overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. В заяві вказує , що даний будинок вона з покійним чоловіком будували разом під час шлюбу. [PERSON] , помер [INFO] року. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено , так як її покійний чоловік за життя права власності на будинок не оформив. У судове засідання представник позивача подала заяву , в якій просить розглянути справу у відсутність позивача та її представника , позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився- подав заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню. Згідно виписки з погосподарської книги с.Яцьковичі Березнівського району згідно погосподарської книги № 5 особовий рахунок № [NUMBER], будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. Як видно з довідки № 1208 від 23 липня 2014 року на день ссмерті [PERSON] разом з з ним проживала позивач. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 30 травня 1956 року. За ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку. Відповідно до довідки державного нотаріуса з заявою про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] звернулася позивач. За ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин позивач є співвласником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] що є об"єктом спільної сумісної власності, та спадкоємцем першої черги по закону на 1/2 частину вищевказаного будинковолодіння , а тому слід визнати за позивачем право власності на ціле будинковолодіння . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 18.05.1986 р. між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 18.05.1986 р. зроблено запис за №3. За час шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Протягом тридцяти років вона з відповідачем спільного господарства не веде, проживають окремо, їх діти весь час проживали та проживають з нею, сім'я розпалась остаточно, вони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім'я фактично не існує. Вона переконана, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилась, просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне позов задоволити, оскільки подальше збереження даного шлюбу недоцільне та суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 20 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 29. 08 лютого 2010 року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею і проживатиме з нею після розірвання шлюбу. Спільне майно відсутнє. Фактично їх шлюб розпався, вони з відповідачем проживають окремо протягом останніх трьох років. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у них з відповідачем часто виникали конфлікти через те, що у них різні характери, різні погляди на життя на взаємні права та обов'язки. Наразі між ними склалися неприязні відносини, вони не спілкуються. Вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що вони з відповідачем три роки спільно не проживають, примирення між ними неможливе. Відповідач позов визнав повністю, пояснив, що примирення не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити повністю, оскільки збереження шлюбу є недоцільним і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 27 серпня 2006 року вони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 4. Від шлюбу в них є двоє спільних неповнолітніх дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Після одруження сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Під час спільного проживання постійно між ними виникали сварки, що призвело до того що вони стали проживати окремо. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. На даний момент вони вже близько трьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують, тому за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, вона бажає розірвати шлюб з відповідачем. Причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя їх із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Марченко". В підготовчому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що вони з відповідачем три роки не живуть разом, на примирення не згодна. Відповідач позов визнав повністю, пояснив, що вони не знаходять спільної мови і на примирення не згоден, майно поділять добровільно. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити повністю, оскільки збереження шлюбу є недоцільним і суперечить інтересам сторін. Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Після її смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як померла не мала правовстановлюючих документів на будинок. В позові [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи суд доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим 09 березня 2012 року Сторчівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. За життя 17 липня 1991 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Судом встановлено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок [PERSON] було видано 05 березня 2012 року, але у встановленому законом порядку зареєстроване не було. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який набрав чинності 03 серпня 2004 року. Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Пунктом 6 частини 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка діяла до 19 січня 1996 року, будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS], був збудований у 1963 році. Виходячи з вищевказаного, право власності на житловий будинок у [PERSON] виникло і набуте в установленому законом порядку. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона 29 січня 2011 року одружилася з відповідачем. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони одружені з 29 січня 2011 року, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача встановлено, що у позивача з відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, сторони однією сім'єю не проживають. Ухвалою суду від 08 квітня 2014 року сторонам було надано строк для примирення на 2 місяці. Проте вжиті судом заходи не призвели до примирення сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Згідно ч. 7 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. За змістом зазначеної статті та ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, вказуючи на те, що син навчається на третьому курсі денного відділення Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та у зв'язку із навчанням потребує матеріальної допомоги на витрати, пов"язані із навчанням, харчуванням, на придбання одягу та взуття, проїзд у транспорті. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала заяву, в якій підтримала позов, просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання також не з»явився надав заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі, позов визнає частково в сумі 500 грн.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 серпня 1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Відділі ЗАГС м. Стаханова Луганської області, актовий запис № 571 ( а.с.4). Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] ( а.с. 5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на бюджетній основі (а.с.6). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. ч. 1,2 ст. 200 СК України). Таким чином, визначаючи розмір аліментів по зазначеній справі, суд враховує матеріальний стан повнолітнього [PERSON], який не працює, а ще тільки навчається. Суд також враховує матеріальний стан відповідача, який є фізичною особою підприємцем та займається торгово-закупівельною діяльністю, отже отримує дохід. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвання шлюбу, укладеного із відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що укладений між ними шлюб зберегти не має можливості, їх сім'я розпалася, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, оскільки втратили один до одного почуття та розуміння. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала, суду пояснила, що відповідач влітку 2013 року поїхав на заробітки до РФ, де наразі проживає з іншою жінкою, повертатися наміру не має. Їх сім'я фактично розпалась, зберегти її можливості не мається. Просила змінити своє прізвище на дошлюбне "[PERSON]". Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надана його нотаріально завірена заява з проханням розгляду справи за його відсутності, із позовом погоджується. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 07.06.2008 року у відділі реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 394, між сторонами був зареєстрований шлюб. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає із матір'ю. У теперішній час сімейні стосунки не склалися, зберегти сім'ю неможливо, сторони примирення не бажають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON]. В підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що 11 жовтня 2008 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем в Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 14. Від шлюбу дітей не мають. За період спільного подружнього життя міцної, дружної сімї не створили через різні погляди на життя, втратили почуття взаєморозуміння, між ними склалися неприязні стосунки. Примирення та збереження сімї неможливе, сімя носить формальний характер. В судове засідання позивач не з*явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на своїх позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Моісеєнко". Відповідач в судове засідання не з*явився, але також надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному об*ємі. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що 11 жовтня 2008 року [PERSON] та [PERSON] ( до шлюбу Приходько ) [PERSON] зареєстрували шлюб в Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 14. ( а.с.5). Від спільного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося, вони не створили дружньої, міцної сімї, втратили почуття поваги і взаєморозуміння. З огляду на таке подальше спільне життя подружжя - збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін. Таким чином визнання відповідачем пред*явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON]. В підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що 14 листопада 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківській області, актовий запис № 245. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За період спільного подружнього життя міцної, дружної сімї не створили через різні погляди на життя, втратили почуття взаєморозуміння, між ними склалися неприязні стосунки. Примирення та збереження сімї неможливе, сімя носить формальний характер. В судове засідання позивач не з*явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, на своїх позовних вимогах наполягає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Голубятнікова". Відповідач в судове засідання не з*явився, але також надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному об*ємі. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що 14 листопада 2009 року [PERSON] та [PERSON] ( до шлюбу Заєць) [PERSON] зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківській області, актовий запис № 245 ( а.с. 8). Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.7). Подружнє життя не склалося, вони не створили дружньої, міцної сімї, втратили почуття поваги і взаєморозуміння. З огляду на таке подальше спільне життя подружжя - збереження шлюбу неможливе, бо суперечить інтересам сторін. Таким чином визнання відповідачем пред*явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON]. В підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що 14 червня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Гусарівській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього Михайла, [INFO] та неповнолітню Вероніку, [INFO]. За період спільного подружнього життя міцної, дружної сімї не створили через різні погляди на життя, втратили почуття взаєморозуміння, між ними склалися неприязні стосунки. Примирення та збереження сімї неможливе, сімя носить формальний характер. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище "Логвіненко". В судове засідання позивач не з*явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з*явився, але також надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному об*ємі. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що 14 червня 1997 року [PERSON] ( до шлюбу Грачова ) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Гусарівській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 4 ( а.с. 5). Від спільного шлюбу мають двох дітей: повнолітнього Михайла, [INFO] та неповнолітню Вероніку, [INFO].( а.с.6,7 ). \~ \~ Таким чином визнання відповідачем пред*явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved