Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 3,62 га, розташованої на території Ічнянської міської (колишньої Монастирищанської сільської) ради Чернігівської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН№ 185048, виданого 01 вересня 2003 року на підставі розпорядження Ічнянської райдержадміністрації №384 від 15 серпня 2003 року, після померлої [INFO] [PERSON] , посилаючись на те, що вони як спадкоємці за заповітом та за правом представлення , прийняли спадщину, так як подали до держнотконтори відповідні заяви, але не можуть оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну ділянку. За клопотанням позивачів ухвалою судді від 25 листопада 2021 року витребувано від державного нотаріуса копію спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивачі не з`явилися, у позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач - представник Ічнянської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі за наявними в справі документами. Відзиву на позов відповідачем не надано. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.7), після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,62 га , розташовану на території Ічнянської міської (колишньої Монастирищанської сільської) ради Чернігівської області , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 185048 (а.с.8). 12 січня 2012 року [PERSON] склала заповіт, на випадок смерті, на користь [PERSON] , [PERSON] та її сина , батька позивачів, [PERSON] (а.с.10). Оскільки батько позивачів , [PERSON] помер раніше за [PERSON] , а саме [INFO] , то таким чином вони мають право на спадщину, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , на підставі її заповіту та за правом представлення, згідно ч. 1 ст.1266 ЦК України., де вказано, що «…внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові , бабі , дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини…». Відповідно до довідки Монастирищанського старостинського округу №03-27/181 від 27.10.2017 року, [PERSON] , проживала та на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , одна. Згідно копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 19 липня 2003 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.16). Як убачається із копії спадкової справи № 67/2021, заведеної у державного нотаріуса 12.03. 2021 року, після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с.27-29). Відповідно до листа державного нотаріуса Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 873/02-14 від 05.10. 2021 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю в останніх правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.18). Про втрату державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 185048 на ім`я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 19). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , так як подали до держнотконтори заяви про прийняття спадщини, однак не можуть оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що є підставою для визнання за позивачами права власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved