Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернулась позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] з позовом, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивувала тим, що вони з відповідачем являються батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. З жовтня 2017 року вони з відповідачем не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2018 року, яке набрало законної сили 25.04.2018 року їх шлюб розірвано. На даний час, позивач працює на посаді старшого продавця в магазині "Взуття від виробника", що знаходиться в м. Кременчук Полтавської області, де щомісячно отримує заробітну плату близько 4000 гривень, проте вказаних коштів не вистачає для матеріального забезпечення та повноцінного розвитку їх дітей. Добровільно допомогу на утримання дочок відповідач не надає, що стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі та справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено слідуючі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 26.01.2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Рішенням Онуфріївського суду Кіровоградської області від 26.03.2018 року даний шлюб розірвано /а.с. 10-12/. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 8,9/. Діти проживають з матір`ю, що підтверджується довідкою Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області № 1228 від 26.08.2020 року /а.с. 13/. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судовий збір у розмірі 840, 80 грн., як особа звільнена від його сплати, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved