Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] «НКМЗ» в особі голови правління [PERSON] «НКМЗ» [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно позову, на підставі ордеру №4222 від 24.11.2015 року, відповідачу [PERSON] була надана у користування житлову кімнату №32 в гуртожитку [PERSON] «НКМЗ», що розташований за адресою: Донецька область, м.Краматосрьк, пр.Мира, 5-А, для тимчасового проживання. З 03.08.2016 року відповідачка залишила кімнату №32 в гуртожитку №5А по пр.Миру у м.Краматорську, особистих речей там не зберігає, що підтверджується актом від 25.09.2017 року. З огляду на те, що відповідачка понад тринадцяти місяців не проживає в кімнаті №32 розташованої за адресою: Донецька обл., м.Краматорськ, пр.Мира, 5А, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, при причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, або заперечень не надала. Зі згоди представника позивача на підставі ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши позов, надані заяви та докази копію ордеру № 4222 про надання житлової площі у гуртожитку строком на один рік пенсіонеру [PERSON] "НКМЗ" [PERSON], згідно якого остання отримала право користування кімнатою №32, площею 13,4 кв.м. в будинку №5а по пр.Мира у м.Краматорську (а.с.2), картка реєстрації особи, з якої вбачається, що за адресою: Донецька обл., м.Краматорськ, пр.Мира, буд.№ 5А, кімната №32 значить зареєстрованою [PERSON] (а.с.3), довідку про склад сімї та реєстрації з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою:[INFO] з 2015 року (а.с.4), акт про непроживання відповідачки за місцем реєстрації з 03.08.2016 року (а.с. 5), копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно приміщення гуртожитку по пр.Миру, 5а у м.Краматорську за [PERSON] «НКМЗ» (а.с.16), копії правовстановлюючих документів позивача (а.с.7-15), вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. [PERSON] і обов'язки сторін договору найму житла в гуртожитку визначені Примірним положенням про гуртожитки та положеннями про окремі види гуртожитків, правилами внутрішнього розпорядку у гуртожитку, Типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. N 560, а також укладеним договором найму. Зокрема, відповідно до пунктів 2, 14 та 17 Примірного положення про гуртожитки, гуртожитки призначаються для проживання робітників у період роботи або навчання. Згідно ст.810 ЦК України житло у гуртожитку надається для проживання на певний строк за плату. Згідно ст.132 ЖК України по закінченню строку договору наймач підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] «НКМЗ» є власником будинку №5А по пр.Миру у м.Краматорську. На підставі ордеру №4222 від 24.11.2015 року відповідачу [PERSON] була надана у користування житлова кімната №32 у гуртожитку по пр.Мира, 5А у м.Краматорську Донецької області строком на один рік. Однак, з 03.08.2016 року за вказаною адресою відповідачака не проживає, власних речей там не зберігає, однак з реєстрації не знімається, чим перешкоджає позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Таким чином, суд вважає, що відповідачку, слід визнати такою, що втратили право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved