Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 120 у будинку № 6/126 по м-ну Привокзальному в м. Житомирі. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідач, яка зареєстрована у зазначеній квартирі, тривалий час не проживає у ній, не цікавиться нею та не бере участі в оплаті комунальних послуг, тобто не виконує обовязки членів сімї, що передбачені ст.64 ЖК України, а вона змушена сплачувати комунальні послуги по утриманню житла самостійно. Позивач у судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася і не надіслала заяви про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Прийнявши до уваги письмові пояснення заявника, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.\~\~ Встановлено, що згідно довідки адресно-довідкового бюро (а. с. 15), [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. На даний час відповідач за вказаною адресою не проживає, житло не займає і за користування ним та комунальні послуги не сплачує. Так, суд переконаний у тому, що відповідач тривалий час строком більш ніж шість місяців не користуються вказаним житловим приміщенням, про що, крім того, свідчать покази свідків [PERSON] і [PERSON] та акт ЖБК-1 у м. Житомирі від 23.03.2015 (а. с. 22). Пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначає, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.\~\~ На ствердження вибуття, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресована кореспонденція, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оцінюючи надані докази, суд вважає їх належними, достовірними і приймає їх як основу для ухвалення рішення. Крім того, відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Враховуючи викладені обставини, суд встановив, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та доведені у судовому засіданні, а тому, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved