Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В лютому 2014 року Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду з позовом до відповідача, з якого просив стягнути на свою користь заборгованість в розмірі 4348,28 гривень. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що між Криворізьким державним технічним університетом, в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 032-6.509/09-д від 05 серпня 2009 року про надання освітніх послуг. Відповідно договору Криворізькій державний технічний університет взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за спеціальністю "Облік та аудит", з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». В свою чергу відповідач, [PERSON] повинна була вносити плату за семестр в сумі 3150,00 гривні. Згідно договору загальна вартість освітньої послуги становить 25200,00 гривень. Договір діє з 08.08.2009 року до завершення навчання на бакалаврському рівні, але 17 лютого 2011 року [PERSON] було відраховано з Криворізького технічного університету за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу та порушення умов контракту. Заборгованість по оплаті за навчання складає 3434,52 гривень. 10.01.2014 року відповідачу була направлена претензія № 84 на суму, з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені, на яку відповідачем не було прореаговано належним чином, у зв'язку з чим вони змушені звернутись до суду. Представник позивача до судового засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду даної цивільної справи був повідомлена належним чином, про що є поштове повідомлення в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно -правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання : які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2011 року № 280 «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів та наукових установ», Указом Президента України від 24 травня 2011 року № 599 «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного», наказами Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 30.05.2011 року № 501 «Про утворення Криворізького державного університету», від 14.06.2011 року № 576 «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного», Криворізький технічний університет шляхом злиття з Криворізьким державним педагогічним університетом реорганізовано у Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет». Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет»є правонаступником всіх прав та обов'язків Криворізького технічного університету. Також встановлено, що між Криворізьким технічним університетом, в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 032-6.509/09-д від 05 серпня 2009 року про надання освітніх послуг. Відповідно до 1 розділу договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання за заочною формою навчання, за спеціальністю – технологічна освіта, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Згідно із п. 4.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 25200,00 гривень. П. 4.3. договору встановлює, що відповідач повинен був вносити плату за семестр в сумі 3150,00 гривень. Відповідно до 6 розділу договору, договір діє з з 08.08.2009 року до завершення навчання на бакалаврському рівні. Однак 17 лютого 2011 року відповідача було відраховано з Криворізького технічного університету за невиконання навчального плану. Заборгованість по оплаті за навчання складає 3434,52 гривень. 10 січня 2014 року відповідачу була направлена претензія № 84 від 10.01.2014 року на суму 3150,00 гривень, на яку відповідачем не було прореаговано належним чином. Відповідно до п.5 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період з 14.02.2013 р. по 13.02.2014 р. за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги нарахована пеня у розмірі 474,34 гривень. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 3% річних від простроченої суми основного боргу складають 309,11 гривень. Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає 3564,83 гривень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, отже представник позивача в судовому засіданні підтвердив обґрунтованість свого позову, тому з урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку що позов державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.

Outcome: approved