Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її бабка [PERSON] . До складу спадкового майна після її смерті належало право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне в розмірі 2,18 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ВН № 0319447). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні. Вона спадщину у встановленому законом порядку прийняла. Разом з тим, сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0319447, виданий на ім`я [PERSON] - втрачено, у зв`язку з чим нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивач змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 09.06.2021 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] і відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою судом витребувано від приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни спадкову справу № 230/2020, заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 2). Відповідач копію ухвали від 09.06.2021 та доданих до неї матеріалів отримав 10.06.2021, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 29, 32). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Яришів Могилів-Подільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Промінь" Рівненської сільської ради, розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0319447. Вартість вказаної земельної частки (паю) становить 67071 грн 02 коп. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 12-14). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 7), довідки старости Рівненського старостинського округу № 186 від 22.04.2021 (а.с. 11), спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці відсутні. Зокрема, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №59851416 від 27.07.1999 слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 18). [INFO] в с. Рівне Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яке він, за життя, у встановленому законом порядку не оформив. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 8), копією свідоцтва про її одруження (а.с. 9), довідкою старости Рівненського старостинського округу № 8 від 17.02.2021 (а.с. 10), стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка має право на спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини), Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 230/2020 заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] слідує, що рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі № 139/394/20 від 23.06.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, [PERSON] було надано додатковий строк в один місяць для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті батька. [PERSON] 04.09.2020 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Отже, суд приходить до висновку, що позивач єдиний спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] в порядку передбаченому ч. 1 ст.1269 ЦК України. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору вона не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія ВН № 0319447 - втрачено (а.с. 15, 22). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved