ужгородського району та\~ отримує щомісячний регулярний дохід. А тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В якій також зазначає, що позовну вимогу про стягнення аліментів підтримує в повному обсязі, але шлюб просить не розривати. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначає, що позовну вимогу про стягнення аліментів визнає в повному обсязі, шлюб між ним та позивачкою просить не розривати. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дитини, її інтереси, письмові заяви сторін, суд вважає, що зменшений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 03.09.2016 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 141240, що видане виконавчим комітетом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. До реєстрації шлюбу сторонами, 29.11.2013 року\~ у них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 273698, виданого виконкомом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, згідно якого батьком дитини зазначений [PERSON], а матір»ю [PERSON]. Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, та згідно заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.11.2017 року вказаний позов було задоволено. Однак, за заявою відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення вищевказане заочне рішення суду від 07.11.2017 року скасовано, зокрема в судовому засіданні при розгляді заяви про перегляд заочного рішення як позивач так і відповідач просили скасувати заочне рішення у зв»язку з тим, що примирилися. Розглядаючи зменшені позовні вимоги суд виходить з того, що статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач посилається на те, що коштів, які вона заробляє не вистачає на утримання дитини та забезпечення її всім необхідним. Зазначає, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, працює менеджером торгового залу на АЗС «SUNOIL 87» у с. Великі Лази Ужгородського району та\~ отримує щомісячний регулярний дохід. Зазначена обставина не заперечується відповідачем, та згідно наявної в матеріалах письмової заяви відповідача, [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи наведене, зважаючи, що відповідач має постійне місце роботи, суд вважає, що з [PERSON]\~ слід стягнути на користь [PERSON]\~ аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 29.11.2013 року, р.н., в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 28 лютого 2017\~ року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON]\~ на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved