Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до Кривоозерської селищної Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивачі надіслали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - Кривоозерської селищної ради Миколаївської області в письмовому клопотанні просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. За положеннями ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Луканівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 10 квітня 2009 року. Заповітом, посвідченим Вдовиченко Є.М. , секретарем виконавчого комітету Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 28 липня 2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №219 [PERSON] , належну їй земельну ділянку, розміром 3,65 га, згідно Державного акта серії МК №016155, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 12 травня 2004 року, яка знаходиться в межах Луканівської сільської ради заповіла у власність [PERSON] .. Належну їй земельну ділянку, розміром 3,65 га, згідно Державного акта серії МК №026584, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 11 травня 2004 року, яка знаходиться в межах Луканівської сільської ради заповіла у власність [PERSON] . Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі та є чинним на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом із Спадкового реєстру №21248353 від 29 серпня 2009 року. Згідно даних спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної Кривоозерською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, позивачі прийняли спадщину за заповітом після [PERSON] у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено із матеріалів справи, позивачам відмовлено в оформленні спадкових прав на земельні ділянки у нотаріальному порядку, так як оригінали правовстановлюючих документів містять пошкодження, через які неможливо прочитати їх текст. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Факт належності [PERSON] на день її смерті земельних ділянок площею 0,0426 га, кадастровий номер: 4823982200:02:000:0867 та площею 3,6134 га, кадастровий номер:4823982200:02:000:0282, розташованих в межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується даними державних актів на право власності за земельну ділянку серії МК №016255, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 12 травня 2004 року та витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4811341032021 від 07 квітня 2021 року, №НВ-4811332072021 від 06 квітня 2021. Належність [PERSON] на день її смерті земельних ділянок площею 0,0426 га, кадастровий номер: 4823982200:02:000:0669 та площею 3,6150 га, кадастровий номер:4823982200:02:000:0186, розташованих в межах території Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується даними державних актів на право власності за земельну ділянку серії МК №026584, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 11 травня 2004 року та витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4811340932021 від 07 квітня 2021 року, №НВ-4811340912021 від 07 квітня 2021. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно положень ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права власності на земельні ділянки не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що відповідач - Кривоозерська селищна рада Миколаївської області - не заперечує проти задоволення позову, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за заповітом, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved