Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

В січні місяці 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НП Мітра-Трейд», [PERSON] , [PERSON] про визнання договорів відчуження автомобіля недійсними і витребування майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України позов розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою суду від 02.02.2021 року позов прийнять до провадження за правилами загального позовного провадження і справу призначено до підготовчого судового засідання. На стадії підготовчого судового засідання до участі по справі залучені у якості третіх осіб [PERSON] і Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний Банк», розглянув клопотання сторони позивача про вжиття заходів забезпечення позову. 16.03.2021 року відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позов. 09.04.2021 року суд закрив підготовче судове засідання і призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні. Позивач (представник позивача адвокат Попов М.С.), підтримуючи позов, доводив, що спірний автомобіль вибув з володіння власника позивача [PERSON] не з її на те волі, тому відновлення порушеного права власності можливе тільки шляхом витребування цього майна від останнього набувача. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Казак В.С. вимоги підтримав у повному обсязі. На обґрунтування своїх вимог сторона позивача посилалась на такі докази: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , Договір комісії №6254/17/002021 від 30.09.2017 року з усіма додатками (актами огляду, актом реалізації, актом технічного стану), витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, договір купівлі-продажу транспортного засобу №6254/17/002021 від 30.09.2017р., кредитний договір і договір застави, лист-відповідь Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області від 10.04.2020 р., постанову слідчого про призначення судової почеркознавчої експертизи від 26.05.2020 р., висновок експерта №20-3907 (судової почеркознавчої експертизи) від 11.08.2020 р. (копія належним чином засвідчена). Представник відповідача [PERSON] адвокат Дерід Т.М. позов не визнала і посилалась на добросовісність набуття права власності на автомобіль. Інші відповідачі (їх представники) до суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи сповіщались судом неодноразово, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Третя особа -АТ «ПУМБ» надало заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Суд вислухав учасників процесу,вивчив матеріали справи і встановив наступне: На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель ML 320, 2008 року випуску, номер кузову [NUMBER] чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . 26.06.2008 між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» і [PERSON] укладено Договір застави транспортного засобу №6584366, за умова якого з метою забезпечення повного виконання зобов`язань за кредитним договором №6556734 від 26.06.2008 року [PERSON] передала Банку в заставу транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ модель ML 320, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 22.12.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель ML 320, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] і автомобіля ВМW 535 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , як володілець та фактичний керівник СТО «GAS RepairService», що знаходилось за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 171 в ході вирішення питань щодо ремонту ТЗ учасників ДТП, запропонував [PERSON] свої послуги щодо зберігання ТЗ марки MERCEDES-BENZ реєстраційний номер [NUMBER] на СТО «GAS RepairService» до моменту фактичного ремонту автомобіля. В 2017 році автомобіль MERCEDES-BENZ модель ML 320, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] було продано банківською установою при процедурі стягнення майна [PERSON] в якості погашення грошового зобов`язання за договором кредиту. Сторона позивача стверджує, що про відчуження автомобіля [PERSON] довідалась наприкінці вересня 2019 року від [PERSON] і 06.11.2019 до Одеської місцевої прокуратури №1 звернувся із заявою адвокат Казак В.С., діючий в інтересах [PERSON] за фактом незаконного проваджу транспортного засобу. За вказаним фактом, посадовими особами Київського ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019160480003947 від 15.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. В рамках проведення досудового розслідування слідчим Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було встановлено: за Договором комісії №6254/17/002021 від 30.09.2017, укладеного між Комісіонером ТОВ «НП МІТРА-ТРЕЙД» та Комітентом [PERSON] , відповідно до предмету якого, [PERSON] передала 30.09.2017 року на комісію ТОВ «НП МІТРА-ТРЕЙД» ТЗ марки MERCEDES-BENZ модель ML 320, 2006 року випуску, номер кузову [NUMBER] чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . 30.09.2017 року ТОВ «НП МІТРА-ТРЕЙД» та [PERSON] було уклали Договір купівлі-продажу ТЗ №6254/17/002021. 30.11.2017 року [PERSON] вказаний автомобіль за Договором №5142/2017/730209 передав у власність [PERSON] , який, в свою чергу, на підставі Договору купівлі-продажу №5142/2018/350880 здійснив продаж вказаного автомобіля гр. [PERSON] . Станом на день вирішення даного спору автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель ML 320, 2006 року випуску, номер кузову [NUMBER] чорного кольору знаходиться у власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] під державним номерним знаком [NUMBER] . Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №20-3907, виконаним 11.08.2020 року судовим експертом Одеського науково-дослідного Інституту судових експертиз Міністерства юстиції України « підписи від імені [PERSON] у наданих на експертизу документах: Договорі комісії №6254/17/002021 від 30.09.2017, укладеному між Комісіонером ТОВ «НП МІТРА-ТРЕЙД» та Комітентом [PERSON] ; Акті огляду реалізованого транспортного засобу №6254/17/002021 від 30.09.2017, укладеного між продавцем [PERSON] , покупцем [PERSON] та ТОВ «НП МІТРА-ТРЕЙД»; Акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер [NUMBER] від 30.09.2017 виконані не самою [PERSON] , а іншою особою (особами). Досудовим розслідуванням також встановлено, що в 2017 році під ключем державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Цюрка Степана Ігоровича було виявлено несанкціоноване втручання а систему АСВП, а саме: вилучення обтяження щодо накладення заборони щодо відчуження майна, транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ модель ML 320, 2008 року випуску, номер кузову [NUMBER] чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , накладеного Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. на підставі Договору застави транспортного засобу №6584366 від 26.06.2008 р. Спір щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 2008 року перебуває на розгляді Малиновського райсуду м. Одеси. Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України визначає, що право приватної власності є непорушним (ч.2,3 ст.321 ЦК України). Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що [PERSON] власник автомобіля MERCEDES-BENZ модель ML 320, 2008 року випуску, номер кузову [NUMBER] чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] не приймала участі в укладанні договору комісії №6254/17/002021 від 30.09.2017 року, її підпис відсутній як в договорі так і в інших документах, які підтверджують відчуження автомобіля, тому договір комісії є недійсним в силу положень ч. з ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені - таким чином, у даному випаду, між комітентом (продавцем) і третьою особою (покупцем) не виникає жодних прямих договірних (зобов`язальних) відносин. Перед третьою особою (покупцем) зобов`язання несе лише комісіонер, оскільки саме він є стороною договору з такою третьою особою, а не комітент (продавець). За таких обставин, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину. шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Наведені норми кореспондуються з роз`ясненнями, викладеними в п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до яких, спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Зазначена правова позиція також узгоджується із правозастосовною практикою Верховного Суду України відображеною зокрема у справах № 6-107цс12, № 6-53цс12, № 6-140ЦСІ4, № 6-164ЦСІ4, № 6-348цс15 тощо. Тобто витребування майна шляхом віндикації (ст. 388 ЦУ України) застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно, як у даному випадку, перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. Відповідно до закріпленого в ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Пунктом 3 Ч.1 ст. 388 ЦК України передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи зазначені норми матеріального права, а також фактичні обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] не здійснювала відчуження належного їй автомобіля MERCEDES-BENZ модель ML 320, 2008 року випуску, номер кузову [NUMBER] чорного кольору, а автомобіль із володіння [PERSON] вибув не з її волі, а іншим шляхом, спірний автомобіль підлягає витребуванню у [PERSON] на користь [PERSON] на підставі ст. 388 ЦК України. Відповідно до ч. З ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Оскільки в розумінні зазначеної норми принципове значення має саме доведення факту характеру оплатності придбання майна. Суд погоджується з доводами позивача, що вищенаведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що спірний автомобіль був придбаний [PERSON] на безвідплатних підставах, що дозволяє витребувати у неї належний [PERSON] автомобіль, в тому числі, і з підстав передбачених ч. З ст. 388 ЦК України, а саме - у всіх випадках. Статтею 13ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі ТОВ НП «Мітра-Трейд», [PERSON] і [PERSON] не спростували доводи і докази сторони позивача.

Outcome: approved