Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на себе та дитину, в якій зазначає, що з лютого 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. За час цих стосунків [INFO] року вона народила сина [PERSON], в свідоцтві про народження якого [PERSON] записаний як батько. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні сина. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його утримання 1/4 частину від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та на себе до досягнення дитиною трирічного віку аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, справу просила розглянути у її відсутність, понесені нею судові витрати не стягувати. Відповідач в письмовій заяві заявлений позов не визнав. В письмовій заяві повідомив про звернення до суду з заявою про оспорювання свого батьківства. Проводити розгляд справи про стягнення аліментів просив без його участі. Дослідивши заяви сторін, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] року у сторін народився син [PERSON], який проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Як вбачається зі свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції 31 жовтня 2014 року, батьками дитини - [PERSON], є: відповідач по справі [PERSON] (батько) та позивачка [PERSON] (мати). Малолітній син сторін - [PERSON], проживає разом зі своєю матір'ю, позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Піщанської сільської ради Красноградського району від 11 грудня 2015 року. Відповідач мешкає окремо, а тому незалежно від будь-яких обставин, зобов'язаний брати участь в утриманні свого малолітнього сина [PERSON] [PERSON] не працює, не може матеріально себе забезпечувати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач працевлаштований , але регулярно не надає позивачці матеріальної допомоги, в розмірі достатньому для утримання її і дитини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відтак, звернення матері до суду з позовом про стягнення в примусовому порядку аліментів на утримання дитини з її батька свідчить про відсутність домовленості між батьками про способи виконання батьківського обов'язку утримувати дитину того з них, хто проживає окремо від дитини, а тому спір підлягає вирішенню судом. У відповідності до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. На підставі ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В ч.1 статті 183 СК зазначено, що частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Суд при вирішенні спору щодо частки заробітку, яка буде стягуватися як аліменти враховує положення ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення коштів на її утримання при визначенні розміру аліментів суд, приймає до уваги матеріальний стан позивача, наявність на її утриманні двох малолітніх дітей. Враховуючи зазначене, слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) [PERSON] Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved