Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 23 жовтня 2014 року звернулася [PERSON] (далі - позивач) із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), яка діє в інтересах [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - служба у справах дітей), Нікопольський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - Нікопольський РВ ГУДМС), про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є головним наймачем державної квартири за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] народилася [INFO], матір'ю якої є відповідач. [PERSON] практично з народження проживала разом з позивачем та була зареєстрована за зазначеною вище адресою, а позивач оформила на неї опікунство. Влітку 2009 року [PERSON] з дозволу позивача взяла до себе в гості [PERSON] і з того часу остання проживає разом з нею в [ADDRESS] та не збирається повертатися в м. Нікополь. Опікунство позивача припинено, однак [PERSON] продовжує утримувати квартиру за умови реєстрації у ній [PERSON] Відповідач не бажає зняти з реєстрації свою дочку, а тому позивач на підставі ст.ст.71,72 Житлового Кодексу України (далі - ЖК України) просить прийняти рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач до суду не з'явилась, звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не з'явилася, надав заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, заперечень не має. Від третьої особи - служби у справах дітей надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа - Нікопольський РВ ГУДМС був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, його представник в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки судові не повідомив, заперечень проти позову не надав. Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями статті 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є наймачем державної квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки ОСББ № 1937 від 14.10.2014 р. (а.с.4). Згідно із копії зазначеної вище довідки за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (позивач), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (донька позивача), [PERSON] (онук позивача), [PERSON](онука), яка є донькою відповідача (а.с.4). Відповідно до ч.4 ст.19 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1 та ч.2 статті 71 Житлового кодексу України (далі -ЖК України) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS], комісією встановлено, що [PERSON], 1999 року народження зареєстрована, однак не проживає по зазначеній адресі з 2009 року ( а.с.6). Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. З часу вибуття [PERSON], 1999 року народження, остання не ставилася до квартири як до свого основного місця проживання. На теперішній час вона проживає у своєї матері за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позов [PERSON] задоволено, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.На підставі викладеного,

Outcome: approved