Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 31.03.2012 у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 89. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з грудня 2016 року шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги , мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра та відсутнє взаєморозуміння. Спільне господарство з відповідачем не ведеться, з вказаного часу позивач з дітьми проживає окремо від відповідача. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дітей наразі немає. [PERSON] вважає, що спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. 04 листопада 2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 17-18). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просила задовольнити позов та розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Відповідач позов визнав та просив справу розглянути за його відсутності, про що зазначив у поданій 01.12.2021 заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, 31.03.2012 у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зарестрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 89. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 5). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Після розірвання шлюбу позивачеві залишити шлюбне прізвище. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 454,00 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved