Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

В вересні 2018 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом де просить ухвалити судове рішення, яким змінити розмір аліментів, визначених рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2018 року та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2015 року шлюб між ними було розірвано. На підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.09.2015 року з [PERSON] стягнуто та її користь аліменти у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 700 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17 червня 2015 року. За рішенням Жовтоводського міського суду від 12.02.2018 року розмір аліментів призначених рішенням суду від 24.09.2015 року, було збільшено з 700 грн. до 930 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Проте, на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання доньки. Окрім того збільшилися потреби на навчання та розвиток дитини. Зважаючи на фізичний розвиток дитини, їх захоплення та інтереси, вартість одягу та продуктів харчування, коштів, які надає Відповідач на достатнє утримання дітей та їх благополуччя. Оскільки на даний час змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, вважає, що попередньо визначений судом розмір аліментів вимогам нового законодавства не відповідає, а тому вона вважає, що з цих підстав аліменти підлягають збільшенню, тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Позивач [PERSON]., належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в судове засідання не з'явилась, натомість надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судові засідання не зявляється, заяви про розгляд справи за його відсутності не подає, відзив на позов не надає, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Поштові повідомлення, що направлялись за місцем реєстрації відповідача, повернулись на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про слухання справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. /а.с.14/ Рішенням Жовтоводського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 24\~вересня 2015\~року позов\~[PERSON] до\~[PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~дитини було\~задоволено.\~Стягнуто із\~[PERSON],\~на користь\~[PERSON],\~ на\~утримання малолітньої\~дитини [PERSON],\~[INFO],\~аліменти у твердій\~грошовій формі\~у розмірі\~700\~гривень щоміся\~до повноліття\~дитини,\~тобто до\~09\~березня 2028\~року,\~почавши стягнення із 17 червня 2015 року. /а.с.19-20/. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12.02.2018 року було збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року у твердій грошовій формі розміром 700 гривень, щомісяця, до 930 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття./а.с.21/ Проте на даний час розмір аліментів, які стягуються з відповідача є недостатнім для матеріального утримання доньки. Добровільно питання щодо надання додаткових коштів між сторонами не вирішено. Тому позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової форми на частку від доходу відповідача. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180\~Сімейного кодексу\~України (далі\~СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (частина 3 статті 181 СК). У відповідності зі статтею 182\~СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами, встановленими статтею 183\~СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК, так і положень статей 183,184 СК. Частина перша статті 192\~СК визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом пункту 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст статей 181,192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення. Відповідно до статей 183,184\~СК за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК).Стаття 192\~СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями\~182\~184 СК, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 року №37401891 (справа №6-143цс13), яка відповідно до\~статті 263 ЦПК\~підлягає урахуванню судом. Згідно із роз'ясненнями наданими у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи встановлені судом обставини та вищевикладені вимоги закону, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання малолітньої дитини, має бути змінений шляхом зміни способу їх присудження, а саме з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку). Таким чином, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч.9 \~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню. З урахуванням усього вище викладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини збільшивши їх розмір та стягнувши з відповідача, аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення збільшеного розміру аліментів з дати набрання законної сили даним рішенням. На підставі \~ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного

Outcome: approved