Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором б/н від 22.10.2018 року у розмірі 13485, 36 грн., та судовий збір в сумі 2 102, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.10.2018 року між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановлення відновлювальної кредитної лінії на строк 60 місяців на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та інші платежі. У порушення умов кредитного договору від 22.10.2018 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 30.03.2020 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 13485, 36 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Так, з матеріал справи вбачається, що 22.10.2018 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії в АТ «Державний ощадний банк України». Згідно Заяви відповідач підтвердив, що шляхом підписання заяви про приєднання № 555470721, він беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання вказаної заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці www/oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. У відповідності до умов договору від 22.10.2018 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановлення відновлювальної кредитної лінії на строк 60 місяців на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38% річних. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 30.03.2020 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 13485, 36 грн., з яких: 11 566,14 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 1552,36 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 36,80 грн. - комісія; 167,61 - загальна сума нарахованої пені; 130,41 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 22,68 грн - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 02,74 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу; 06,62 грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання заяви про приєднання № 555470721 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Державний ощадний банк України» між банком та [PERSON] 22.10.2018 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 12 000 грн. на строк 60 місяців, з процентною ставкою 38% річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 30.03.2020 року склалась заборгованість за основною заборгованістю у сумі 11566,14 грн., заборгованістю по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 1552,36 та заборгованістю за комісію у сумі 36, 80 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору на підставі п. 1.24 Загальних умов надання кредиту позивачем нарахована пеня за прострочене зобов`язання у сумі 167, 61 грн. Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредитних коштів, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 167, 61 грн. пені за прострочене зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано 02,74 грн. інфляційних витрат на суму простроченого кредиту; 06,62 грн. інфляційних витрат на суму нарахованих та несплачених процентів; 130,41 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту; 22, 68 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, прострочив виконання грошового зобов`язання, тому з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають стягненню індекс інфляції та 3% річних передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України у сумі 02,74 грн. інфляційних витрат на суму простроченого кредиту; 06,62 грн. інфляційних витрат на суму нарахованих та несплачених процентів; 130,41 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту; 22, 68 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 485, 36 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved