Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася позивачка [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25.04.2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу 22.11.2015 року у них народилася дитина- Осадча [PERSON], батьком дитини вказаний відповідач. З лютого 2016 року вони почали мешкати окремо, дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Позивачка до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про день час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом, про що в матеріалах справи є підтвердження. 13 червня 2017 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про забезпечення реалізації прав відповідача, в якому він просив залучити до участі у справі службу у справах дітей Покровської міської ради, витребувати докази та не розглядати справу без його участі та заявлення правової позиції. Ухвалою суду від 22.06.2017 року залучено до участі у справі службу у справах дітей Покровської міської ради та витребувана від управління соціального захисту населення інформація про нарахування та сплату позивачці допомоги при народження дитини та інших цільових виплат на дитини у 2016-2017 роках. Причину неявки відповідача до судового засідання 22.06.2017 року визнано неповажною. Розгляд справи відкладено на 6 липня 2017 року. 6 липня 2017 року відповідач до судового не зявився, клопотань, заяв, заперечень щодо позовних вимог не надіслав. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Покровської міської ради до судового засідання не зявився, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовну заяву підтримує, оскільки позов заявлено в інтересах дитини. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 28.04.2015 року уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Ровівської сільради Вишгородського району Київської області, актовий запис №2(а.с.2). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №634, батьками в свідоцтві про народження зазначені: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою від 27.02.2017 року, виданої КУ «Покровський координаційний комітет самообслуговування населення» (а.с.4). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Покровської міської ради та отримує одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень щомісячно. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. \~\~\~\~ У статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері(батька) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~(п. 17). Згідно\~ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може прийняти до уваги як доказ незадовільного стану здоровя відповідача виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, оскільки згідно даної виписки він перебував в стаціонарі у період з 22.10.2007р. по 29.10.2007 року, тобто майже 10 років тому (а.с.57). З копій квитанцій (а.с.61-63) не можливо встановити ким, кому та для чого перераховувались кошти або поповнювався картковий рахунок. Згідно відомостям з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 01.01.2017р. по 31.03.2017р. відсутня інформація про доходи [PERSON] (а.с.64). Проте ці відомості надані відповідачем до матеріалів справі у вигляді копії, яка не посвідчена належним чином. Крім того, зі змісту відомостей не вбачається, що відповідач не мав не задекларованих прибутків у період з 01.01.2017р. по 31.03.2017 року, та те, що він не має прибуток на даний час. Довідка з травмпункту від 21.05.2017р. та копія пенсійного посвідчення на імя [PERSON] не підтверджує факту догляду відповідачем за ним, факт перебування відповідача з ним в родинних стосунках, та необхідності надання матеріальної допомоги (а.с.66, 67). Відповідачем суду не надано доказів стосовно наявності у відповідача аліментних зобовязань, його стану здоровя, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачкою. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. \~\~\~\~ Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 2000,00 грн. починаючи з дня предявлення позову, тобто з 28 лютого 2017 року, і до повноліття дитини. Відповідно до\~статті 88 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. \~\~\~ \~

Outcome: approved