Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі, який зареєстровано який зареєстровано 29 серпня 2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №458. З 10 травня 2016 року позивач переїхав жити окремо від відповідачки. З цього часу і по теперішній час сторони проживають окремо, не ведуть подружнє життя та спільне господарство, що в свою чергу свідчить про припинення шлюбних відносин. На сьогоднішній день порозуміння не знайдено і сімейні відносини не відновлені. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спору щодо поділу майна і місця визначення мешкання дитини - немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до ч.2 статті 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Місцем проживання позивача є: [ADDRESS]. Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Будьоннівському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин вказана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.22). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без її участі (а.с.21). Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано 29 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №458 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.11). З 10 травня 2016 року позивач переїхав жити окремо від відповідачки. З цього часу і по теперішній час сторони проживають окремо, не ведуть подружнє життя та спільне господарство, що в свою чергу свідчить про припинення шлюбних відносин. На сьогоднішній день порозуміння не знайдено і сімейні відносини не відновлені. Спору щодо поділу майна і місця визначення мешкання дитини - немає. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 552,00 гривні. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивач не наполягав на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved