Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

в провадженні суду перебувала справа № 752/14263/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.09.2019 року, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - було задоволено та позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В січні 2020 року головуючим у справі було з"ясовано, що судом при ухваленні рішення від 18.09.2019 року не було вирішено позовну вимогу про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, яка нею була заявлена при подачі позову. Сторони в судове засідання не викликались. в зв"язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення в частині вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів за наступних підстав. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб які беруть участь в справі або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін, що не з`явились. Судом встановлено, що в липні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1059,00 грн. на кожного, щомісячно, до дня досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимоги про стягнення аліментів позивачем було зазначено, що відповідач є батьком дітей, які на даний час проживають разом із нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач не несе витрати по утриманню дітей та будь-якої допоміги їй не надає, а відтак наявні підстави для задоволення позову в цій частині позовних вимог. При вирішенні спору щодо стягнення аліментів, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд звертає увагу на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з позивачкою і перебувають повністю на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає та доказів зворотному суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати своїх дітей на підставі описаних вище норм права, рівний обов`язок обох батьків в утриманні дітей, суд вважає необхідним задовольнити позов в частині стягнення аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1059,00 грн. на кожного, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В порядку ст. 141 ЦПК України, а також приймаючи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. З огляду на викладене, а також приймаюи до уваги те, що з матеріалів справи вбачається, що при винесенні судом у справі рішення, не було вирішено позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, а тому суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в частині позовної вимоги про стягнення аліментів, а також стягнення з відповідача на користь держави судового збору.

Outcome: approved