Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому 12.08.1995 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського району Миколаївської області. Вони та їх двоє дітей проживали за адресою: [ADDRESS] . Відразу після розірвання шлюбу в квітні 2008 року відповідач зібрав свої речі та добровільно пішов проживати в інше місце і з того часу він за вищевказаною адресою не проживає, жодного разу не з`являвся у даному приміщенні, оплату житлово-комунальних послуг не здійснює. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою [ADDRESS] у зв`язку з його відсутністю у даному приміщення понад шість місяців. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак надали заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують повністю та просять розглянути справу без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, розміщеному 04.04.2019 р. (а.с. № 61). За таких обставин, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України та думку позивача та її представника, які не заперечують проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували з 12 серпня 1995 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 квітня 2008 року (а. с. № 2). На підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку № 176/35 відповідач та його дружина отримали право проживання в [ADDRESS] сімейного гуртожитку, розташованого в м. Южноукраїнськ Миколаївської області за адресою: [ADDRESS] . Після народження у сторін дітей вони продовжували проживати за вказаною адресою. Пізніше статус будинку [ADDRESS] було змінено з «гуртожитку» на «житловий будинок», а вищевказані [ADDRESS] стали [ADDRESS] . На даний час власники квартир будинку [ADDRESS] об`єдналися в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дев`ятий квартал" (а. с. № 8, 9). Як вказала в позовній заяві позивач, відповідач відразу після розірвання з нею шлюбу в квітні 2008 року зібрав свої речі та добровільно пішов проживати в інше місце і з того часу він за вищевказаною адресою не проживає, не користується нею, оплату житлово-комунальних послуг не здійснює, однак відповідно довідки від 04.10.2018 р., виданої Центром надання адміністративних послуг міста Южноукраїнськ, [PERSON] продовжує бути зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] (а. с. № 11). Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані позивачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України). Статтею 41 Конституцією України кожному гарантоване право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно актів про не проживання від 15.09.2017 р., від 18.03.2018 р., від 20.09.2018 р. та довідки № 97 від 20.09.2018 р., виданої ОСББ «Дев`ятий квартал», в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає (а. с. № 7, 12-14). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів, які б спростовували вищевказані доводи позивача, відповідачем суду не надано. Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідача понад шість місяців у вищевказаному жилому приміщені. З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідач втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1).

Outcome: approved