Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

\~\~\~\~В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 01 жовтня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, неповнолітніх дітей залишено на проживанні з нею. Рішенням Рівненського міського суду від 19 вересня 2014 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у загальній сумі 1000 грн. з усіх видів доходів до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На даний час вона вдруге одружилась, перебуває у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO]. Оскільки на даний час збільшився прожитковий мінімум на дітей, а також враховуючи те, що відповідач є працездатним, його матеріальне становище покращилось, він виїдає на відпочинок за кордон, крім того збільшився мінімальний розмір заробітної плати, тому позивач просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 2000,00 грн. на утримання синів до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги позивача не визнав. Суду пояснив, що він отримує мінімальний розмір заробітної плати і тому невзмозі сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем, на що подав довідку про доходи від 12 березня 2018 року. Крім того пояснив, що він у добровільному порядку сам щомісячно надає позивачу матеріальну допомогу на утримання синів в розмірі по 1500,00 грн. Тому просить суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні: Свідоцтвом про народження серії 1-АП №274528 виданим 19 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився 07 жовтня 2004 року в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №2148. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №048951 виданим 23 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився 17 березня 2007 року в м.Рівне про що складено відповідний актовий запис за №648. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Рівненського міського суду від 01 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей сторін залишено на проживанні з матір»ю. Рішенням Рівненського міського суду від 19 вересня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у загальній сумі 1000 грн. з усіх видів доходів до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №101013 виданого 19 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 вересня 2014 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень. \~\~\~\~ Враховуючи вищезазначену норму СК України, суд вважає, що в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх збільшення, оскільки розмір аліментів в сумі 500 гривень щомісячно було визначено в 2014 році, на даний час збільшився розмір прожиткового мінімуму на дітей, тому суд вважає, що у позивача є право на збільшення розміру аліментів. З дослідженої в судовому засіданні довідки про доходи від 12 березня 2018 року №РН-00000008 вбачається, що [PERSON] працює у ТзОВ «Ренамакс» на посаді техніка-електрика та його загальна сума доходу за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року без урахування аліментів становить сімнадцять тисяч пятсот чотирнадцять гривень 45 копійок. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~ Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні позивач не подала суду доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, тому суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню до 1000 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved