Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до банку та підписав заяву від 14.06.2017 року, згідно якої отримав кредит в сумі 200000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, в яких визначено, що відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору. Відповідно п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань до 25 числа місяці, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/ з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. договору. Вказав, що відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 23.04.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 228405,56 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом у розмірі - 169711,60 грн., по процентам за користування кредитом у розмірі - 58693,96 грн. Проте зауважуючи, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача суму заборгованість лише за кредитом в сумі 169711,60 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2019 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцю проживання відповідача. Крім того представник відповідача адвокат Чорногор Г.С. отримав копію позовної заяви з додатками 17.09.2019 року (а.с. 47). Станом на 21.02.2020 року відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] або його представника до суду не надійшло. Представник позивача подав до суду заяву від 20.05.2019 року в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримає, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.06.2017 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, форма якого складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, при цьому, відповідно до умов зазначеного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.7). 21.05.2018 року було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк». Підписом у заяві позичальник визнав, що він ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, в яких визначено, що відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну відбувається за рішенням та ініціативою банку. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору. Судом відзначається, що при укладенні зазначеного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, за якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умовами договору, а саме пунктом 1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг для банку передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки: -у кредитора це інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 договору; -у позичальника це отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 договору). На підставі п. 1.1.5.2 договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни до Умов та Правил надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг або Тарифів Банку клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, визначеному в Тарифах банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/ із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості за договором, в якому відображено рух коштів по рахунку (а.с. 6). Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором виконав належним чином та у повному обсязі, в той час як відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків виконував не належним чином, у зв`язку з чим станом на 23.04.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 228405,56 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом у розмірі - 169711,60 грн., по процентам за користування кредитом у розмірі - 58693,96 грн. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами, при цьому відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг сторони визначили, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, якщо жодна із сторін на протязі цього часу не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості (п.1.1.7.43 договору). Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики та сплати процентів, однак у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача лише суму заборгованості за кредитом без відсотків, у зв`язку з чим заборгованість в сумі 169711,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2545,67 грн. на користь позивача.

Outcome: approved