Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Відповідачка [PERSON] позовні вимоги із їх додатковим обґрунтуванням визнала в повному обсязі, заперечень щодо позову не мала, просила про розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON]на задоволенні позовних вимог із врахуванням їх додаткового обґрунтування - наполягала, просила про розгляд справи у її відсутності. Треті особи - Ренійський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Служба у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації Одеської областіщодо позову додаткових заяв та заперечень не мали, просили розглянути справу без їхньої участі. Від третьої особи - Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області будь-яких заяв, заперечень не надходило, в судове засідання його представник не явився. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія паспорту громадянина України - відповідачки; копія паспорту громадянина Франції (із перекладом) - позивача; копія свідоцтва про реєстрацію спільної заяви партнерів цивільного договору солідарності від 17.10.2017р.; копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; копія витягу з ДРАЦСГ про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України; копія довідки про зарахування [PERSON] до школи; копія квитанції про сплату позивачем податку на житло; копія рішення Ренійського районного суду від 30.08.2010р. про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини; копія протоколу допиту свідка [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач, діючий через свого представника, звернувся із позовом до суду та просить визнати батьківство щодо свого сина [PERSON], [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши, що протягом тривалого часу (з 2007р. по 2010р.) він перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] Під час перебування в фактичних шлюбних відносинах, [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі (з 2002р.) із [PERSON], позивач перебував у зареєстрованому шлюбі також. На час виникнення спільних відносин сторін відповідачка не мешкала спільно із своїм чоловіком, а підтримувала стосунки із позивачем, від якого і завагітніла. Невдовзі сторони у справі посварилися. [INFO]. у [PERSON] в м.Одесі народилася дитина - син [PERSON] і, оскільки відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі із своїм чоловіком, він був записаний батьком дитини у свідоцтві про народження. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 30.08.2010р., ухваленим у цивільній справі № 2-913/2010р., [PERSON] було визнано таким, що він не є батьком дитини - сина [PERSON], про нього було виключено відомості як про батька з актового запису про народження дитини. Після виконання даного судового рішення, 16.11.2010р. [PERSON] було видано свідоцтво про народження сина - [PERSON], [INFO], згідно даних Витягу з ДРАЦСГ у свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме в розділі «Батьки» батьком [PERSON] записаний [PERSON], громадянин України. В даний час позивачу стали відомі всі обставини, пов'язані із народженням дитини відповідачки, він визнає те, що саме він є батьком [PERSON], [INFO], він помирився із [PERSON], мешкає разом із нею у Франції, вони підтримують сімейні відносини, бажають створити сім'ю (зареєструвати шлюб), про надали спільну заяву до відповідних органів Франції. В даний час дитина знаходиться разом із матір'ю і позивачем (своїм біологічним батьком) у Франції, син [PERSON] зарахований до початкової державної школи Луї де Віон Мотеврена. Те, що позивач не зазначений у свідоцтві про народження [PERSON] як батько, фактично позбавляє його можливості реалізовувати свої батьківські права у повному обсязі, доставляє інші юридичні незручності самій дитині. Виходячи із цих обставин, а також беручи до уваги той факт, що рідний батько [PERSON] - [PERSON] визнає своє батьківство щодо народженого сина, він звернувся до суду із вказаним позовом та просить його задовольнити. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з 2002р. у зареєстрованому шлюбі із чоловіком. Оскільки їхнє сімейне життя не склалося, вони майже одразу розійшлися, розірвання шлюбу оформили пізніше, у 2009 році. До розірвання шлюбу в судовому порядку [PERSON] підтримувала фактичні шлюбні відносини із [PERSON], мешкала разом із ним, вела спільне господарство та сімейний побут. У цей період вона завагітніла, у них і народився син [PERSON], [INFO] При реєстрації народження [PERSON] в органах РАЦС в актовому запису про його народження батьком дитини був записаний колишній чоловік позивачки, оскільки дитина народилася протягом 10 місяців після розірвання шлюбу із ним. Згодом колишній чоловік [PERSON] оспорив своє батьківство у судовому порядку, внаслідок чого у свідоцтві про народження дитини були виключені відомості про нього як про батька і записані відомості про батька зі слів матері в порядку ст. 135 СК України. В даний час відповідачка мешкає разом із позивачем у Франції, дитина знаходиться із ними, зарахована до навчального закладу іншої держави, позивач своє батьківство щодо дитини повністю визнає і бажає оформити це юридично. Згідно ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно до ст. 124 СК України, якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, але після реєстрації повторного шлюбу її матері з іншою особою, вважається, що батьком дитини є чоловік її матері у повторному шлюбі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до положень ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. На момент народження сина позивач знав, що його батьком записаний відповідач, тому строк позовної давності в один рік розпочався 22.01.2010р. Згідно ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч.2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У відповідності до ч.ч. 2 та 3 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи викладене, сплив позовної давності не є перепоною для розгляду справи. Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: п. 2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни згідно п. 2.18. зазначених вище Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Враховуючи зазначене та з урахуванням встановлених обставин, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просив всі судові витрати залишити за собою.

Outcome: approved