Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 10.08.1991 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилися двоє дітей син [PERSON], який є повнолітнім, та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач влаштовує постійні скандали, в т. ч. в присутності їхніх дітей, що ображає її честь та гідність, постійно пред»являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить та ображає її. Такі сімейні відносини негативно впливають на нервово-емоційний стан їхніх дітей, зокрема, на стан та поведінку малолітньої доньки. Від постійних суперечок та скандалів погіршилося і самопочуття позивачки, вона перебуває в стані постійного стресу, у неї порушився сон і погіршилася працездатність. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітню доньку залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позові. Пояснила, що збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто входить у запої, погрожує їй фізичною розправою, ображає та принижує її. Декілька разів через скандали чоловіка доводилося викликати поліцію. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, примирення між ними неможливе. Також зазначила, що відповідач має постійне місце роботи, працює лікарем тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.11.2017 року, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дитини, її інтереси, суд вважає, позов підлягає до задоволенню наступних підстав. Як встановлено по справі, 10.08.1991 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ФМ № 273171, що видане відділом загсу Ужгородського міськвиконкому Закарпатської області. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], який є повнолітнім, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 069039, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на шлюб та сім»ю, через що між сторонами постійно виникають сварки, в ході яких відповідач ображає позивачку, погрожує їй фізичною розправою, у зв»язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви та її пояснення в суді. Строк на примирення який надавався сторонам судом бажаних наслідків не надав. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. [PERSON] [PERSON], [INFO], суд вбачає за необхідне залишити проживати разом з матірю [PERSON] Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи наведене, зважаючи, на те, що в ході розгляду справи встановлено, відповідач має постійне місце роботи, а саме працює в ЦМКЛ на посаді лікар-хірург, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 26 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню. .

Outcome: approved