Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Адвокат Красіловський В.О. 04.05.2020 року (згідно дати поштового відправлення) звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] із вимогами щодо розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, зареєстрованого 08.11.2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницької області за актовим записом №3050, без надання терміну на примирення; стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання позивача в розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення вказаною дитиною трирічного віку. У позовній заяві представником позивача викладена наступна позиція. З відповідачем у справі [PERSON] позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейний побут та обов`язки подружжя, відмінні погляди на виховання дітей. Сторони так і не знайшли порозуміння за час сумісного подружнього життя. Можливостей і бажання зберегти сім`ю у позивача немає, довіра та взаєморозуміння втрачені повністю, тому у власних інтересах та в інтересах сина позивач вирішали розірвати шлюб. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, не приділяє належної батьківської уваги, фінансово допомагає лише тоді, коли позивач про це попросить, власної ініціативи щодо забезпечення своїх дітей відповідач не проявляє. Усі спроби домовитись про матеріальну допомогу в добровільному порядку виявились марними, забезпечувати сина належним чином відповідач не бажає. Відповідач здоровий, офіційно працює на посаді системного адміністратора мережі супермаркетів "Варшава" в м.Вінниця. Інших дітей окрім неповнолітніх доньки та сина немає. З цих підстав вважає, що заявлені аліменти на утримання неповнолітнього сина сторін в розмірі 1/4 частини доходів відповідача будуть достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зауважив, що малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем, тому оспорювані також на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини доходу відповідача будуть достатніми для забезпечення позивача (а.с.1-8). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 20.05.2020 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.07.2020 року за клопотанням представника відповідача подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 03.09.2020 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони наразі за їх належним викликом не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Красіловський В.О. подав попередньо до суду письмову заяву, у якій підтримав заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини просив залишити без розгляду, справу розглянути без його участі та без участі позивача (а.с.78). Позивач [PERSON] подала аналогічну заяву, підтримавши клопотання свого представника (а.с.80). Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву про визнання позову в частині розірвання шлюбу, підтримав заяву сторони позивача про залишення позову без розгляду в частині стягнення аліментів на утримання дружини та дитини, розгляд справи просив проводити у його відсутність (а.с.82). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.02.2021 року, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини залишено без розгляду . Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. За неприбуття учасників справи суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії паспорта № [NUMBER] позивач [PERSON] є громадянкою України, місце народження м. Вінниця (а.с.10). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] (а.с.12). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11) встановлено, що сторони в справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копій довідок виконкому Гніванської міської ради від 22.04.2020 року №352 та №351 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входять: матір [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.13,14). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно чи щодо виховання дитини між сторонами наразі не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок втрати довіри та взаєморозуміння з відповідачем і неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача та дитини, відповідачем визнані повністю. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб; передбачених законом обставин, за яких неможливе пред`явлення позову про розірвання шлюбу, не встановлено, тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову, що становить 420,40 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 420,40 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, часткову компенсацію яких суд визначає згідно представлених розрахунку та квитанції їх сплати (а.с.17,18,19), виходячи із явно необгрунтованого визначення у заявленому обсязі наданих адвокатом послуг їх тривалості за вказаною кількості годин щодо формування правової позиції, надання консультацій та підготовки позовної заяви, а також безпідставного включення до зазначеного обсягу послуг складання заяви про забезпечення позову всупереч неподання такої заяви до суду та вказівки у позові, що заходи забезпечення доказів або позову до його подання не здійснювались, а також із урахуванням участь представника позивача виключно у єдиному підготовчому засіданні. На підставі наведеного вказаний частковий розмір компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу судом визначено з критеріїв реальності адвокатських видатків, їх справжності та необхідності, а також обгрунтованості та розумності їх розміру у співмірності із складністю цивільного спору, виходячи з певних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц. При цьому суд не враховує клопотання позивача щодо залишення за нею усіх судових витрат, оскільки здійснений судом у відповідності до наведених процесуальних правових норм розподіл вказаних судових витрат заздалегідь не позбавляє позивача права вирішувати на власний розсуд питання щодо звернення до примусового виконання рішення суду у цій частині. Враховуючи викладене,

Outcome: approved