Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] для утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що з листопада 2015 року позивачка з [PERSON] не бачилася, за останнім відомим її місцем проживання вона не проживає, до сина не приїздить, з сином не спілкується ні в який спосіб. Повністю самоусунулася від відвідування, виховання та утримання дитини. З батьком дитини відповідачка в шлюбі не перебували. Саме тому позивачка була змушена звернутися з цим позовом до суду. В судовому засіданні позивачка та її представник позивні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила. Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, її представник в судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Ухвалою судді від 22.09.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. Ухвалою суду від 30.03.2018 року визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Заслухавши пояснення позивача її представника, свідків, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується [NUMBER] виданий Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області від 26.07.2009 року, актовий запис №1669. В даному свідоцтві в графі мати вказано [PERSON]. Відповідно довідки Помічної міської ради Добровеличківського району від 14.07.2017 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON], який проживає з бабусею з листопада 2015 року. Згідно з довідкою Помічнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23.05.2017 року №31, про те, що [PERSON] закінчив перший клас. Мати [PERSON] до школи не з'являлась, успіхами дитини не цікавилась. У відповідності до довідки комунального закладу «Помічнянська лікарня» Добровеличківського району Кіровоградської області від 19.05.2017 року дитина [PERSON] перебуває на обліку в дитячій консультації. Під час хвороби дитини його до лікаря приводить дідусь [PERSON] Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №4498/49-05-24 від 04.09.2017 року орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 23.08.2017 року вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Згідно акту про підтвердження факту проживання від 14.09.2017 року мешканці будинку [ADDRESS] підтверджують, що [PERSON] проживає в квартирі №12 разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], закінчив дошкільний навчальний заклад «Ялиночка» та на даний час навчається в 2-му класі школи №2 м. Помічна. Матір дитини за місцем проживання [PERSON] не бачили жодного разу. Вихованням та навчанням займається дідусь та бабуся. Даний акт підписали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та секретар Помічнянської міської ради. Статтею 165 СК визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункт 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначає, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Згідно статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. В суді з'ясовано, що мати участі у вихованні сина не приймає. Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснивши, що мати дитини до сина приходить, матеріальної допомоги не надає. Таким чином, суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно - правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Згідно статті 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дітей. Тому, суд вважає, що і вимога позивача про стягнення із відповідачів на користь тих осіб, установ, яким буде передано на виховання малолітня дитина аліментів на її утримання, є обґрунтованою. Відповідно ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 640 грн. судового збору на користь держави та на користь позивача 640 грн., за кожну вимогу окремо. На підставі ст. ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved