Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області в інтересах її неповнолітнього сина [PERSON], 15 січня 2011 р. н., з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушення. Позовні вимоги було мотивовано тим, що 14 травня 2016 року собака, яка належить [PERSON], напала на малолітнього [PERSON] та заподіяла дитині тілесні ушкодження, в зв'язку з чим його було госпіталізовано до Хмільницької ЦРЛ. Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області [PERSON] за даним фактом було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП. Беручи до уваги, що вона понесла витрати на лікування сина, транспортні витрати, пов'язані з лікуванням, також дитині було спричинено моральну шкоду, зокрема він постійно згадував психотравмуючу ситуацію, пережив біль, стрес, що призвело до психосоматичних реакцій, просила стягнути з відповідача на її користь 1983 грн 53 коп. матеріальної шкоди, 6000 грн моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу. Протягом розгляду справи позивач неодноразово збільшувала розмір позовних вимог, так, 01 серпня 2016 року нею було збільшено розмір процесуальних витрат до 2 201 грн 20 коп, а 25 жовтня 2016 року, просила стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила їх задоволити. Пояснила, що собака позивача неодноразово кусав її дитину, 14 травня [PERSON] переніс операцію, після чого залишились рубці, які вони лікують по день розгляду справи. Через те, що дитина злякалась, вона возила сина до дитячого невролога в м. Вінницю, оскільки в м. Хмільник такого спеціаліста немає. Син до дня розгляду справи боїться собак, сильно перенервував та злякався. Крім того зазначила, що відповідач не цікавився станом дитини, не пропонував допомогу. Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що сума дуже велика. Представник відповідача адвокат [PERSON] просив прийняти до уваги матеріальний стан відповідача, який не працює, утримує домашнє господарство. Заслухавши пояснення сторін, адвоката, роз'яснивши сторонам їх права та обов'язки, в тому числі обов'язок доведення своїх вимог та заперечень, порядок подання доказів, вживши заходів для мирного врегулювання спору, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що син позивача [PERSON], 15 січня 2011 р. н., з 14 по 20 травня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Хмільницької ЦРЛ з діагнозом: вкушені рани правого стегна (а. с. 6, 8, 11, 12, 13). За період стаціонарного лікування отримував ряд медикаментів (а. с. 14). 17 червня 2016 року [PERSON] було направлено на консультацію невролога (а. с.17) З протоколу повторного прийому дитячого невролога медичного центру Альтамедіка Плюс від 24 червня 2016 року, вбачається, що [PERSON] неодноразово звертався до дитячого невролога з приводу розладів після перенесення стресової ситуації (покусала собака). Також йому було призначено ряд медикаментів. З наданих позивачем товарних та фіскальних чеків вбачається, що нею придбано ряд медикаментів та проведено медичних процедур згідно з призначеннями лікарів на загальну суму 1601 грн. 54 коп. (а. с. 16, 17). З огляду на те, що інші чеки та докази транспортних витрат позивачем було надано в порушення процедури, визначеної ч. 2 ст. 27 ЦПК України, яка неодноразово роз'яснювалась судом, суд позбавлений можливості їх прийняти. Довідка про вартість медикаментів в КП "Центральна Хмільницька районна аптека № 265" № 23 від 22 червня 2016 року (а. с. 15) не може бути прийнята як доказ витрат позивача, оскільки свідчить лише про ціни на медикаменти, які діяли, а не придбання даних медикаментів позивачем. Також суд не приймає в якості доказу протокол первинного прийому невролога (а. с. 19), оскільки надана суду копія не відповідає оригіналу. Згідно постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154, зокрема за те, що він 14 травня 2016 року о 20.00 в [ADDRESS], порушив правила тримання собак, а саме: його собака здійснив числені укуси неповнолітньому [PERSON], 15 січня 2011 р. н., що призвело до госпіталізації потерпілого. Вказана постанова набрала законної сили та [PERSON] не оскаржувалась (а. с. 9). Таким чином судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій [PERSON], які виразились в порушенні правил утримання собак, позивач понесла витрати на лікування малолітнього сина, доведена в суді сума яких становить 1601 грн 54 коп, вказана сума на підставі ч. 3 ст. 40 КУпАП, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1195 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача. Доказів того, що собака [PERSON] відноситься до службових або бійцівських порід суду не надано. Оскільки позивачем доведено, що дитина внаслідок укусу собаки перенесла фізичний біль, стрес, злякалась, мала негативні переживання, як наслідок укусу, боїться собак, вони вимушені були звертатися до дитячого невролога, суд вважає доведеним факт завдання моральної шкоди, яка повинна бути відшкодована відповідачем на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд бере до уваги як глибину страждань малолітньої дитини, так і, згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК України, матеріальне становище відповідача, тому вважає, що 5 000 грн являється достатньою компенсацією понесених моральних страждань. Судові витрати позивача підтверджуються наданими нею доказами (а. с. 20, 21, 28, 53)та підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 1166, 1167, 1193, 1195 ЦК України,

Outcome: approved