Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 30 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 329. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини позивача з відповідачем припинені остаточно через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Спору щодо місця проживання дитини немає. До судового засідання 10 грудня 2014 року надійшла заява відповідача про надання йому та позивачу строку для примирення шість місяців, внаслідок чого судом задоволено клопотання та надано подружжю строк для примирення терміном шість місяців. Після поновлення провадження у справі, в судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 30 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 329 /а.с. 10/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 11/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного. Заходи з примирення подружжя не досягли мети, сторони не примирилися, про що свідчить подана позивачем заява. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на "Козинець", яке вона не просить змінити.

Outcome: approved