Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Бердянська міська рада звернулася до суду з позовом, який уточнила і вказала, що гуртожиток по [ADDRESS] є власністю територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, і до 29. 08. 2012 року у кімнаті [NUMBER] було зареєстровано місце проживання [PERSON], який знятий з реєстрації за рішенням Бердянського міськрайонного суду. При обстеженні кімнати було виявлено, що в ній безпідставно, шляхом самозахоплення, мешкає [PERSON] з дружиною і двома малолітніми дітьми, ордер на вселення яких у дану кімнату не видавався. На підставі самоуправного зайняття вказаного жилого приміщення, просить виселити [PERSON], [PERSON] та малолітніх [PERSON] і [PERSON] з кімнати [NUMBER] вказаного гуртожитку без надання іншого жилого приімщення. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позов і просить задовольнити, пояснила, що при інвентаризації, яка здійснювалась при переданні гуртожитку на обслуговування КП «Житлосервіс -2а» було виявлено, що в кімнаті [NUMBER] незаконно проживають відповідачі, документів на вселення не мають, оплату комунальних послуг не здійснюють, [PERSON] зареєстрована у гуртожитку по [ADDRESS] без жилої площі. Просить виселити відповідачів у зв'язку з самоуправним вселенням. Відповідач [PERSON] з представником за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що вони знімали іншу кімнату у даному гуртожитку, і колишній комендант гуртожитку Фесенко запропонувала їм зайняти вільну кімнату [NUMBER], він бачив виписаний на їх ім.»я ордер на вселення, який знаходився у коменданта, вони віддавали їй особисто кошти за комунальні послуги, Фесенко їх запевняла, що їх документи на проживання оформляються. Після того, як змінився комендант, вони припинили оплату комунальних послуг, так як не приходять квитанції. Вважають, що вселилися не самоправно, а з дозволу посадової особи гуртожитку. Ці ж обставини [PERSON] підтвердив при допиті його як свідка. Пояснив також, що він особисто в м. Бердянську взагалі не зареєстрований, а його дружина зареєстрована в іншому гуртожитку. Представник 3-ї особи - органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, в заяві просить розглядати справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. Представник 3-ї особи КП "Житлосервіс -2а" до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, причини неявки не повідомив, тому суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює в якості коменданта гуртожитку [ADDRESS] з 2012 року, при інвентаризації приміщень гуртожитку з»ясувалося, що у кімнаті [NUMBER] проживають без реєстрації і ордеру відповідачі. Вони ніколи не відчиняли двері, тому попередження про виселення вручені не їм особисто, а їх сусідці. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Бердянської міської ради, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 667 від 07. 11. 2002 року гуртожиток по [ADDRESS] належить на праві власності територіальній громаді м. Бердянська в особі Бердянської міської ради. Згідно довідки КП «Житлосервіс -2А» у кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку на даний час ніхто не зареєстрований. Але як вбачається з актів обстеження від 01. 11. 2012 року і 12. 04. 2013 року в кімнаті [NUMBER] шляхом самозахвату проживає [PERSON] з дружиною та малолітньою дитиною. На підставі самоправного зайняття відповідачами житлової кімнати позивач просить виселити [PERSON], його дружину [PERSON] та двох малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] без надання іншого жилого приміщення. Стаття 44 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів України № 208 від 03. 06. 1986 року, передбачає, що громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Порядок надання жилої площі у гуртожитках регулюється параграфом ІІ вказаного Положення, де у ст. ст. 9,10 зазначено, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. При одержанні ордеру пред'являються паспорти усіх членів сім»ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Як встановлено судом, ордер відповідачам на вселення до кімнати [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] не видавався, про що свідчить довідка Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради № 303 від 27. 02. 2014 року. Навпаки, як вбачається з інформації Управління житлово - комунального господарства станом на 15. 10. 2014 року [PERSON] перебуває у списку громадян на отримання кімнати у гуртожитку територіальної громади міста з 08. 05. 2013 року зі складом сім»ї 3 особи і має реєстрацію за адресою [ADDRESS], жилої площі не має. Таким чином, якщо відповідачі вважали, що вони вселилися у гуртожиток на законних підставах, то повинні були знятися з реєстрації за іншим місцем проживання і зареєструватися у гуртожитку, проте [PERSON] взагалі не має реєстрації в м. Бердянську і не заявив про своє право на отримання кімнати у гуртожитку, [PERSON] не знялася з реєстрації по [ADDRESS] і продовжує знаходитися на обліку на отримання кімнати у гуртожитку на загальних підставах. Суд не може приймати до уваги твердження відповідачів, що вони вселилися з дозволи коменданта гуртожитку, оскільки стаття 28 Примірного положення про гуртожитки визначає повноваження завідуючого (директора) гуртожитку, де відсутні повноваження щодо надання дозволу на проживання у вільних кімнатах гуртожитку, а також на отримання коштів за комунальні послуги. Відповідачі не довели факту існування ордеру на їх вселення, у даному випадку показання [PERSON] як свідка з цього приводу не може бути прийнятим судом до уваги, оскільки він є зацікавленою особою, а крім того, наявність чи відсутність ордеру показаннями свідка не доводиться на підставі вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України, яка передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи, що відповідачами був порушений порядок зайняття вільної житлової кімнати у гуртожитку, і вони є такими, що зайняли жилу площу самоправно, а отже, підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення. Судом у даному випадку не може враховуватись позиція органу опіки та піклування, яка заперечує проти виселення відповідачів тільки з самої наявності в них малолітніх дітей, оскільки це суперечить чинному законодавству України.

Outcome: approved