Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

В березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору дійсним та зобовязання виконати умови договору. В позовній заяві він зазначив, що 26 грудня 2007 року між [PERSON], як «інвестором» та фізичною особою-підприємцем [PERSON], як «забудовником» укладено договір про дольове інвестування (далі - Договір). Відповідно до даного договору сторони домовились що згідно п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Забудовник приймає Інвестора у дольове інвестування у будівництво ринку на земельній ділянці, відведеній для будівництва та обслуговування ринку за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Гончара, шляхом інвестування Інвестором цього будівництва в обсягах та в порядку, що передбачені цим Договором. За цим Договором сума інвестиції Інвестора складає 60 775 грн., які [PERSON] повністю сплачені в 2007 році, як це передбачено п. 1.5. Договору.У останнього виникло право власності на торгівельне місце № 135 площею 14,3 м в приміщенні ринку в м. Чорткові по вул. Гончара. Відповідно до п. 1.4. Договору, протягом 15 днів після прийняття в експлуатацію будівлі ринку Забудовник зобов'язується надати Інвестору у власність торгівельне місце № 135 площею 14.3 кв.м., а строк закінчення будівництва і здачі торгівельного місця на ринку Інвестору в експлуатацію до 01 вересня 2008 року (п. 1.3. Договору). В 2008 році [PERSON] на незавершене будівництвом приміщення ринку оформив на себе право власності, а згодом 27.02.2009 року вніс як майновий внесок до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег-БМ», хоча за умовами договору про дольове інвестування, він таких прав [PERSON]Й не надавав. В березні 2015 року отримав повідомлення від [PERSON]Й про те, що він в односторонньому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобовязань у повному обсязі, які передбачені Договором, мотивувавши тим, що нібито у звязку із складними економічно-фінансовими умовами, які мали місце у 2008 році, та які мають місце на даний час між ними не досягнуто згоди, щодо умов подальшої співпраці, зіславшись на п.3.3.Договору. Тому, позивач вважає таку відмову від виконання Договору незаконною, оскільки він є обовязковим до виконання, та пунктом 3.3 Договору передбачена лише фінансова відповідальність забудовника, а саме, у випадку розірвання Договору за власною інціативою, однак в даному пункті мова не йде про односторонню відмову від виконання зобовязання. Позивач [PERSON] подав заяву про зміну позовних вимог, в якій вказує, що 30 червня 2015 року ФО-П [PERSON] було подано до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації: «Будівництво критого ринку по вул. О. Гончара в м. Чорткові (перша черга)»; код об'єкта 1230.2; категорія складності - III. 1 липня 2015 року вказану Декларацію Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області було зареєстровано за №ТП 14315182010. Об'єкт будівництва - критий ринок по вул. О. Гончара в м. Чорткові - готовий до експлуатації ще із 1 липня 2015 року. Відповідно до п. п. 1.4. Договору, ФО-П [PERSON] повинен був передати [PERSON] торгівельне місце № 135 площею 14,3 м у власність ще 15 липня 2015 року. Однак вказаного свого зобов'язання, взятого добровільно на себе за Договором, із незрозумілих причин він не виконав до цього часу. Позивач уклав Договори із ФО-П [PERSON], маючи на меті набуття права власності на торгівельне місце № 135, площею 14,3 м в приміщенні критого ринку, який знаходиться в м. Чорткові, по вул. Гончара. Вважає, що це право виникло з моменту виконання сторонами умов даного Договору, який на даний час є чинним, ніким не оспореними та неопротестованими, не визнаними незаконними чи неукладеними. В змінених позовних вимогах просить визнати Договір про дольове інвестування від 26 грудня 2007 року, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], чинним; визнати за [PERSON] право власності на торгівельне місце № 135 площею 14,3 м в приміщенні критого ринку, який знаходиться в м. Чорткові, по вул. Гончара, та покласти на відповідача судові витрати. Позивач [PERSON], спираючись на обставини викладені у поданих заявах, змінені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Пояснив суду, що він виконав умови Договору, текст якого при його підписанні був підготовлений стороною відповідача. Відповідач перед тим, як направити йому повідомлення про розірвання Договору в односторонньому порядку, не ставив його до відома про будь-які економічні проблеми у його виконанні, оскільки як таких проблем не було, та між ними не вились будь-які переговори, в яких не було досягнуто між ними згоди, як на такі посилається в направленому до нього повідомленні відповідач. Не погоджуючись на те, що відповідач мав право на підставі п.3.3 Договору одностороньо його розірвати, оскільки зазначений пункт не надає йому такого права, та інші пункти Договору такого права не передбачають, спір мав вирішуватися в судовому порядку, ним було направлена відповідь [PERSON]Утонив позовні вимоги щодо номера спірної будівлі згідно рішення - по вул.О.Гончара.33-Б. Представник позивача адвокат [PERSON], також підтримує змінені позовні вимоги, вказує що вони є підставними, просить їх задовольнити. Пояснив суду, що п.3.3 Договору, на який посилався відповідач, розірвавши цей Договір в односторонньому порядку, передбачає лише правові наслідки у випадку розірвання Договору у випадку його невиконання як забудівником, стороною відповідачем. Таким чином відповідач, не виконуючи умов Договору, перекладає відповідальність у його невиконанні на позивача, який виконав умови Договору. Представник відповідача [PERSON] не визнає змінених позовних вимог. Подав суду запереченнях проти зміни позовних вимог, зазначивши, щов позовній заяві [PERSON] від 20.03.2015 року позивач мотивував свої позовні вимоги незаконною відмовою від виконання зобов'язань, та посиланням на матеріальні норми права закріпленні в ст. 509, 615, 626, 629, 651, 652 ЦК України, ч. 3 ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» пунктами 1.1, 1.З., 1.4., 1.5., 1.6., 3.3. Договору про дольове інвестування від 26 грудня 2007 року. Вважає, що заява [PERSON] про зміну позовних вимог порушує положення ст. 31 ЦПК України, змінюючи одночасно предмет та підставу позову. та не підлягає задоволенню в частині зміни позовних вимог про визнання права власності на торговельне місце №135 в критому ринку за [PERSON]. В запереченнях, поданих на позов та на заяву про зміну позовних вимог, відповідач вказує, що у забудовника [PERSON] згідно п.п 3.3 Договору укладеному між сторонами було право розірвати договір дольового інвестування за власною ініціативою та понесення ним відповідної відповідальності. Залучивши кошти інвесторів [PERSON] мав намір завершити будівництво до вказаної в договорах дати, однак, через фінансові труднощі у підрядних організацій та різке підвищення цін самостійно завершити будівництво виявилось неможливим. З цією метою [PERSON] було залучено додаткового інвестора ТОВ «Ковчег-БМ». За умови, що ТОВ «Ковчег БМ» зобов'язується завершити будівництво та виконати зобов'язання перед інвесторами [PERSON] вніс об'єкт незавершеного будівництва критий ринок в статутний фонд Товариства. З 27.02.2009 року будівництво ведеться виключно зусиллями ТОВ «Ковчег-БМ». Станом на 2014 рік будівництво перебувало в завершальній фазі. В цей самий час [PERSON] скликає інвесторів, підбурюючи їх оспорювати дії ТОВ «Ковчег-БМ». В подальшому, [PERSON] звертається до суду та накладає арешт на увесь об'єкт незавершеного будівництва, що відтягнуло завершення будівництва ще на пів року. На зборах інвесторів в березні 2015 року з метою досягнення згоди ТОВ «Ковчег-БМ» та [PERSON] пропонували переукласти договори, додавши умову про виконання обов'язків, які не було виконано [PERSON] товариством. Однак, позивач відмовився сам та відмовляв інших інвесторів. В результаті накладеного арешту підрядники та ТОВ «Ковчег-БМ» втратили можливість виконувати будь-які роботи та понесли збитки. Усвідомлюючи небезпеку захоплення практично завершеного будівництва, з метою забезпечення охорони прав інших інвесторів, [PERSON] розірвав договір дольового інвестування з [PERSON] За умовами укладеного між сторонами договору, зобов'язання підлягало виконанню в строк до 1 вересня 2008 року, з наступного дня позивачу стало відомо про порушення договору, у зв'язку з чим починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Термін позовної давності сплив 01.09.2011 року. Просять застосувати строк позовної давності до позовних вимог [PERSON] про зобовязання [PERSON] виконати умови договору дольового інвестування, відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Суд, заслухавши сторін, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON], що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № 653141, виданого Чортківською РДА 12 квітня 2007 року, укладено договір про дольове інвестування у будівництво. Відповідно до умов п. 1.1 Договору Забудовник приймає Інвестора у дольове інвестування у будівництво ринку на земельній ділянці, відведеній для будівництва та обслуговування ринку за адресою: Тернопільська обл., м. Чортків, вул. Гончара, шляхом інвестування Інвестором цього будівництва в обсягах та в порядку , що передбачені цим Договором. Відповідно до умов п. 1.3 Договору строк закінчення будівництва і здачі торгівельного місця на ринку Інвестору в експлуатацію до 01.09.2008р. Відповідно до умов п. 1.4 Договору протягом 15 днів після прийняття в експлуатацію будівлі ринку Забудовник зобов'язується надати Інвестору у власність торгівельне місце № 135 площею 14,3кв.м. Відповідно до умов 1.5. сума інвестиції Інвестора по цьому договору складає 60775,00 грн. і вноситься інвестором в 1 етап. Відповідно до п. 3.1.1. порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов , визначених змістом цього Договору. Відповідно до п. 4.2. строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.4.1. цього Договору та закінчується з моменту виконання сторонами своїх зобов'язань по цьому Договору. Відповідно до 4.3 Договору, закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності з його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. З матеріалів справи вбачається, що дійсно позивач у повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання за Договором про дольову участь у будівництві в повному обсязі оплатив вартість обєкта інвестування в розмірі 60775,00 грн., що підтверджується квитанціями про оплату дольової участі в будівництві житлового будинку та квитанціями до прибуткового касового ордеру № 52 від 18 жовтня 2007 року, та № 75 від 29 грудня 2007 року. Згідно ч. 3\~ст. 6 ЦК України\~сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 1\~ст. 203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність»інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в обєкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доходи) або досягається соціальний ефект. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися обєктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України, самостійно визначає цілі, напрями, види й обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності, у тому числі шляхом організації конкурсів і торгів. Уклавши Договір про дольове інвестування від 26 грудня 2007 р. з [PERSON], [PERSON], в розумінні\~Закону України «Про інвестиційну діяльність», став інвестором. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про інвестиційну діяльність»\~( в редакції чинній на момент укладання договору)\~\~інвестор у випадках і порядку, встановлених законодавством України, зобов'язаний: подати фінансовим органам декларацію про обсяги і джерела здійснюваних ним інвестицій; одержати необхідний дозвіл або узгодження відповідних державних органів та спеціальних служб на капітальне будівництво; одержати позитивний комплексний висновок державної експертизи щодо додержання в інвестиційних програмах та проектах будівництва діючих нормативів з питань санітарного і епідемічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної безпеки, міцності, надійності та необхідної довговічності будинків і споруд, а також архітектурних вимог. Згідно вимог\~ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність»\~основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між субєктами інвестиційної діяльності є договір (угода). Позивач інвестор [PERSON] виконав умови договору у повному обсязі, сплативши повну вартість за торгове місце в розмірі 60775 грн. Відповідач [PERSON] за Договором від 26 грудня 2007року про дольове інвестування у будівництво не забезпечив введення приміщення ринку в експлуатацію в запланований загальний строк будівництва, а саме до 01.09.2008 року. 27 лютого 2015 року відповідачем [PERSON] на адресу позивача [PERSON] подано повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку. В повідомлені відповідач зазначив, що у зв'язку із складними економічно-фінансовими умовами, які мали місце у 2008 р., та які мають місце на даний час, ним порушені зобов'язання, щодо завершення будівництва та передачі позивачу у власність вказаного вище торгівельного місця. Крім того, вказано що між сторонами не досягнуто згоди, щодо умов подальшої з співпраці. Відповідач вказує, що в укладеному між сторонами договорі передбачено одностороння відмова забудовника від виконання взятих на себе зобов'язань та передбачені відповідні правові наслідки, а саме, у пункті 3.3 вказаного договору зазначено, що забудовник у разі розірвання цього Договору за власною ініціативою сплачує інвестору неустойку в розмірі 5 (п'яти) % від суми дольового інвестування, яка вказана в пункті 1.5 цього Договору та повергає йому внесену суму інвестицій. Також [PERSON] вказано, що 27.02.2015 р. прийнято рішення про односторонню відмову від виконання взятих на себе зобов'язань у повному обсязі, які передбачені договором про дольове інвестування від 26.12.2007 р., за яким позивач сплатив передбачені у цьому договорі грошові кошти, а він взяв на себе зобов'язання збудувати та передати позивачу у власність торгівельне місце № 135 площею 14,3 кв.м. у критому ринку по вул. О, Гончара в місті Чорткові Тернопільської області розірваний з 27 лютого 2015 року. Позивачем [PERSON] у відповідь на повідомлення відповідача надано відповідь, у якій вказано, що він не вважає договір розірваним та вказано що договір є чинним, оскільки Договором не передбачено процедури його розірвання в односторонньому порядку, тому такий договір може бути розірваний тільки на загальних засадах, а саме згідно ст. 651 Цивільного Кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише зі згодою сторін. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Також позивачем вказано що п. 3.3 Договору, на який посилається відповідач [PERSON], визначає наслідки після одностороннього розірвання, а не право, умови і порядок одностороннього розірвання даного договору, а пункт 3.1 Договору передбачає фінансову відповідальність сторін за неналежне виконання умов Договору. Ним як інвестором виконано в повному обсязі взяті на себе зобов'язання, то він не бачить законних підстав на розірвання договору в односторонньому порядку забудовником. Як передбачено ст.ст.\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно із ч. 2\~ст. 331 Цивільного кодексу України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Тобто основний акт цивільного законодавства України фактично визначив три моменти виникнення права власності на об'єкт новоствореного нерухомого майна: один безумовний - момент завершення будівництва, та два випадки, які діють у разі якщо вони прямо передбачені законодавством - момент прийняття майна до експлуатації та момент його державної реєстрації. Відповідно до ст. 18 Закону України „Про основи містобудування" новозбудовані об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється. Згідно із\~ст. 182 Цивільного кодексу України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Отже, чинним на сьогодні законодавством для нерухомого майна передбачена як процедура його державної реєстрації, так і процедура прийняття майна в експлуатацію. За ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для реєстрації права власності на майно є акт прийому нерухомого майна до експлуатації. За змістом положень\~статей 331 Цивільного кодексу України\~право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 179 Цивільного кодексу України\~річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 5\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.\~Цивільний кодекс\~передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених статтями\~335,\~376,\~392\~\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. 30 червня 2015 року ФО-П [PERSON] було подано до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації: «Будівництво критого ринку по вул. О. Гончара в м. Чорткові (перша черга)»; код об'єкта 1230.2; категорія складності - III. 1 липня 2015 року вказану Декларацію Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції Тернопільської області було зареєстровано за№ТП 14315182010, що об'єкт будівництва - критий ринок по вул. О. Гончара в м. Чорткові - готовий до експлуатації ще із 1 липня 2015 року. Згідно п. 1.4 Договору протягом 15 днів після прийняття в експлуатацію будівлі ринку забудовник зобовязується надати інвестору у власність торговельне місце №135 площею 14,3 кв. м. Тобто, за умовами укладеного між сторонами договору, зобовязання надати у власність обєкт інвестування виникає лише після завершення будівництва та здачі обєкта в експлуатацію. Виконавчий комітет Чортківської міської ради прийняв рішення №271 від 16.10.2015 року «Про оформлення права власності на завершений будівництвом обєкт критого ринку по вулиці Олеся Гончара, 33-Б м. Чортків на товариство з обмеженою відповідальністю «Ковчег-БМ» та фізичних осіб-інвесторів на умовах дольового інвестування згідно Статуту ТОВ «Ковчег-БМ», про що свідчить виписка з рішення. Вказане свідчить про завершення будівництво та здачу обєкта в експлуатацію, що усуває обставини, що стали підставою для скасування в справі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2015 року, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11 серпня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03 лютого 2016 року. Таким чином, дослідженими доказами щодо правовідносин сторін, судом не здобуто обставин на підтвердження заперечень відповідача про одностороннє розірвання Договору з 27 лютого 2015 року, а саме як то: складні економічно-фінансові умовами, які мали місце у 2008 р., відповідачем порушені зобов'язання, щодо завершення будівництва та передачі позивачу у власність вказаного вище торгівельного місця та, що між сторонами не досягнуто згоди, щодо умов подальшої з співпраці. Строк позовної давності не підлягає застосуванню, оскільки про розірвання Договору в односторонньому порядку відповідач повідомив позивача 27 лютого 2015 року, відповідно в березні 2015 року [PERSON] звернувся з позовними вимогами. В судовому засіданні також не знайшли підтвердження твердження відповідача про те, що з боку позивача була небезпека захоплення практично завершеного будівництва з метою забезпечення охорони прав інших інвесторів, тому [PERSON] розірвав договір дольового інвестування з [PERSON] За таких обставин, встановлено порушення вимог ст. ст. 526, 651 ЦК України, умов Договору про дольове інвестування від 26.12.2007 року та ст.9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» діями [PERSON] майнових прав інвестора [PERSON], які підлягають захисту шляхом їх поновлення. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, [PERSON] на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з [PERSON] понесені позивачем і документально підтвердженні судові витрати в розмірі 851,35 грн..

Outcome: approved