Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів встановлений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11 січня 2017 року у справі № 460/4958/17, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує\~тим,\~що на\~підставі виконавчого\~листа №\~460/4958/15,\~виданого Яворівським\~районним судом\~Львівської області\~27\~березня 2017\~року,\~з [PERSON] \~стягуються аліменти\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] \~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~500\~гривень щомісяця.\~Зазначає,\~що зважаючи\~на збільшення\~розміру прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку у\~2020\~року,\~швидкі темпи\~зростання цін,\~значне зростання\~витрат на\~оздоровлення,\~харчування,\~лікування,\~утримання дитини,\~ попередньо\~визначений судом\~розмір аліментів\~цим вимогам\~не відповідає.Посилається на те, що вибір способу стягнення аліментів віднесено до права того з батьків, з ким проживає дитина, тому оскільки син проживає разом з нею, просить змінити спосіб стягнення аліментів. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 01 лютого 2021 року вирішено проводити заочний розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак її представник подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також у вказаній заяві зазначає, що проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Також про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 2016 року [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з актом обстеження № 109 від 29 жовтня 2019 року встановлено, що [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . 24 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53813316 на підставі виконавчого листа № 460/4958/15-ц, виданого 27 березня 2017 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліментів у розмірі 500 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто зазначена норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів здійснюється шляхом зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позову, заявленого із таких підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, які врегульовують обов`язки батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. В свою чергу, відповідач [PERSON] не надав будь-яких пояснень та доказів, які свідчили про безпідставність чи необґрунтованість позовних вимог [PERSON] . За наведених обставин, позов про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню. Згідно із п.\~1 ч. 1 ст.\~430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Отже, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840, 80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved