Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 28 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №105. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та відмінність поглядів на життя. Наміру вести з відповідачем господарства немає, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Разом з відповідачем вони не проживають більше двох місяців, а за таких обстави спільне проживання однією сім'єю та збереження шлюбу вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до суду подала заяву, в якій просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та просить шлюб розірвати, розгляд справи проводити у її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] до суду подав заяву в якій вказав, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обзязі, на розірвання шлюбу згоден, просить справу розглядати у його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 28 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №105, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони по справі мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], актовий запис №134 (а.с.6). Згідно довідки про склад сім'ї № 759 від 14.06.2018 року, виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області за адресою [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ( ас.11). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] втратили взаємопорузуміння між собою та мають відмінні погляди на ждиття. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Встановлено, що сторони разом не проживають і спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна подружжя на даний час відсутній, тому шлюб існує формально із зазначених вище причин. Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не зробив. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом двох місяців проживають роздільно, примирення між ними не настало, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємопорозуміння, а збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Окрім того, як вбачається із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 352 грн.40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved