Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

В провадженні суду знаходиться вищезгадана позовна заява, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, яке складається з шлаколитного житлового будинку «А-1», загальною площею 49, 4 кв . м. , житловою 32,1 кв. м., літньої кухні « Б» ( 1\\2 частина глинобитна, 1\\2\\частина саманна), цегляного погребу « Г», цегляної вбиральні « Д», цегляного душу « Е », заборів 1-4, водопроводу І, замощення II, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладений на Товарній біржі «НОВИЙ ВІК» від 22 березня 2000 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 22.03.2000 р. придбала домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] за договором купівлі-продажу , укладеному між нею та відповідачами, зареєстрованому на Товарній біржі «Новий Вік» на підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу". У теперішній час вона має намір розпорядитися своєю нерухомістю, однак для укладення правочинів, договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований товарною біржею , не вважається правовстановлюючим документом відповідно до ст.657 ЦК України , тому звернулася до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] (довіреність від 14.07.2016 року, дійсна до 14.07.2026 року) /а.с.99/ в судовому засіданні присутньою не була, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою: [ADDRESS] ( за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 06.01.2016 року), судова повістка повернулася до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою: [ADDRESS] ( за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 06.01.2016 року), судова повістка повернулася до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи Товарної біржі «Новий Вік» в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. В наданих суду поясненнях зазначив, що не заперечує проти позову, однак вважає необхідним врахувати, що домоволодіння придбано позивачем під час перебування з ним у шлюбі. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, подала заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, однак доказів поважності причини відсутності суду не надано. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не відбувалося відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що позивач та третя особа - [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року, який розірвано 04.01.2012 року за рішенням суду (а.с.55). 22.03.2000 року [PERSON] придбала домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2000 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Новий вік» та в КП «КБТІ» 24.03.2000 року за №51775 ( а.с.12,13). Після укладення шлюбу з [PERSON] - [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]» ( а.с. 14). Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. При розгляді даної справи стосовно позовних вимог щодо визнання дійсним договору купівлі продажу від 22.03.2000 року, суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу і на час реєстрації права власності позивачем. Відповідно до вимог ст. 224 ЦК Української РСР від 18.07.1963 р. право власності на відчужувану квартиру переходило до покупця з моменту підписання договору купівлі-продажу та розрахунку з покупцем. Відповідно до ст.227 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ст.47 Цивільного кодексу Української РСР, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. З зазначеного вище договору купівлі-продажу вбачається, що сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавців, які прийняли оплату та передали у володіння позивача домоволодіння, тобто виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу. Отже, на момент укладання договору купівлі-продажу зазначеного домоволодіння позивачем та продавцями було додержано вимог законодавства, яке діяло на той час. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. В подальшому вказаний договір було зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується штампом КП «КБТІ» . Таким чином, беручи до уваги те, що договір не містить умов, які б суперечили закону, тому суд задовольняє позов.

Outcome: approved