Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що з 08 вересня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , які перебувають на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей і їй важко одній їх утримувати. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 40 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В заяві на ім`я суду представник позивача позовні вимоги підтримує у повному об`ємі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012 року у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання від 29.05.2019 року № 02/11.1-2826/2, № 02/11.1-2826/3, № 02/11.1-2826/1 неповнолітні діти сторін проживають з матір`ю. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначає, що батько дітей в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Їй одній важко утримувати їх утримувати, оскільки її заробітної плати не вистачає для забезпечення достатнього матеріального, культурного та духовного розвитку дітей. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач, як батько, зобов`язаний забезпечити достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток, суд вважає за доцільне позов задовольнити в повному об`ємі.

Outcome: approved