Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 30.12.2014 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АІ/2556637, строк дії якого з 31.12.2014 р. до 30.12.2015 р. 15.08.2015 року о 00 годині 10 хвилин по вул. Соборній в м. Рівне відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Позивач здійснив страхову виплату потерпілій стороні. Відповідач залишив місце ДТП, а тому з огляду на положення ч.1 ст. 1191 ЦК України, Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування з відповідача понесених витрат (в порядку регресу), які просить стягнути поряд із понесеними судовими витратами. Представник позивача, згідно поданої заяви, позов підтримав, просить суд задоволити повністю. У разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного розгляду. Відповідач повторно не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні 30.12.2014 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АІ/2556637, строк дії якого з 31.12.2014 р. до 30.12.2015 р. 15.08.2015 року о 00 годині 10 хвилин по вул. Соборній в м. Рівне відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4, ст.124 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 р., за якою відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ці самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль «АЗЛК-2141», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується довідкою ВДАІ міста Рівне від 13.05.2015 року № 35/33-525. Враховуючи, що цивільна відповідальність відповідача, водія забезпеченого транспортного засобу була застрахована в СК Провідна» згідно Полісу АІ/2556637, власник пошкоджено транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] звернувся до СК "Провідна" з заявою про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу автомобіля [NUMBER] 10.09.2015 р. був проведено його огляд, про що складено протокол огляду транспортного засобу. 19.11.2015 р. було складено звіт про оцінку пошкодженого транспортного засобу автомобіля [NUMBER], сума збитку визначена в розмірі 21 443,56 грн. 19.11.2015 р. складено калькуляцію № 0525, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого в ДТП транспортного засобу автомобіля [NUMBER] складає 22 589,47 грн. з ПДВ. Вказана калькуляція розрахована позивачем за комп'ютерною програмою Audаtex, що відповідає умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп'ютерна програма Audаtex рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом №142/5/2092 Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року. 11.01.2016 року між ПрАТ «СК «Провідна» по власником пошкодженого транспортного засобу автомобілем [NUMBER] [PERSON] було укладено Угоду про розмір страхової виплати, згідно умов якої сторони дійшли згоди, що розмір збитку складає 12 000,00 грн. 13.01.2016 р. СК «Провідна» було складено [PERSON] № [NUMBER] на суму 12 000,00 грн. (сума збитку 12 000,00 грн. мінус франшиза 0,00 грн.) На підставі вищезазначених документів 14.01.2016 р. СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується платіжним дорученням та відомістю для виплати коштів страхових відшкодувань отримувачам № ВПТ-000144 від 13.01.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з абзацом «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Факт самовільного залишення місця пригоди відповідачем [PERSON] підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.09.2015 року. З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача було надіслано відповідачу досудову вимогу № 051 від 16.02.2016 р. щодо добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу на суму 12 000,00 грн. Станом на дату подання позовної заяви та розгляду справи судом відповідачем не виконані вимоги позивача. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду, та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. Згідно ч.1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки винним у вчиненні ДТП є відповідач, то позивач набув права вимоги відшкодування збитків до нього. Таким чином суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, і підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved