Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В листопаді 2016 р. позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просив встановити [PERSON] спосіб участі у спілкуванні з дитиною - [PERSON], [INFO], шляхом побачення без присутності матері, а саме: першого та третього вихідних кожного місяця з 19:00 годин п'ятниці до 20:00 години неділі; під час літніх канікул - три неділі за попередньою домовленістю з [PERSON]; під час осінніх та весняних канікул - перші три дні канікул, під час зимових канікул - перші пять днів канікул; щорічно 10 січня на день народження позивача - [PERSON].; зобов»язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином - [PERSON] [INFO]. В обґрунтуванні вимог позову зазначено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2010 р., від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем.. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2013 у справі № 753/12368/13-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позивачем сплачувались аліменти та він мав можливість регулярно спілкуватись з дитиною - [PERSON], [INFO]., приймаючи участь у його вихованні. Проте, з кінця літа 2016 року відповідач почала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною - [PERSON], [INFO], та участі у його вихованні. Станом на 24.04.2017 р. позивач не бачив дитини - [PERSON], [INFO], більше 6 місяців. Представник позивача позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею , а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У ст.159 Сімейного кодексу України зазначено, що в тому разі коли той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі, копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], суд вважає, що на підставі вищенаведених положень Сімейного кодексу України позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач як батько [PERSON], [INFO] має рівні з відповаідачем права та обов"язки щодо вказаної дитини, зокрема щодо спілкування з нею, проте відповідачем, з якою проживає вказана дитина, не забе зпечена належна реалізацій цих прав позивача, у зв"язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом (а.с.2, 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved