Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності йому диплому про вищу освіту «Рижского краснознаменного института инженеров гражданской авиации им. Ленинського комсомола» (назва російською мовою) серії [NUMBER] від 28.02.1986 року та військового квитка серії [NUMBER] від 30.04.1981 року, які видані на ім`я « [PERSON] » (російською мовою). В обгрунтування вимог заявник зазначає, що 22.05.2020 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком. Проте листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 02.06.2020 року йому було відмовлено у призначенні пенсії через виявлені розбіжності у написанні його по батькові у військовому квитку та дипломі про вищу освіту, у зв`язку з чим пенсійний фонд не зарахував до його загального страхового стажу період проходження військової служби та період навчання у вищому навчальному закладі. Заявник вказує, що у його дипломі про вищу освіту серії [NUMBER] від 28.02.1986 року зазначено російською мовою, що «диплом выдан [PERSON] в том, что он в 1980 году поступил в Рижский краснознаменный институт инженеров гражданской авиации им. Ленинського комсомола и в 1986 году окончил полный курс названного института по специальности «Техническая эксплуатация авиационного оборудования». У його військовому квитку серії [NUMBER] від 30.04.1981 року, виданим Московським РВК м. Рига Латвійської ССР, також зазначено його по батькові як « [PERSON] ». Однак, у його паспорті серії [NUMBER] виданим Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 07.12.1998 р. по батькові російською мовою зазначено « [PERSON] », так само по батькові « [PERSON] » зазначено і в трудовій книжці серії [NUMBER] від 21.03.1980 року. Встановлення факту належності йому диплому про вищу освіту та військового квитка необхідно для призначення пенсії за віком. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність з проханням задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України). Статтею ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за даними які містяться в паспорті серії [NUMBER] , виданого Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві 07 грудня 1998 року, по батькові заявник [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Трудова книжка на ім`я заявника оформлювалась 21.03.1980 російською мовою, у якій зазначено « [PERSON] », [INFO] (а.с. 9). Відповідно до картки фізичної особи - платника податків, виданої ДПІ у Дніпровському районі міста Києва, [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . (а.с. 6). 22.05.2020 року [PERSON] звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою за № 5435 про призначення пенсії за віком. При цьому листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 02.06.2020 року № 2600-0314-8/71802 заявнику було відмовлено у призначенні пенсії через недостатність страхового стажу у зв`язку з не зарахуванням періодів проходження військової служби та періоду навчання, так як у поданих [PERSON] військовому квитку та дипломі будо виявлено розбіжності у написанні заявника по батькові (а.с. 7). Так, у дипломі серії [NUMBER] виданому 28.02.1986 року Ризьким Краснознаменним інститутом інженерів цивільної авіації імені Ленінського комсомолу та у військовому квитку серії [NUMBER] від 30.04.1981 року, російською мовою зазначено, що ці документи видані « [PERSON] »(а.с. 14, 15). Разом з тим, як вказано вище, у трудовій книжці по батькові заявник [PERSON] зазначений « [PERSON] », що стало підставою для відмови заявнику з призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому суд враховує наступні обставини. У військовому квитку серії [NUMBER] від 30.04.1981 року зазначено російською мовою, що « [PERSON] » - [INFO] , закінчив Криворізьке авіатехнічне училище цивільної авіації в 1980 році, має дружину - [PERSON] , [INFO], та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15, 16). В дипломі серії [NUMBER] від 28.02.1986 року зазначено російською мовою, що « [PERSON] » у 1980 році поступив в Ризький Краснознаменний інститут інженерів цивільної авіації імені Ленінського комсомолу та в 1986 році закінчив повний курс названого інституту (а.с. 14). Вищевказані відомості зазначені у військовому квитку та дипломі також відповідають відомостям внесеним до трудової книжки заявника [PERSON] , у якій вказано, що заявник з 01.09.1977 року по 20.03.1980 року був курсантом Криворізького авіаційного технічного училища цивільної авіації; з 01.09.1980 року зарахований студентом Ризького Краснознаменного інституту інженерів цивільної авіації ім. Ленінського комсомолу, який закінчив 01.03.1986 року (а.с. 9, 10). Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, заявник [PERSON] з 10.09.1983 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Заявник також є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 17). Відповідно експертного висновку від 24.07.2020 року № 056/328-n/3, складного експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз Ажнюк Л.В., у російській ономастичній традиції деякі імена по батькові мають орфографічні варіанти, зокрема: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; в усталеній традиції українсько-російського співвідношення імен зазначеним російським варіантам відповідає єдиний український відповідник: [PERSON] , [PERSON] ; український запис імені по батькові [PERSON] та російські записи [PERSON] і [PERSON] у документах, наданих 24.07.2020 [PERSON] для експертизи, є ідентичними. Отже, суду доведені ті обставини, що особа [PERSON] , на ім`я якого виданий військовий квиток серії [NUMBER] від 30.04.1981 року, особа [PERSON] , на ім`я якого виданий диплом Ризького Краснознаменного інституту інженерів цивільної авіації ім. Ленінського комсомолу серії [NUMBER] від 28.02.1986 року, та заявник [PERSON] є одна і та ж особа, тобто вказані документи належать заявнику. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності заявнику [PERSON] диплому серії [NUMBER] від 28.02.1986 року Ризького Краснознаменного інституту інженерів цивільної авіації ім. Ленінського комсомолу, та військового квитка серії [NUMBER] від 30.04.1981 року, які видані на ім`я « [PERSON] » (російською мовою). Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дає змогу [PERSON] оформити право на пенсію, яку він не може отримати у зв`язку з існуванням розбіжностей у написанні по батькові заявника. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене,

Outcome: approved