Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

В серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 травня 2011 року в відділі ДРАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №61. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на повному матеріальному утриманні та вихованні матері. Причиною звернення до суду стало фактичне припинення шлюбних відносин, спільне життя не склалося. Відповідач обрав собі інше уподобання за межами сім'ї та тратить свій час і кошти на азартні ігри, створюючи борги. Протягом останнього року не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного домашнього господарства. Між ними відсутнє взаєморозуміння, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні просить розірвати шлюб з [PERSON], дитину [PERSON] залишити проживати з нею, стягнути судові витрати з відповідача. Суду пояснила, що причиною розірвання шлюбу є пристрасть відповідача до азартних ігор. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримує. просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суду пояснив, що сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вислухавши позивачку, її представника, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 травня 2011 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №61, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. За час спільного подружнього життя належної сім'ї не склалося, сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути в користь позивачки судові витрати по справі.

Outcome: approved