Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася. 03 лютого 2017 року надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в зв'язку з станом здоров'я. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнали у повному обсязі, з підстав викладених в запереченнях проти позову. Представник відповідача [PERSON] додатково пояснила суду, що позивачі не надали жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Не доведено, що відповідач [PERSON] пошкодила окуляри і телефон позивачів. Представник відповідача [PERSON] додатково пояснив суду, що відповідач ні окулярів, ні телефону позивачів не пошкоджувала. Окуляри були цілими, просто випало одне скло, яке безперешкодно було поміщено назад в оправу, через місяць відповідач повернула окуляри позивачу. Позивачі [PERSON], [PERSON] повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги позивачів підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, уточненій позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог. Просить суд, стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1572,00 грн., відшкодування юридичних послуг в розмірі 2500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 9931,56 грн. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 3952,00 грн., відшкодування юридичних послуг в розмірі 2500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 9931,56 грн., судові витрати по справі понесені позивачами по сплаті судового збору покласти на відповідача. Суд, заслухавши представника позивачів [PERSON], представників відповідача [PERSON], [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, 12 вересня 2014 року позивач по справі [PERSON] був понятим під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС за адресою [ADDRESS], що стверджується актом державного виконавця від 12.09.2014 року. Під час вчинення виконавчих дій відповідач напала на [PERSON] тримаючи в руках дерев'яну палицю, нанесла йому декілька ударів палицею та пошкодила його окуляри. Добровільно відшкодовувати завдану матеріальну шкоду відповідач відмовилася. Вартість нових окулярів, які позивач змушений був придбати, згідно копії товарного чеку від 18.10.2014 року становить 1572 грн. 04 вересня 2016 року позивач [PERSON] приїхав за адресою [ADDRESS] по замовленню власників частини будинку [PERSON], в якості водія вантажного автомобіля для перевезення деяких будівельних матеріалів та особистих речей замовників. Під час здійснення вивантаження вказаних речей відповідач по справі [PERSON] вийшла з будинку і спочатку почала лаятися на позивача та майстра [PERSON], через деякий час вона взяла палицю та почала їх бити. Позивач [PERSON] почав знімати такі дії відповідача на відеокамеру свого телефону, побачивши це [PERSON] вдарила палкою по телефону позивача, який був у руці, завдавши йому механічних пошкоджень. Згідно технічного висновку від 14.09.2016 року виданого ПП «[PERSON]» вартість ремонту мобільного телефону позивача по справі [PERSON] «Verticе V 95» складає 3952,00 грн. Вказані дії відповідача були кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України та зафіксовані у витягу з кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР 05.09.2016 року. Рішенням Рівненського міського суду від 12.10.2006 року по справі №2-5855/06 зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] яка належить на праві власності [PERSON] та заборонено [PERSON] та [PERSON] знаходитися на вищевказаній земельній ділянці. Вказане рішення змінено рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 21.06.2007 року та визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 2/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS], готовністю 88%. Решту 1/3 частину цього недобудованого будинковолодіння до укладення договору дарування між [PERSON] і [PERSON] тобто до 24.05.2001 року, рахувати власністю [PERSON] Після укладення договору дарування 1/3 частини цього недобудованого будинковолодіння залишити у власності [PERSON] Рішенням Рівненського міського суду від 01.07.2011 року по справі №2-3931/11 зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод у користуванні земельними ділянками, що знаходяться за адресою [ADDRESS] які належать на праві власності [PERSON] та [PERSON] та заборонено [PERSON] та [PERSON] знаходитися на вищевказаних земельних ділянках. Рішенням Рівненського міського суду від 04.01.2016 року по справі №569/12025/15-ц зобов'язано [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] належною їй на праві власності господарською будівлею «Б-1» за адресою [ADDRESS] шляхом звільнення всіх приміщень господарської будівлі від запасів зернових і кормів, особистих речей, автомобіля та свійських тварин і заборонено їм знаходитись в приміщеннях господарської будівлі. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.07.2008 року 2/3 частини незавершеного будинковолодіння за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON], показав суду, що у вересні минулого року він разом з [PERSON] та подружжям [PERSON] приїхали на [ADDRESS], де мали вивантажити будівельне приладдя, і в подальшому він мав збудувати другий вхід до будинку, на підтвердження в нього є укладений договір про виконання послуг. Відповідач по справі [PERSON] ходила по подвір'ю кричала на них, виганяла їх і сварилася. [PERSON] взяв свій мобільний телефон і почав знімати її поведінку на відео. За деякий час вона пішла в хату, де були [PERSON] і чоловік відповідача [PERSON] В хаті зчинилася бійка, [PERSON] почала кричати, і він з [PERSON] побіг до хати на ці крики. [PERSON] все знімав на свій телефон. Потім всі вибігли на вулицю, [PERSON] підійшла до нього з палицею і хотіла його вдарити по голові, але він закрився рукою, і удар прийшовся по ній, по вказаному факту відкрито кримінальне провадження за нанесення йому легких тілесних ушкоджень. Побачивши, що момент нанесення удару був знятий [PERSON] на його мобільний телефон, вона підійшла до нього і вдарила [PERSON] палкою по телефону, який впав на асфальт і розбився на частини. Свідок [PERSON], показав суду, що у вересні 2016 року він з [PERSON], своїм сином та подружжям [PERSON] приїхали на [ADDRESS]. Він виконував роботу водія на своєму автомобілі, перевозив будівельне спорядження і ліжко для [PERSON] Вказані речі вони з [PERSON] почали вивантажувати з автомобіля, [PERSON] пішли в будинок до [PERSON]. [PERSON] вийшла з будинку і почала проганяти їх з подвір'я з палицею в руках. Вказані дії відповідача він знімав на камеру свого мобільного телефону. [PERSON] спочатку вдарила [PERSON] по руці, потім побачивши, що він це знімає на телефон підбігла до нього і вибила палицею з його рук телефон, який впав на асфальт і розбився на три частини. Телефон після цього не працював. Ремонт телефону він не здійснював. Вартість ремонту становить 3952 грн. Телефон купив за 5000 грн. Свідок [PERSON] показав суду, що здійснює підприємницьку діяльність по ремонту мобільних телефонів. У вересня 2016 року до нього звернувся [PERSON] з проханням здійснити ремонт його мобільного телефону «Verticе V 95». Вказаний телефон був розломаний на три частини, були пошкоджені системна плата та екран. Він йому пояснив, що ремонт телефону в даному випадку є недоцільним, оскільки вартість ремонту та заміни пошкоджених деталей перевищує вартість самого телефону. Причиною таких пошкоджень може бути удар та інші механічні пошкодження завдані телефону. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є дочкою відповідачів, вони довгий час мають конфлікт з приводу домоволодіння по [ADDRESS], який вирішується в судовому порядку. Так, у вересні 2014 року здійснювалися виконавчі дії по звільненню [PERSON] господарської будівлі. Одним з понятих при здійсненні виконавчих дій був [PERSON] Після закінчення виконавчих дій вони з чоловіком запропонували підвезти понятих до міста на своєму автомобілі, тільки попросили зачекати доки вони зберуть яблука з власної земельної ділянки, поняті погодилися нам допомогти, щоб було швидше. Побачивши, що ми збираємо яблука, [PERSON] вибігла з хати і взявши палицю почала сваритися і замахуватися на [PERSON] Рукою вона зачепила його окуляри і кинула на землю. З окулярів вилетіла одна лінза, вони були зіпсовані. У вересня 2016 року знову відбулася сварка між нами з чоловіком та [PERSON], мирно її вирішити не вдалося. [PERSON] своїми діями завдала тілесних ушкоджень [PERSON], а саме вдарила його палицею по руці, побачивши що вказаний факт був знятий на відеокамеру телефону [PERSON] вона вдарила по телефону, який знаходився в руці [PERSON] Телефон впавши на асфальт розлетівся на шматки. Допитаний як свідок позивач по справі [PERSON] показав суду, що влітку 2014 року він брав участь у виконавчих діях, що проводилися по [ADDRESS], як понятий. Після закінчення виконавчих дій, він з іншою понятим [PERSON] допомагали власникам земельної ділянки зібрати яблука. Однак відповідач по справі [PERSON] була проти цього, вона вибігла з хати з палицею і почала сваритися і проганяти нас. Вона зірвала з мене окуляри і кинула їх на асфальт, внаслідок чого вони розбилися, а саме одна з лінз надломилася і вилетіла з оправи, а сама оправа була зігнута. Ремонт окулярів він не здійснював, оскільки не зміг їх забрати через агресивність відповідача [PERSON] Окуляри тоді коштували близько 100 дол. США. Він був змушений придбати собі нові окуляри, вартість яких склала 1572грн. Свідок [PERSON] показав суду, що 12.09.2014 року на його земельній ділянці, яка належить йому на праві спільної часткової власності здійснювалися виконавчі дії. Після закінчення виконавчих дій, подружжя [PERSON] і двоє осіб, які виконували функції понятих при здійсненні виконавчих дій залишилися і почали збирати яблука. [PERSON] пішла на город подивитися на кіз, і побачила як [PERSON] вилізли на яблуню і трусять плоди, а поняті їх збирають у мішки. Вона зробила їм зауваження і сказала, що яблука ще не достигли, і їх рано зривати. На що [PERSON] зірвала яблуко і кинула його в голову своїй матері [PERSON] Зчинилася сварка. [PERSON] з телефоном знімав [PERSON] побачивши це вона підійшла до нього і заборонила йому себе знімати на камеру і закрилася рукою. [PERSON] різко відхилився і з нього злетіли його окуляри і впали на траву, тобто він сам собі збив окуляри. Піднявши окуляри свідок побачив, що оправа була ціла, тільки вилетіло одне скельце, вставивши його назад він хотів повернути окуляри [PERSON], однак він їх демонстративно не взяв. Через місяць [PERSON] і [PERSON] приїхали на автомобілі на [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] повернула йому окуляри, поклавши їх на сидіння водія в автомобілі. 04 вересня 2016 року біля 11 год. 45 хв. До нас на подвір'я заїхав бус, керував автомобілем невідомий нам чоловік, в машині сиділи подружжя [PERSON] та [PERSON] [PERSON] викликали нас на розмову і ми пішли до хати, розмова йшла про наші судові спори. [PERSON] почала вести себе агресивно, ми з дружиною намагалися її заспокоїти, але нічого не вдалося. [PERSON] вдарив [PERSON], і він викликав поліцію, після чого [PERSON] вибігли на вулицю. [PERSON], який приїхав разом з [PERSON] мав жити в літній кухні. Дружина почала йому пояснювати, що це приміщення не пристосоване для проживання, [PERSON] все це знімав на камеру свого телефону, на зауваження припинити зйомку він не реагував. Потім [PERSON] пішов говорити по телефону до своєї машини. Про пошкодження свого телефону він нікому не повідомляв. Дружина його не чіпала, жодних ударів по телефону не наносила. Як і коли було пошкоджено його телефон і чи взагалі було пошкодження йому не відомо. Свідок [PERSON] показав суду, що у вересні 2014 року після закінчення виконавчих дій по [ADDRESS], він з дружиною мали підвезти понятих в місто. Перед цим, вони ще хотіли нарвати яблук з нашої земельної ділянки, на якій рішенням суду заборонено знаходитися [PERSON] і [PERSON] Ми з дружиною трусили яблука з дерева, а [PERSON] з [PERSON] їх збирали в мішки. [PERSON] взяла палицю і почала сваритися на нас, що не дасть збирати яблук, замахувалася на [PERSON] палицею, після чого махнула рукою і зірвала з нього окуляри, вони впали на асфальт і розбилися. В них вилетіла з оправи лінза. [PERSON] пошкоджені окуляри не взяв. Через місяць до відповідача ні він, ні [PERSON] не приїжджав на [ADDRESS]. 04 вересня 2016 року [PERSON] і [PERSON] вони попросили привезти на [ADDRESS] будівельне приладдя і ліжко. [PERSON] мав побудувати нам окремий вхід до будинку. Ми спробували мирно врегулювати конфліктну ситуацію поговоривши з [PERSON], але не вдалося. [PERSON] вдарила палицею [PERSON] це все знімав на відеокамеру телефону [PERSON] Зрозумівши це, відповідач вибила палицею з рук [PERSON] телефон, він впав на асфальт і розлетівся на частини. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису №1 вбачається, що відповідач [PERSON] свариться на [PERSON] з приводу того, що він буде проживати в літній кухні. З відеозапису №2 вбачається, що відповідач з палицею в руках проганяє з подвір'я [PERSON] та [PERSON] З відеозапису №3 вбачається, що [PERSON] з дружиною були в хаті з [PERSON], з відти почулися крики, відповідач з чоловіком виганяли всіх з подвір'я. [PERSON] викликає по телефону поліцію. [PERSON] з палкою в руках сидить біля господарської будівлі і свариться з [PERSON] З відеозапису №4 вбачається, що [PERSON] проганяє з палкою в руках чоловіка, що тримає телефон у руках, з саду, наносить йому палкою два удари. Відповідач тримає в руках пошкоджені окуляри без скла, які підняла з землі, в траві вона знайшла лінзу, що випала. По словам [PERSON] чоловік, якому пошкодили окуляри це позивач по справі [PERSON] Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 22 ЦК України, кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до роз'яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про стягнення матеріальної шкоди з відповідача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є доведеними та обґрунтованими. При цьому суд критично оцінює покази свідка [PERSON] оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, він є чоловіком відповідача по справі [PERSON] та його покази спростовуються оглянутими в судовому засіданні відеозаписами та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та допитаних в судовому засіданні в якості свідків позивачів [PERSON] [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача на користь [PERSON], матеріальної шкоди в розмірі 1572,00 грн. та на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 3952,00 грн. підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі по 9931,56 грн. завданої кожному з позивачів, суд зазначає наступне. В позовній заяві позивачі [PERSON], [PERSON] зазначили, що внаслідок винних протиправних дій відповідача [PERSON] їм було завдано моральну шкоду. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Факт заподіяння позивачам моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинула на їхній психоемоційний стан суд вважає недоведеним, оскілки позивачами не зазначено, яких саме душевних чи моральних страждань вони зазнали внаслідок дій відповідача, та яким чином такі дії вплинули на їхній психологічний стан. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивачів моральної шкоди відсутні, а тому позовні вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їхню користь моральної шкоди до задоволення не підлягають. Згідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до роз'яснень п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За вищевикладених обставин, з відповідача на користь позивачів [PERSON] [PERSON] слід стягнути судові витрати по справі понесені ними по сплаті судового збору в розмірі по 551,20 грн. кожному. Щодо позовної вимоги про відшкодування витрат понесених позивачами на юридичну допомогу, то в її задоволенні слід відмовити, оскілки позивачами не надано суду розрахунку таких витрат, документального підтвердження здійснення витрат на правову допомогу, крім того, представник позивачів [PERSON] не є особою, що надає професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved