Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в якому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.05.2021 [PERSON] отримала листа про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на пенсію, оскільки досягла пенсійного віку та отримує пенсійні виплати. У повідомленні було вказано, що підставою стягнення грошових коштів стала постанова головного державного виконавця Ріпкинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції (м.Суми) Коваль Т.С. Тоді ж, позивач звернулася до адвоката за отриманням правової допомоги. 22.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3333 за яким нотаріус пропонує стягнення з позивача невиплачені грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Суму у розмірі: - 16488,00 грн - заборгованості за тілом кредиту; - 23276,08 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; - 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 39814,08 грн. Виконавчий напис набрав чинності з дати вчинення. 14.05.2021 на підставі даного виконавчого напису головним державним виконавцем Ріпкинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Коваль Т.С. відкрито виконавче провадження № 65430793. Вказує, оскільки на момент вчинення оспарюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Також нотаріус не повідомив боржника про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створило ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконного нарахування сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не було перевірено безспірність вимог кредитора. У зв`язку з цим, позивач вважає, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачем, а тому при вчиненні виконавчого напису від 22.01.2021 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, а відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012, а тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 3333, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в сумі 39814,08 гривень таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача всі понесені судові витрати, в тому числі - витрати на правову допомогу в сумі 3500 гривень. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про визнання позовних вимог, та в якій в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України просив стягнути з відповідача половину вартості сплаченого позивачем судового збору, а саме 454 грн судового збору за подачу позовної заяви, повернувши позивачу половину сплаченого ним судового збору з державного бюджету, інші вимоги позивача, як стягнення орієнтовних судових витрат в розмірі 3500 грн відповідачем не визнаються. Третя особа, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. Від представника третьої особи Ріпкинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшло пояснення в якому він просив справу розглядати за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Таким чином, суд доходить висновку, що вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню необхідно задовольнити. В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: договір № 68 про надання правової допомоги від 31.05.2021 з адвокатом Кушнеренко Є.Ю., акт виконаних робіт за договором від 01.06.2021; ордер на надання правничої (правової) допомоги, квитанція до прибуткового касового ордеру № 68 від 31.05.2021 на суму 3500 грн, та на думку суду, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. В той же час, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), з огляду на те, що відповідач не погоджуються з вказаним розрахунком, вважаючи його завищеним, суд приходить до висновку про зменшення понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу з 3500 грн до 3000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн за подання позовної заяви, згідно квитанції АТ «УКРПОШТА» ВПЗ 14006 № 1013805465 від 11.06.2021 та судовий збір у розмірі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову, згідно квитанції АТ «УКРПОШТА» ВПЗ 14006 № 1013805458 від 11.06.2021. У зв`язку з викладеним, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 681 грн (454+227), тому з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивачки слід стягнути 681 грн.

Outcome: approved