Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 02.09.1999 року Рудосільською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис № 6, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, набуте у шлюбі " [PERSON] ", стягнути з відповідача судові витрати, посилаючись на те, що через різні погляди на життя сімейні стосунки у них з відповідачем не склалися, між ними постійно виникають суперечки та сварки, на даний час вони разом не проживають, фактично сім?я припинила своє існування, а тому вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно, а також просить стягнути з відповідача аліменти, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає, а тому позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В підготовче засідання позивач [PERSON] не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, до суду надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02.09.1999 року Рудосільською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.09.1999 року (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження - а.с.6). В період спільного проживання через різні погляди на життя сімейні стосунки у сторін не склалися, між ними постійно виникають суперечки та сварки. На даний час вони разом не проживають, фактично сім?я припинила своє існування та розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони зберігати шлюб не бажають, а тому суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін. Окрім того, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів також є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] , як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача 908 гривень судового збору на користь держави за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати та 908 гривень судового збору на користь позивача,сплаченого нею та документально підтвердженого.

Outcome: approved