Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом, вимоги якого уточнила (а.с. 33, 34), просить визнати за нею право на завершення приватизації по виготовленню технічної документації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на земельну частку (пай) розміром 1,8 в умовних кадастрових гектарах в землях колективної власності колишнього КСП «ім. Гагаріна», що розташована на території Дмитренківської сільської ради, Богуславського району Київської області в порядку прийняття спадщини за законом другої черги, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON], посилається на те, що [INFO] померла її сестра [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 24, 26) та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 21 лютого 2006 року виконкомом Дмитренківської сільської ради, Богуславського району Київської області, актовий запит № 7 (а.с. 4). Внаслідок смерті сестри відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 1,8 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «ім. Гагаріна», та належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 02 жовтня 1997 року в книзі реєстрів сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10755 та виданого Богуславською районною державною адміністрацією на підставі рішення Богуславської районної адміністрації від 28 серпня 1997 року № 276 Крім неї, інших спадкоємців на спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] немає. Згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 02 листопада 2018 року, їй визначено додатковий трьохмісячний строк, після набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини (а.с. 8, 9). Після того, як вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 6), оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Про факт того, що [PERSON] будучи членом КСП «ім. Гагаріна» мала право на земельну частку (пай), розміром 1,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Дмитренківської сільської ради, підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) КСП «ім. Гагаріна» Дмитренківської сільської ради, Богуславського району Київської області серії [NUMBER] (а.с. 5). Оскільки вона в нотаріальному порядку вона не може успадкувати право на земельну частку (пай), тому вимушена звернутись до суду з даним позовом, щоб захистити свої права та інтереси. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не дивлячись на те, що про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач направила до суду свого представника з належним чином оформленою довіреністю (а.с. 12), тому суд вважає за можливе розглянути справи у відсутності позивача. Представник позивача Данілов В.І. в судове засідання не з'явився, але звернувся із заявою в якій зазначив, що позов підтримує та просив розглянути справу без його участі та без участі позивача, та просив позов задовольнити (а.с. 30). Дмитренківська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але звернулась до суду із заявою, згідно якої повністю визнали позовні вимоги, заявлені позивачем та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с. 29). Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд, за результатами підготовчого провадження ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1225, 1258, 1262, 1268 ЦК України, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, враховуючи роз'яснення п.п. 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача в підготовчому судовому засіданні щодо визнання права на завершення приватизації у вигляді виготовлення технічної документації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved