Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON], посилаючись на те, що житловий будинок № 6 по вулиці Яблуневій в селі Сухий Ярналежав до майна колгоспного двору, головою якого була [PERSON], які набула право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору. 03 листопада 2005 року [PERSON] склала заповіт на все своє майно на користь дочки [PERSON]. 12 жовтня 2016 року померла [PERSON], спадщину після смерті якого прийняв він (позивач), подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] сільська рада свідоцтва про право власності на імя померлої не видала, що позбавляє його (позивача) можливості оформити свої спадкові права. Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 року не проводилася. Відповідно до технічного паспорта вказаний будинок загальною площею 57,9 м2, житловою площею 32,3 м2, вартістю 118646 гривень. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А-1», прибудова «а», сарай «Б-1», літня кухня «В-1», сарай «Г-1», хвіртка №1, огорожа №2. Земельна ділянка під будинком не приватизована. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті 12 жовтня 2016 року [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися, представник позивача - [PERSON] подали до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність (а. с. 46). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибула, до суду подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради (а. с. 44). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, до суду подала заяву із зазначенням, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати у її відсутність (а.с. 43). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву представника відповідача [PERSON] сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 (а.с. 14-17) та довідки [PERSON] сільської ради (а. с. 13) житловий будинок № 6 по вулиці Яблуневій в селі Сухий Яр, 1959 року побудови, належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) в ньому проживала та відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) не втратила права на частку в його майні голова двору [PERSON], яка набула право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору. Проте, свідоцтво про право власності [PERSON] сільською радою на вищевказаний будинок на імя [PERSON] не видавалось (а. с. 12), реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 9) та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні(а. с. 48). З матеріалів спадкової справи (а. с. 24-29) встановлено, що 12 жовтня 2016 року [PERSON]померла (а.с. 27 ), спадщину за законом після смерті якого прийняв її син позивач [PERSON] відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ч.1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк (а. с. 24). Діти спадкодавця спадкоємець за заповітом, посвідченим секретарем Сухоярської сільської ради Ставищенського району Київської області за реєстром № 8 - [PERSON] та [PERSON] (спадкоємець за законом) подали до вказаної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини відповідно до ст. ст. 1261 ч. 1, 1273 ч. 1 ЦК України (а.с. 24 зворот, 25). Відповідно до технічного паспорта (а.с. 18-21) загальна площа вказаного будинку 57, 9 кв. метри житлова площа 32, 3 кв. метри вартість - 118646 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, не приватизована (а. с. 11). Крім житлового будинку «А-1» (1959 року побудови) в домогосподарстві розташовані прибудова «а» (1979 року побудови), сарай «Б-1», літня кухня «В-1» (1980 року побудови), сарай «Г-1», хвіртка № 1, огорожа № 2 (1970 року побудови). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на вказаний житловий будинок, як член колгоспного двору, а після її смерті 12 жовтня 2016 року, позивач набув право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, і оскільки відповідачем позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved