Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 27 липня 2013 року згідно домовленості між ним та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується складеною розпискою, відповідно до якої він передав відповідачу грошову позику в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США 00 центів, зі строком повернення до 31 жовтня 2013 року. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою відповідача від 27 липня 2013 року. Грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США були передані 27 липня 2013 року в приміщенні літнього кафе у місті Донецьк по вул. Університетська, біля центрального корпусу Донецького національного університету, у момент підписання розписки, банкнотами по 100 доларів США. Влітку 2014 року відповідач повернув позивачу частину боргу, сплативши суму еквівалентну 5000,00 доларів США. До теперішнього часу решту боргу в розмірі 5000,00 доларів США відповідач не повернув. 100 доларів США дорівнює 2578,3191 українським гривням. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на 18.10.2016 року складає 128915,95 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь: суму основного боргу в розмірі 128915,95 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 1289,16 грн., суму сплачених коштів за надання юридичних послуг в розмірі 1000,00 грн., суму витрат, повязаних з публікацією оголошення в пресі в розмірі 420,00 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.30, 33). Відповідача відповідно до ч. 9\~статті 74 ЦПК України\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, через оголошення в пресі. Оголошення про виклик відповідача опубліковано в газеті "Урядовий Кур'єр" від 18 листопада 2016 року № 217, а також судову повістку повідомлення було розміщено на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки, 27 липня 2013 року [PERSON], [INFO], серія паспорту ВА 683854, отримав від [PERSON], [INFO], серія паспорту ВО 867619, позику в сумі 81000 (вісімдесят одна тисяча гривень, що складає в еквіваленті 10000 (десять тисяч) доларів США), яку зобовязався повернути останньому в повному обсязі в строк до 31 жовтня 2013 року. Розписка складена у присутності: [PERSON], [INFO], серія паспорту ВК 948403, [PERSON], [INFO], серія паспорту ВК 341958 (а.с.5) Відповідно до статей\~525,\~526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що зобовязання з повернення позики відповідачем, який отримав від позивача в рахунок позики грошові кошти в сумі 81000 гривень, що становить в еквіваленті, на час написання розписки, 10000 доларів США, у строк та в порядку, що встановлені договором (розпискою), не виконані, а отже, у позивача виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми боргу, розмір якої з урахуванням сплачених 5000 доларів США в рахунок боргу дорівнює 128915,95 грн. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України, станом на 18 жовтня 2016 року, 100 доларів США дорівнює 2578,3191 гривні (а.с.9-10). Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова за договором позики за весь час прострочення становить 88415,95 гривень. Відповідно до акту виконаних робіт №07-ц/п-16 від 18 жовтня 2016 року, позивач сплатив адвокату [PERSON] 1000,00 грн. за надання юридичних послуг, яка складається з наступного: -100,00 грн. консультація з питання стягнення боргу (1 година); -300,00 грн. вивчення документів, наданих замовником (3 години); -600,00 грн. складання позовної заяви (6 годин) (а.с.12). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із\~статтею 79 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до\~статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1289,16 гривень, що підтверджено квитанцією від 18 жовтня 2016 року (а.с.1). Також відповідно до п. 6 ч. 3 статті 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в сумі 420,00 грн. було здійснено позивачем [PERSON], що підтверджується квитанцією від 14 листопада 2016 року. За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають суми судового збору, та витрат, повязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача.

Outcome: approved