Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що їй, на праві власності, належить житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. У даному будинку крім неї та членів її сім'ї зареєстрована також її колишня невістка [PERSON], відповідач по справі, яка в даному господарстві не проживає з 2006 року. Вказує, що відповідачка змінила місце проживання та виїхала за межі Чернівецької області, будь-які витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг не несе, а тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком, що розташований по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак 05.07.2018 року через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за її відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв чи клопотань від неї не надходило. Відзиву на позов відповідачка не подала. Представник третьої особи без самостійних вимог: сільської ради с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 29.08.2006 року [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. (а.с.4). Як вбачається з довідки №3212 від 07.08.2018 року, виданої виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області вбачається, що житловий будинок, який збудований в 1990 році колгогспом "Дружба" є власністю двох різних сімей: частина є власністю [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а друга частина будинку є власністю [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с.13) Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], встановлено, що [PERSON], колишня невістка заявниці, в господарстві зареєстрована, але з 2006 року не проживає (а.с.5) Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, такої домовленості між позивачем та відповідачем не існувало. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з 1997 року в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved