Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . У будинку зареєстровані відповідачі по справі - її син [PERSON] та його дружина [PERSON] та з березня 2015 року не проживають за вказаною адресою. Оскільки відповідачі не проживають з нею з березня 2015 року, з реєстраційного обліку не знялися, спільний побут не ведуть, їх реєстрація перешкоджає їй у користуванні та розпорядженні квартирою в повній мірі, тому просить суд визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою та зняти їх з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надійшла його заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла її заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. У судове засідання відповідач - представник Відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області в особі голови не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ксерокопії свідоцтва про право власності на житло від 13.08.1993 року, технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , власниками квартири є позивач, Ѕ частка та відповідач [PERSON] Ѕ частка. Згідно довідки виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області від 13.09.2019 року за № 83 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , які в квартирі не проживають з березня 2015 року. Факт реєстрації відповідачів [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією домової книги. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з квартири відповідачі перешкоджають позивачеві володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй квартирою, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки реєстрація (прописка) відповідачів у належній позивачеві квартирі позбавляє її права користуватися нею, а також змушує нести зайві затрати по сплаті платежів по утриманню квартири. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, тому, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області, відповідачі [PERSON] , [PERSON] не проживають у вказаній в позові квартирі з березня 2015, крім того, у наданих на адресу суду письмових заявах не заперечують проти визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку- законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved