Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів на користь майбутнього опікуна на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі по 1/4 частці із всіх видів доходів кожного, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно; призначити [PERSON] опікуном неповнолітньої [PERSON]. На обґрунтування позову зазначила, що відповідачка [PERSON], дівоче прізвище якої [PERSON], є її донькою. У 2001 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. 07 грудня 2001 року в них народилася дочка [PERSON], яка була зареєстрована та стала проживати за адресою: [INFO]. 15 листопада 2005 року шлюб між відповідачами було розірвано. 14 січня 2006 року відповідачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на Таран. Квартира, де зареєстрована та проживає неповнолітня [PERSON], складається із чотирьох житлових кімнат, на праві спільної власності належить їй, позивачці, її чоловікові [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON]. У червні 2002 року відповідачка [PERSON] залишила вказане житлове приміщення та із зазначеного часу у квартирі не проживає. Залишаючи квартиру, відповідачка забрала із собою свою дочку [PERSON] та стала проживати разом із дитиною у різних орендованих квартирах. З батьком дитини [PERSON] дочка [PERSON] припинила спільне проживання одразу ж після народження дитини. 05 вересня 2006 року [PERSON] народила другу дитину - сина [PERSON], який проживає із своїм батьком [PERSON]. У 2012 році онука [PERSON] самостійно прийшла проживати до них з чоловіком до квартири за адресою: [ADDRESS], пояснивши, що не може надалі проживати із своєю матірю [PERSON], яка разом зі своїм співмешканцем зловживає алкоголем, не працює, не приділяє їй уваги. Із вказаного часу неповнолітня онука проживає разом з нею та чоловіком. Вони опікуються дитиною, її матеріальним забезпеченням, здоровям, навчанням, розвитком, вихованням. Допомогу у вихованні дитини їм з чоловіком надає їх дочка [PERSON]. Вона, позивач, була вимушена залишити місце роботи, щоб доглядати за дитиною, яка страждає на міопію слабого ступеню обох очей. Протягом останніх чотирьох років відповідачка [PERSON] декілька раз зустрічалася із своєю дочкою. Вона не піклується про дитину, матеріально її не забезпечує, не цікавиться здоровям, навчанням, вихованням, розвитком дитини, не бажає спілкуватись із своєю дочкою. [PERSON] протягом тривалого часу знаходиться на їх з чоловіком утриманні. Відповідач [PERSON] свою дочку [PERSON] бачив останній раз, коли їй було декілька місяців. Він не приймає участі в її вихованні, утриманні, не піклується про дитину, не цікавиться її здоровям, навчанням розвитком, не бажає спілкуватися з дочкою. Вони з чоловіком є пенсіонерами, щомісячно отримують пенсію, і самостійно утримують онуку. В звязку з тим, що відповідачі самоусунулись від виконання своїх батьківських обовязків, їх необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON]. Після позбавлення відповідачів батьківських прав, вона бажає взяти на себе обовязки піклувальника дитини, оскільки дитина позбавлена батьківського піклування з боку обох відповідачів. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримувала заявлений позов, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просила задовольнити позов. Також пояснила, що відповідач [PERSON] постійно сплачував на користь матері дитини - [PERSON] аліменти на утримання своєї дочки [PERSON]. Проте відповідачка [PERSON] отримані аліменти дитині не віддавала, витрачала всі гроші на свої особисті потреби. Під час проживання із відповідачкою дитина голодувала, ходила у брудному одязі. Коли онука прийшла проживати до них з чоловіком, відповідачка продовжувала отримувати аліменти від батька дитини та витрачати їх на себе. Вона казала відповідачці, щоб та віддавала гроші, що отримує на дитину і щоб сама надавала допомогу на утримання своєї дочки. Проте відповідачка ніякої допомоги на утримання дитини ніколи не надавала. Останні три роки відповідачка [PERSON] взагалі не спілкується із дитиною. Відповідач [PERSON] не ухиляється від утримання дитини, і з моменту народження дочки щомісячно сплачує аліменти на користь матері дитини, але остання гроші витрачає на себе і дитині не віддає. [PERSON] не приймав ніякої участі у вихованні дитини, не бачив дитину з моменту народження, не цікавився її життям та тим, де і з ким проживає його дочка, хто і як витрачає аліменти, що утримуються з його зарплати на її утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Також пояснив суду, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із матірью дитини - [PERSON], проживали за місцем реєстрації позивачки [PERSON] В листопаді 2001 року вони з дружиною припинили спільне проживання і він переїхав проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. 07 грудня 2001 року дружина народила дочку [PERSON] і заборонила йому появлятися біля неї та дитини. Дочка залишилася на вихованні дружини. У 2005 році, за позовом дружини, шлюб між ними було розірвано і відповідачка стала проживати з іншим чоловіком. Після народження дитини, за його заявою, з нього за місцем роботи стягувалися аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON]. Він мав добрі заробітки, тому аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] стягувалися в розмірі 2500-2700 грн. щомісячно. До теперішнього часу з його заробітної плати утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] за його заявою. Він має нову сімю, де виховується двоє його дітей віком 8 років та 7 років. З дочкою [PERSON] він не спілкувався. Влітку 2016 року він дізнався про те, що дочка [PERSON] проживає разом із позивачкою і що [PERSON] не віддає отримані від нього аліменти на утримання їх дочки. Де знаходиться мати дитини йому невідомо. Він розуміє, що позбавлення батьківських прав не звільняє його від сплати аліментів на утримання дитини. Представник органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що до моменту звернення позивачки до суду з цим позовом, орган опіки та піклування не спілкувався із відповідачами, бо вони не відповідали на телефоні дзвінки, не зявлялися на запрошення. Спеціалісти виходили за місцем проживання [PERSON], залишали запрошення, проте він до органу опіки не зявлявся та не телефонував. Під час спілкування із дитиною, остання надала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення відповідачів батьківських прав та призначення позивачки її піклувальником. Піклування над неповнолітньою дитиною може бути призначено тільки у випадку відсутності батьків, позбавлення обох батьків батьківських прав, або коли за станом здоровя батьки не можуть виконувати свої обовязки. Позивачка, яка є бабусею неповнолітньої [PERSON], бажає бути піклувальником своєї онуки. Також зазначила, що відповідач [PERSON] надав до адміністрації Дніпровського району заяву, в якій погодився на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON]. З відповідачкою [PERSON] вони три рази спілкувалися по телефону, вона обіцяла прийти, але не прийшла. Вважає, що є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] та призначення позивачки її піклувальником. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомила. Представник Дніпровського районного у м. Камянське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. До судового розгляду справи від в.о. начальника відділу [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за відсутності їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 158, ч.1 ст.169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачки [PERSON] та представника Дніпровського районного у м. Камянське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Вислухавши позивачку, відповідача [PERSON], представника Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради, свідків [PERSON] та неповнолітню [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка Таран (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] є дочкою позивачки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11), свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14), свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Отже, позивачка [PERSON] є бабусею неповнолітньої [PERSON]. З моменту народження неповнолітня [PERSON] зареєстрована разом із бабусею [PERSON], дідусем [PERSON], тіткою [PERSON] та своєю матір'ю [PERSON] у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с. 15). Проте, відповідачка [PERSON] у вказаній вище квартирі не проживає з 2002 року, що підтверджується актом про непроживання від 04 липня 2016 року, затвердженим директором ТОВ "Крона - Сервіс 3" (а.с. 18). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, її дочка [PERSON] у 2002 році залишила своє зареєстроване місце проживання і забрала із собою свою на той час малолітню дочку [PERSON]. Більше відповідачка до квартири не поверталася. Вона проживала у різних орендованих квартирах, не доглядала за дитиною, яка ходила у брудному одязі, голодувала. Тому онука [PERSON] у 2012 році прийшла проживати до них з чоловіком у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], де проживає по теперішній час. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] з моменту народження його дочки [PERSON] ніколи не спілкувався із нею, не приймав участі у її вихованні, не цікавився її життям, здоров'ям та навчанням, не знав де та з ким проживає дитина. Те, що відповідач [PERSON] взагалі не цікавився долею дитини, підтверджується і тим, що він до літа 2016 року навіть не знав, що його дочка [PERSON] останні чотири роки проживає із бабусею, а отримані від нього аліменти на утримання дитини відповідачка [PERSON] витрачала на свої власні потреби. Зазначені вище обставини підтвердила в судовому засіданні неповнолітня [PERSON]. Вона пояснила, що проживає разом із бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] з 10 років, а до того проживала разом із матірью [PERSON] у різних орендованих квартирах. Мати проживала із різними чоловіками, зловживала спиртними напоями. Коли вона пішла проживати до бабусі, мати спочатку спілкувалася з нею, по декілька разів на місяць приїздила до неї, а приблизно два роки тому взагалі перестала провідувати її, а коли дзвонила, то була у нетверезому стані. Останній раз мати приїздила до неї 31 грудня 2015 року, подарувала блокнот та цукерки. Більше вона свою матір не бачила, тільки інколи спілкувалася з нею по телефону, а останні шість місяців мати перестала телефонувати. Під час її проживання з бабусею, мати ніякої участі у її вихованні не приймала, не ходила до школи, иатеріально не допомагала. Свого батька [PERSON] вона взагалі не знає, бачила два рази ще тоді, коли жила із матір'ю, і один раз бачила у 2016 році, він допоміг оплатити путівку до табору. Він ніколи не цікавився її життям, здоровям, навчанням, з нею не спілкувався, не виховував її. Їй приблизно з 8 років відомо, що з нього на її утримання стягуються аліменти на користь матері. Проте мати не віддає ні їй, ні бабусі кошти, що отримує від батька. Вона підтримує заяву своєї бабусі [PERSON] про позбавлення матері та батька батьківських прав, бажає проживати із бабусею і хоче, щоб вона була призначена її піклувальником. Свідок [PERSON], яка є класним керівником неповнолітньої [PERSON], також в судовому засіданні підтвердила те, що відповідачі не цікавляться навчанням та поведінкою своєї дитини [PERSON], яку вона знає з 5 класу. Зараз дівчина навчається у 9 класі. Матір дитини вона бачила у школі два рази, коли [PERSON] навчалась у 5 класі, більшета її не бачила. Батьки [PERSON] не бувають у школі, не відвідують батьківські збори. Вихованням та навчанням дитини займається її бабуся [PERSON], яка турбується про дитину, сплачує всі необхідні внески до школи, відвідує батьківські збори, контактує із нею, як з класним керівником, та з іншими вчителями. Таким чином, судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] з 2012 року по теперішній час постійно проживає разом із своєю бабусею [PERSON], знаходиться на її утриманні та вихованні. Вони разом з іншими членами сімї проживають у квартирі, загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м., розташованій [ADDRESS]. Неповнолітня [PERSON] є власником 1/5 частки вказаної квартири (а.с. 16, 17). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не цікавляться навчанням та вихованням своєї дочки [PERSON], не піклуються про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримують дочку, що також підтверджується висновком за матеріалом ЖЄОЗПВКП № 4028 від 12 травня 2016 року (а.с. 22). Всі обовязки по вихованню, навчанню та утриманню дитини виконує позивачка [PERSON], що, крім пояснень свідків, підтверджується характеристикою [PERSON], яка надана директором ЗСШ № 40, де навчається дитини (а.с. 19). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до своєї дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради від 06 грудня 2016 року (а.с.57 -58), є доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дочки [PERSON], 07 грудня 2001року народження. Оскільки відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, їх належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON]. Позбавлення відповідачів батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки [PERSON], є підставою, згідно ч. 2 ст. 243 СК України, для встановлення над дитиною піклування та дає можливість призначити їй піклувальника. Згідно статті 55 ЦК України, піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів неповнолітніх осіб. Згідно ч .4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] виповнилося 58 років, вона є дієздатною особою, пенсіонеркою, щомісячно отримує пенсію, мешкає разом із неповнолітньою дитиною, виявила бажання бути піклувальником своєї онуки [PERSON], а остання у свою чергу не заперечує проти призначення бабусі її піклувальником. З урахуванням особи позивачки та вимог ст. 63 ЦК України, суд вважає, що подання органу опіки та піклування Дніпровського виконкому м. Дніпродзержинська про призначення піклувальником неповнолітньої [PERSON] її бабусі [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, і одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідачка [PERSON] не надала заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідачі зобовязані надавати допомогу своїй дитині до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліменти на користь піклувальника [PERSON] - [PERSON]. Відповідно ст. 88 ЦПК України з кожного відповідача має бути стягнуто на користь позивачки по 275,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved