Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позові вказувала, що 30.08.2013 року між нею та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №41. За час спільного проживання народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її матеріальному утриманні. Посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не складається впродовж останнього часу. У них абсолютно різні характери та погляди на життя, на цьому ґрунті часто виникають сварки. На протязі останніх прожитих з відповідачем років вона не відчуває сімейного тепла та затишку. Відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані вчиняє сварки, скандали, завдає їй фізичного болю, веде себе нестерпно та неадекватно, принижує її та дітей, не контролює свої емоції. Також зазначала, що діти потребують постійної батьківської уваги, допомоги, піклування та догляду, відповідач фактично ухиляється від своїх батьківських обов'язків упродовж останнього часу і матеріально не допомагає в утриманні дітей. Відповідач офіційно працює у ТОВ «Здоровий сон» в смт. Берегомет Вижницького району і отримує пристойний заробіток, який повністю витрачає на свої потреби. Просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею - [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 30.08.2013 року у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради, актовий запис №41; стягувати з [PERSON] на її, [PERSON], користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторін, представника позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 30.08.2013 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №41, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 30.08.2013 року. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, [NUMBER] від 02.06.2011 року та [NUMBER] від 02.12.2013 року відповідно, виданих виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом установлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, позивач довела, а відповідач визнав, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також судом установлено, що неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №8667 від 28.12.2016 року. [PERSON] працює у ТОВ «Здоровий сон», що в смт. Берегомет Вижницького району. Відповідач визнав, що належної допомоги на утримання дітей не надає, а тому вказані обставини відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, судом установлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно позивачу на утримання неповнолітніх дітей, працює офіційно у ТОВ «Здоровий сон», де отримує заробітну плату, є здоровим, працездатним чоловіком, на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має, а тому позовна вимога про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.110, 112-114, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved