Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

в липні 2019 року представник позивача ТОВ "Житло Комфорт Сервіс" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та користується наданими йому житлово-комунальними послугами. Між сторонами було укладено договір про надання послуг. Однак, відповідач порушує умови укладеного договору, частково сплачуючи за надані по договору житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим за період з жовтня 2017 р. по травень 2019 р. виникла заборгованості в сумі 24247,00 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку суму основного боргу в розмірі 24247,00 грн., індекс інфляції в розмірі 2097,27 грн. грн., 3 % річних 635,84 грн., а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подав, інші клопотання від сторони відповідача до суду не надходили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2009 року. Із долучених до позову документів вбачається, що позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , а також 20.03.2009 року між ТОВ «Нест Плюс» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № К16-347/2, а в подальшому трьохсторонню угоду № ВГ 16-347 до договору № К16-347 від 01.06.2009 року, якою було змінено виконавця послуг з ТОВ «Нест Плюс» на ТОВ «Житло Комфорт Сервіс». Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку, тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. За п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася за період з жовтня 2017 р. по травень 2019 р. та складає суму в розмірі 24247,00 грн. На підтвердження своїх доводів стороною позивача надано суду розрахунок заборгованості, який судом приймається до уваги як належний доказ, який свідчить про розмір заборгованості відповідача перед позивачем за надані та отримані житлово-комунальні послуги. Суд звертає увагу на те, що стороною відповідача зазначений розрахунок не спростовано, а також не надано суду доказів належного виконання своїх зобов`язань по оплаті за житлово-комунальні послуги. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу, як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Крім того, позивачем, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, в порядку ст. 625 ЦК України, нараховано індекс інфляції за вказаний період в розмірі 2097,37 грн., а також 3 % річних в сумі 635,84 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який стороною відповідача не спростовано. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved