Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

в листопаді 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах представником адвокатом Вишневським А.А., до відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ "ПУМБ") про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6843, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» невиплачених в строк, відповідно до умов кредитного договору № GP- 7606837 від 08.05.2015 року станом на 12.03.2019 року коштів у сумі 16 392 грн. 77 коп. Проте, вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства. Зокрема, стягувачем не було надано необхідний перелік документів, на підставі яких стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а саме: оригінал кредитного договору; виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим щодо розміру заборгованості за кредитним договором існує спір (є безпідставним нарахування комісії, а також за відсутності виписки з рахунку неможливо встановити за який період здійснено нарахування неустойки, в межах позовної давності або поза її межами). Посилаючись на вказані обставини, позивач [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Її представник адвокат Вишневський А.А. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку, відповідно до ст.280 ЦПК України. Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася. Направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 08.05.2015 року в письмовій формі був укладений кредитний договір № GP- 7606837, який складається з пропозиції позичальника, Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків. Відповідно до даного договору позичальник надав [PERSON] кредит строком на 36 місяців на споживчі цілі в загальному розмірі 6 967 грн. 26 коп. в наступному порядку: 6 499 грн. 31 коп. - перераховано в порядку рефінансування, 467 грн. 95 коп. - перераховано відповідно до умов договору страхування. За користування кредитом відповідач зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 9 % річних, та щомісячно (згідно графіку платежів, починаючи з 12.05.2015 року) сплачувати комісію за обслуговування кредиту в розмірі 1,30 % (90 грн. 57 коп.). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, сплати штрафу в розмірі 20 % від простроченої суми за кожен випадок прострочення, а також 50 грн. 00 коп. за кожен місяць прострочення встановленого терміну. 18.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6843, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 16 392 грн. 77 коп., яка виникла за період з 12.03.2018 року по 12.03.2019 року та складається з: - простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 798 грн. 90 коп.; - простроченої заборгованості за комісією в розмірі 3 169 грн. 90 коп.; - простроченої заборгованості за процентами в розмірі 959 грн. 71 коп.; - неустойки за порушення зобов`язань в розмірі 5 464 грн. 26 коп. 12.04.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання обумовленого виконавчого напису (ВП № 58874807). Так, аналізуючи доводи позивача [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Разом з тим, ст. 18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Останній вчиняється, як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Також у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5). При цьому нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та положень ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи представником АТ «ПУМБ» для одержання спірного виконавчого напису нотаріуса, останньому було надано оригінал пропозиції позичальника на отримання кредиту від 08.05.2015 року (з якого була виготовлена нотаріально засвідчена копія), яка містить інформацію щодо особи позичальника, розміру та валюти кредиту, розміру плати за користування кредитом (процентів), комісії, неустойки, інших платежів, а також факт ознайомлення позичальника з Загальними умовами договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, що становлять собою кредитний договір; - копію довідки щодо розміру заборгованості за кредитом (яку стягувач називає випискою з рахунку позичальника) станом на 12.03.2019 року без зазначення початкового періоду здійснення відповідних нарахувань, щомісячної розбивки за складовими частинами заборгованості; - копію письмової вимоги до позичальника про усунення порушень; - інші супутні документи. Проте, матеріали справи не містять доказів, що представником кредитора нотаріусу було надано Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які в сукупності складають зміст кредитного договору та в яких викладена необхідна для вчинення виконавчого напису інформація. Крім того, стягувачем не було надано засвідчену виписку з рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, тобто первинний документ, який фіксує факт виконання господарської операції та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах («Перелік типових документів», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5)) (надана стягувачем виписка, фактично є довідкою, яка вищевказаним вимогам не відповідає, а лише містить інформацію щодо нарахованої позивачу заборгованості за кредитом). Отже, в розпорядження нотаріуса не було надано всіх необхідних для вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості документів, передбачених постановою від 29.06.1999 року за №1172, а тому останнім порушено встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість не є безспірною, оскільки її безспірність не підтверджена необхідними доказами (документами) та оспорюється позивачем. При цьому, нарахування банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості, тобто комісії, яка не передбачає надання позичальнику будь-яких послуг та встановлена виключно в інтересах кредитора, є неправомірним та суперечить вимогам закону (правова позиція Верховного Суду в постанові від 20.02. 2019 року у справі № 666/4957/15-ц), а тому не могла бути включена до стягнення у виконавчому написі. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved