Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Цуманської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер [NUMBER] за цією ж адресою. 09 серпня 1996 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON], позивачу по справі. У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий № [NUMBER], що розташована за цією ж адресою, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Цуманської селищної ради в судове засідання також не з'явився, згідно з поданою заявою просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 19.11.2013 року (а.с. 9). Згідно із довідкою Цуманської селищної ради № 116 від 15.02.2019 року (а.с. 13), витягом із погосподарської книги № 3 за 2013 рік (а.с. 11) та державним актом серії [NUMBER] від 13.12.2012 року (а.с. 12) за [PERSON] значаться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка ля обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га у [ADDRESS]. 09 серпня 1996 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належне їй майно заповіла [PERSON], позивачу по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач у визначений законом термін звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця (а.с. 15). Згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. У відповідності до положень ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі цивільні права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Нормами статті 81, 131 ЗК України передбачено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом ( ч. 3 ст.1225 ЦК України). Статтею 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій його розміщено, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Крім того, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» також передбачено, що правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Необхідно звернути увагу, що Верховний Суд України у постанові від 11.02.2015 р. по справі № 6-2цс15 за наслідками застосування частин першої, четвертої ст. 120 Земельного кодексу України, дійшов наступного висновку: "...Зазначені норми (частини перша, четверта ст. 120 Земельного кодексу України), закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість". Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 кадастровий номер [NUMBER] (державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.12.2012 року), що в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved