Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в період з 18.03.2013 року по 28.02.2019 року у сумі 26 510,52 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2013 з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 18.03.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач протягом тривалого часу не сплачує присуджені аліменти в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 26\~510,52 грн. За розрахунками позивача пеня за несплату аліментів в період з 18.03.2013 року по 28.02.2019 року складає суму 26 510,52 грн. Ухвалою суду від 27.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаній справі. Судом 14.11.2019 року зобов`язано Покровський РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надати суду відомості чи застосовувалися до [PERSON] заходи, передбачені частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", якщо так, то зазначити які саме та в яких розмірах. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2013 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця смт.Просяна Покровського району Дніпропетровської області на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18 лютого 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] по виконавчому листу № 185/1835/13-ц Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області станом на 28.02.2019 становить 26\~510,52 грн. (а.с. 14, 28-29). Відповідно до відповіді Покровського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 20.01.2020 року за №2522/13.39-47 станом на 20.01.2020 до [PERSON] заходи передбачені ч. 14 ст. 71 ЗУ « Про виконавче провадження» не застосовувалися. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Постановою від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц, ВП ВС зазначила, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Суд дослідивши позов та додані до нього документи, з яких вбачається, що відповідач не надав доказів на підтвердження підстав для зменшення судом\~розміру неустойки відповідно до ч. 2\~ст. 196 СК України, а позивач відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~надав докази того, що відповідач заборгував сплату аліментів позивачу на утримання їх спільної дитини за період з 18.03.2013 року по 28.02.2019 року у розмірі 26510, 52 грн., та як аліменти сплачував не постійно та не в повному обсязі, а виходячи з цього позивач має право відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~на стягнення з відповідача неустойки (пені), що підтверджується розрахунком заборгованості та розрахунком пені (розрахованої з обмеженням тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення), наданої позивачем, а тому враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі в межах позовних вимог, так як сума пені розрахована за формулою ?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn) перевищує суму заявлену позивачем в позовних вимогах, та розмір пені може бути не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, в межах суми, яку просить стягнути позивач. Стаття 430 ЦПК України не передбачає негайне виконання судового рішення у справах про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач відповідно до\~ЗУ «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, проте суд, як державний орган судової влади України поніс витрати при розгляді цієї судової справи, тому суд приходить до висновку, що витрати на судовий збір потрібно покласти на відповідача та стягнути їх на користь державного бюджету України.

Outcome: approved