Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу майнових прав №18/09-2018 від 18.09.2018 р., стягнути кошти в сумі 709832,00 грн. сплачених за попереднім договором купівлі-продажу майнових прав №18/09-2018 від 18.09.2018 року та стягнути з відповідачі судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 18.09.2018 року між ТОВ «Дніпроінвесттрейд» та нею укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав №18/09-2018 року, предметом оспорюваного договору є майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , які після набуття покупцем їх у власність реалізується шляхом набуття права власності на квартиру після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення покупцем відповідних правовстановлюючих документів. В свою чергу, забудовником вищевказаного житлового будинку виступала третя особа ТОВ «Південенерго». 14.11.2018 року додатковою угодою було внесено зміни до Попереднього договору. Нею було виконано умови договору та здійснено 100 % оплати вартості майнових прав на вищевказану квартиру у розмірі 709832,00 грн. Проте, у березні 2019 року їй стало відомо, що під час укладання оспорюваного Договору ТОВ «Дніпроінвестрейд» перевищило свої повноваження, щодо обсягу своїх прав на здійснення відчуження майнових прав на квартиру [ADDRESS] , оскільки відповідно до договору про спільну дольову участь у будівництві від 02.11.2015 року, укладеного між ТОВ «Південенерго» та ТОВ «Дніпроінвестрейд», останній не здійснював фінансування процесу будівництва квартири [ADDRESS] . Тобто, відповідач не мав правових підстав для розпорядження майновими правами на вищевказану квартиру, оскільки дана квартира йому не була передана забудовником. Зазначає, що відповідач на момент укладення спірного договору діяв в порушення ст. 658 ЦК України. На звернення із вимогою про розірвання договору та повернення сплачених нею коштів за договором відповідач не реагує, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.06.2019 року задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.07.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач та третя особа в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомляли. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 18 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроінвестрейд» в особі директора Кузнєцова Н.О. що діє на підставі Статуту та [PERSON] укладено попередній договір №18/09-2018 року купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до пункту 1.1 Договору продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру в складі проекту за адресою: [ADDRESS] (надалі - «Об`єкт будівництва»), та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених Договором. Пунктом 1.2 Договору визначено, що предметом цього Договору є майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на 9-му поверсі, загальною площею 55,66 кв.м, які після набуття Покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності (володіння, користування та розпорядження) на [PERSON] після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення Покупцем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності). За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором Покупець одержить від Продавця документи, необхідні для оформлення правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності). Відповідно до пункту 2.2 Договору орієнтовний строк закінчення будівництва «30» січня 2019 року. Орієнтовний строк прийняття об`єкта в експлуатацію - «28» лютого 2019 року. Продавець має право в односторонньою порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття експлуатацію Об`єкта будівництва в строк до 3 (трьох) місяців і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Пунктом 3.1 Договору визначено, щоціна майнових прав Продавця, що продаються за цим Договором, складає 738752,00 грн., що еквівалентно 26384,00 доларів США із розрахунку 450,00 доларів США грн. за 1 кв.м. та може бути збільшена у зв`язку із збільшенням фактичної площі квартири за результатом будівництва. Згідно пункту 3.2 Договору Покупець сплачує Продавцю Ціну майнових прав у наступному розмірі та строки: 18.09.2018 року Покупець сплачує Продавцю суму у розмірі 140000,0 грн., що еквівалентно 5000,00 дол. США; в строк до 18.12.2018 року Покупець сплачує Продавцю суму у розмірі 598752,00 грн., що еквівалентно 21384,00 дол. США. Пунктом 3.3 визначено, що остаточна ціна майнових прав визначається на момент здачі будинку в експлуатацію виходячи з фактичної площі квартири на підставі технічного паспорту на будинок. У розділі 5 «Відповідальність сторін» Договору визначено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію понад 3 місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 1 % від суми Ціни майнових прав на Квартиру за кожні 90 днів прострочки. За перші 3 місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, визначеного п. 2.2. цього Договору штраф не сплачується (арк. справи 6-9). 14 листопада 2018 року між ТОВ Дніпроінвестрейд» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Попереднього договору «18/09-2018 купівлі-продажу майнових прав від 18 вересня 2018 року, даною угодою внесено зміни до умов договору та викладено пункт 3.1 у новій редакції: ціна майнових прав Продавця, що продаються за цим Договором, складає 709832,00 грн. із розрахунку 12753,00 грн. за 1 кв.м. та може бути збільшена у зв`язку із збільшенням фактичної площі квартири за результатом будівництва. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №130 від 18 вересня 2018 року вбачається, що від [PERSON] ТОВ «Дніпроінвестрейд» отримано грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. підстава: Договір ДУ №18/09-2018; квитанція до прибуткового касового ордеру №134 від 27 вересня 2018 року сплачено кошти у сумі 139600,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру №144 від 12 жовтня 2018 року сплачено кошти у сумі 28000,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру №141 від 05 жовтня 2018 року сплачено кошти у сумі 182000,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру №145 від 16 жовтня 2018 року сплачено кошти у сумі 111000,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру №147 від 30 жовтня 2018 року сплачено кошти у сумі 14060,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордеру №153 від 07 листопада 2018 року сплачено кошти у сумі 94332,00 грн (арк. справи 10,11). 11.04.2019 року [PERSON] було надіслано на адресу ТОВ «Дніпроінвестрейд» вимогу про розірвання попереднього договору №18/09-2018 купівлі-продажу майнових прав від 18.09.2018 року та повернути їй грошові кошти в повному розмірі в сумі 709832, грн., в зв`язку з тим, що Продавець не мав права розпоряджатися майновими права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] та отримувати кошти (арк. справи 13). 02 листопада 2015 року між ТОВ «Південенерго» та ТОВ «Дніпроінвестрейд» було укладено Договір №02/11-15 про спільну дольову участь у будівництві (арк. справи 15-19). Згідно додатку №1 до Договору №02/11-15 від 02.11.2015 року у відповідності з пунктами Договору №02/11-15 від 02.11.2015 року, сторони визначили перелік квартир, які будує забудовник ТОВ «Південенерго» та по закінченню будівництва отримує учасник ТОВ «Дніпроінвестрейд», у даному переліку квартира [ADDRESS] відсутня (арк. справи 20). Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2, 3, 4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.1, 2, ст. 78, 79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. адений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Згідно ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Частиною першою статті 203 ЦК України регламентовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Крім того, згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що на час укладення оспорюваного договору ТОВ "Дніпроінвестртрейд" діяло в порушення вимог ст. 658 ЦК України, оскільки на момент укладення договору з [PERSON] у нього було відсутнє право на здійснення відчуження майнових прав на квартиру [ADDRESS] , а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 8250 грн. 92 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. За приписами ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно ч. 8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 29 травня 2020 року.

Outcome: approved