Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

АТ КБ « ПриватБанк» (вул.Грушевського,1Д, м.Київ) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] ([ADDRESS]) про стягнення боргу, в обгрунтування своїх вимог вказував, що відповідно до Договору №б/н від 22.11.2010р. відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 21.06.2018 року має заборгованість 11561,35 грн., яка складається з 7510 грн. - заборгованості за кредитом, 3024,62 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф ( фіксована частина), 526,73 грн.- штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 11561,35 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задоволити, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв"язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 22.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитодавець зобовязаний повідомити споживача про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, тобто споживачеві лише пропонуються умови, а якщо він не погоджується, може знайти інші, кращі. Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, підтверджено, що відповідач в повному обсязі ознайомлювався з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обовязки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі. При укладенні спірного правочину не існувало ніяких умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобовязання, відповідачу був виданий кредит, однак взяті на себе кредитні зобовязання позичальник порушив, систематично не дотримується графіку погашення кредиту та оплати відсотків за користування ним, що призвело до утворення до простроченої заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. № СП-2010-256 при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязується сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному договору з урахуванням несплачених процентів та комісій. Згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.7-8) заборгованість відповідача по Кредитному договору станом на 21.06.2018 року становить 11561,35 грн., яка складається з 7510 грн. - заборгованості за кредитом, 3024,62 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф ( фіксована частина), 526,73 грн.- штраф (процентна складова). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 11561,35 грн., оскільки ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved