Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що власниками квартири [ADDRESS] був її батько [PERSON] та його мати [PERSON], за яким було зареєстровано по ? частки квартири на підставі договору купівлі-продажу. 10 липня 2008 року помер її батько [PERSON], після якого була заведена спадкова справа. Спадкоємцями за законом після його смерті була його донька, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини, та його мати, яка була зареєстрована в квартирі. 02 квітня 2009 року нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину, та в подальшому оригінали вказаного свідоцтва та договору купівлі-продажу зберігались у доньки [PERSON] [PERSON] Остання, маючи вказані правовстановлюючи документи, відмовлялась надавати ці документи їй та до нотаріальної контори, в результаті чого їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири у звязку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. 07 вересня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої також відкрилась спадщина. Спадкоємцями за законом є донька померлої відповідач [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини звернувся правнук [PERSON] 09 квітня 2015 року [PERSON] було направлено лист з повідомлення щодо необхідності надати правовстановлюючі документи на квартиру. 06 травня 2015 року постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спірної квартири після смерті [PERSON] Отже, в силу протиправних дій відповідачів щодо ненадання правовстановлюючих документів на квартиру, вона позбавлена можливості прийняти спадщину після смерті свого батька та бабусі. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири № 31 по вул. Батумській в м. Дніпропетровську, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м. після смерті [PERSON], який помер 10 липня 2008 року, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м. після смерті [PERSON], яка померла 07 вересня 2014 року. В судові засідання зявлялась позивач та її представник, які підтвердили викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник, відповідач [PERSON] в судове засідання зявлялись, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, наголошуючи на пропуск строку звернення позивачем із заявою про прийняття спадщини та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Представник Дніпропетровської міської ради зявлявся в судові засідання, не заперечував проти позовних вимог, просив ухвалити рішення відповідно до вимог законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 25 грудня 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 7224 [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру № 31, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Батумська, буд. 14 у розмірі: [PERSON] ? частка квартири, [PERSON] ? частка квартири. Право власності зареєстровано 21 березня 2008 року КП «Дніпропетровську міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 15831552. Державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 02 квітня 2009 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з ? частки квартири № 31 в м. Дніпропетровську, вул. Батумська, буд. 14. Свідоцтво видане на ? частку вказаної вище квартири [PERSON], а інша ? частка вказаної вище квартири залишалась відкритою для іншого спадкоємця. [PERSON] помер 10 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 242777, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 28 липня 2008 року. [PERSON] померла 07 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 613498, виданим повторно Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 22 січня 2015 року. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 039446, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Індустріальної районної ради 13 жовтня 1998 року. [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ УР № 0001488, виданим Жовтневим будинком щастя м. Дніпропетровська 10 жовтня 1968 року. Згідно довідки № 2442 від 09.07.2015 року, виданої Комунальним виробниче житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством, [PERSON], [INFO], на день смерті 10 липня 2008 року був зареєстрований за адресою: [INFO] з матірю [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 2441 від 09.07.2015 року, виданої Комунальним виробниче житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством [PERSON], [INFO], на день смерті 07 вересня 2014 року була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS]. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Шостої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON] звернулась 01 серпня 2008 року. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Шостої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON] звернулась 02 квітня 2009 року. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Шостої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON] звернулась 12 листопада 2014 року. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Шостої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON] звернулась 27 січня 2015 року. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 24 червня 2015 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 10 липня 2008 року у звязку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 06 травня 2015 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що розташована в [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої 07 вересня 2014 року у звязку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 325958, виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини [PERSON]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту сумісного проживання, усунення від права на спадкування, визнання права на спадкування за законом - відмовлено. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~\~цього\~\~Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із\~\~спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для\~\~прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу\~\~відкриття спадщини, а згідно ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON], яка звернулась із заявою про прийняття спадщини, та [PERSON], яка була зареєстрована у [INFO]. Після смерті [PERSON], померлої 07 вересня 2014 року спадкоємцями за законом є: згідно ст. 1261 ЦК України дочка померлої [PERSON]; згідно ст. 1266 ЦК України онука померлої [PERSON], батько якої [PERSON], який був сином [PERSON] помер до відкриття спадщини 10 липня 2008 року. Судом встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] у позивача [PERSON], відсутні. Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 09 квітня 2015 року [PERSON] був направлений рекомендований лист з повідомленням щодо надання правовстановлюючих документів на квартиру, що успадковується у строк до 24 квітня 2015 року. 17 квітня 2015 року зазначений лист був отриманий, однак [PERSON] правовстановлюючі документи на квартиру не надала. Частина 1 статті 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, суд вважає, що право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved