Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] у квітні 2019 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» у якому просив суд винести рішення про зняття заборони відчуження з належного йому транспортного засобу «ГАЗ3302», 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] , д.н. [NUMBER] , обтяження на який зареєстровано на підставі договору застави транспортних засобів №2333 від 08.12.2010 року. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 02.04.2014 року він придбав у [PERSON] транспортний засіб «ГАЗ3302», 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] , д.н. [NUMBER] . З часу придбання транспортного засобу вільно ним користувався та на початку 2019 року вирішив його відчужити. Отримавши витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, дізнався що на його транспортний засіб накладено обтяження на підставі договору застави транспортних засобів від 08.12.2010 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Однак оскільки вказане обтяження було зареєстровано лише 13 січня 2016 року, тобто після набуття ним права власності на вказаний транспортний засіб, то з урахуванням ст. 577, 593 ЦК України вважає, що внесення запису про обтяження після зміни власника порушує його права щодо володіння майном. Зазначає, що за договором застави права та обов`язки розповсюджуються лише на його сторони, тоді як він стороною цього договору не є і не міг знати про існування такого договору при придбанні транспортного засобу та в даному випадку виступає добросовісним набувачем рухомого майна, яке було відчужено у передбачений законом спосіб. Оскільки з отриманого витягу встановлено, що на підставі договору про відступлення прав від 11.04.2018 року обтяжувача за договором застави змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», тому звернувся з даним позовом саме до особи, яка на була право вимоги за відповідним договором застави. У своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] , представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість. У підтвердження своїх доводів вказував, що 08.12.2010 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено Договір застави транспортних засобів, відповідно до якого [PERSON] у заставу було передано 12 транспортних засобів для забезпечення виконання грошових зобов`язань що випливали з Генеральної угоди №010/03-022/052 від 28.09.2007 року, додаткових угод до неї та кредитних договорів укладених в її рамках. Серед переданих в заставу транспортних засобів серед інших перебуває також спірний транспортний засіб ГАЗ3302», 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] , д.н. [NUMBER] . 11 квітня 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким відповідач набув у встановленому законом порядку право вимоги за Генеральною угодою, додатковими угодами до неї та укладеними в її рамках кредитними договорами та договорами застави, в тому числі й за договором застави від 08.12.2010 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». У травні 2018 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі Договору відступлення прав внесено відповідний запис про зміну відомостей про обтяжувача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». У свою чергу станом на 02.04.2014 року (час реєстрації транспортного засобу за позивачем) заставо держателем транспортних засобів переданих у заставу виступав ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». У свою чергу вказує, що наведені позивачем доводи з приводу належності йому транспортного засобу, зокрема надане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, не є належним доказом права власності, а є тільки документом, що підтверджує державну реєстрацію транспортного засобу. Надані позивачем документи, щодо неможливості надання правовстановлюючого документа на підставі якого відбулося відчуження транспортного засобу, що є об`єктом спірних правовідносин суперечить вимогам ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, щодо підтвердження своїх доводі належними доказами. Також представник відповідач вказує, що не відповідає дійсності посилання позивача про відсутність на час купівлі транспортного засобу запису про наявність обтяження, щодо його відчуження, оскільки 09.12.2010 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження №10590493 на предмет застави з терміном дії до 09.12.2015 року. У свою чергу 13 січня 2016 року до реєстру було внесено запис щодо обтяження предмета застави у зв`язку зі спливом п`ятирічного строку дії запису від 09.12.2010 року, терміном до 13.01.2021 року. Також представник відповідача вказує, що саме [PERSON] реалізувавши предмет застави та не повідомивши про це позивача, порушила умови договору, який в силу ст. 585 ЦК України та вимог Закону України «Про заставу» є чинним і для позивача, оскільки реєстрація застави не пов`язується з моментом виникнення права застави. Оскільки договір застави є чинним, а відчуження заставленого майна здійснено без згоди заставодержателя, то вимоги про скасування арешту та заборони відчуження з транспортного засобу є необґрунтованими. \~ \~ \~ \~В червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] , третя яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - фізична-особа підприємець [PERSON] в особі арбітражного керуючого Мегері Артура Валерійовича про звернення стягнення на предмет застави, у якому просив суд в рахунок погашення заборгованості фізичної-особи підприємця [PERSON] - [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» за кредитним договором №010/42-0-1/386 від 20.06.2011 року, кредитним договором №010/42-0-1/387 від 20.06.2011 року, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди №010/03-022/052 від 28.09.2007 року в сумі 11629085 грн. 42 коп. звернути стягнення на предмет застави вантажний малотоннажний фургон ГАЗ3302, 2008 р.в., шасі № [NUMBER] ; [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що на праві власності належить [PERSON] та знаходиться у заставі ТОВ «Фінансова компанія «Форінт»; встановити порядок та початкову ціну для реалізації предмета застави. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог вказує, що 28.09.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено Генеральну кредитну угоду зі змінами та доповненнями до неї. В рамках цієї угоди між сторонами було укладено кредитні договори від 20.06.2011 року. \~ \~ \~ \~У зв`язку з порушенням ФОП [PERSON] [PERSON] своїх зобов`язань, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості та рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області винесено рішення яким з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь Банку заборгованість за кредитними договорами у розмірі 10702269 грн. 14 коп. \~ \~ \~ \~У свою чергу 08.12.2010 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір застави транспортних засобів, за яким [PERSON] [PERSON] передала у заставу Банку 12 транспортних засобів, у тому числі вантажний малотоннажний фургон ГАЗ3302, 2008 р.в., шасі № [NUMBER] ; [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , зареєстрований в МВ РЕР ДАІ м. Нова Каховка при УДАІ УМВС України в Херсонській області 13.11.2008 року, заставною вартістю 51700 грн., в рахунок забезпечення виконання грошових зобов`язань ФОП [PERSON] [PERSON] , що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Генеральної кредитної угоди від 28.09.2007 року та додаткових угод до неї. \~ \~ \~ \~На підставі вказаного договору застави, 09.12.2010 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відповідне обтяження за №10590493 на предмет застави з те6рміном дії запису до 09.12.2015 року. В подальшому 13.01.2016 року у зв`язку зі спливом п`ятирічного строку дії запису від 09.12.2010 року, внесено запис щодо обтяження предмету застави Банком з терміном дії обтяження до 13.01.2021 року. 11 квітня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем за зустрічним позовом укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» за Генеральною кредитною угодою зі змінами та доповненнями до неї, укладеними в рамках цієї Угоди. Крім того 11.04.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено Договір відступлення прав за договорами застави, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» прийняв права за договором застави транспортних засобів від 08.12.2010 року. Починаючи з дня укладення Договору про відступлення прав, ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» набуло виключне та єдине право вимагати від ФОП [PERSON] [PERSON] належного виконання зобов`язання, про що 08.05.2018 року внесено відповідний запис про зміну відомостей про обтяжувала до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. На даний час ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» приймає заходи щодо погашення боржником заборгованості за кредитним зобов`язанням та зі змісту позовної заяви дізналося про відчуження боржником на користь [PERSON] транспортного засобу без згоди заставодержателя. Оскільки згоди заставодержателя на відчуження транспортного засобу, що є предметом спору, надано не було, а застава зберігає свою дію для [PERSON] , як нового власника транспортного засобу, так як договір застави від 08.12.2010 року є чинним та не припинив свою дію, враховуючи наявність боргу ФОП [PERSON] - [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», на підставі ст. 27 Закону України «Про заставу», ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» просив суд звернути стягнення на предмет застави, власником якого на даний час є [PERSON] . Ухвалою суду від 18.09.2019 року допущено заміну сторони відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (код ЄДРПОУ 40658146) його правонаступником - ТОВ «Ніко-Юг», (код ЄДРПОУ 38487441), з огляду на ту обставину, що \~14.08.2019 року ТОВ «ФК «Форінт» за договором про відступлення права вимоги №80 відступило та ТОВ «ФК «Морган кепітал» у свою чергу набуло право вимоги за генеральною кредитною угодою від 28.09.2007 року та укладеними в її рамках кредитними договорами, договорами поруки та застави, внаслідок чого ТОВ «ФК «Морган кепітал» набув право вимоги від [PERSON] виконання всіх зобов`язань, що забезпечені порукою та заставою, а також забезпечення своїх вимог за рахунок заставного майна. В цей же день, між ТОВ «ФК Морган-кепітал» та ТОВ «Ніко-Юг» укладено договір №60-ф, за умовами якого останній набув право вимоги за генеральною кредитною угодою від 28.09.2007 року та укладеними в її рамках кредитними договорами, які забезпечені порукою, заставою та іпотекою, а також право забезпечення своїх вимог за вищевказаними договорами за рахунок заставного майна. Оскільки за вимогами ст.ст. 512, 514, 517 ЦК України до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора, як існували на момент переходу цих прав, то на підставі ст. 55 ЦПК України ТОВ «Ніко-Юг» було залучено до участі у справі в порядку процесуального правонаступництва. В ході судового розгляду справи, представником ТОВ «Ніко-Юг» подано заяву про відмову позивача за зустрічним позовом від позовних вимог, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі в частині вимог за зустрічним позовом. Ухвалою суду від 19.11.2019 року прийнято відмову ТОВ «Ніко-Юг» від зустрічного позову до [PERSON] , третя яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична-особа підприємець [PERSON] в особі арбітражного керуючого Мегері Артура Валерійовича про звернення стягнення на предмет застави та провадження у справі №665/714/19 в частині позовних вимог за зустрічним позовом ТОВ «Ніко-Юг» до [PERSON] , третя яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична-особа підприємець [PERSON] в особі арбітражного керуючого Мегері Артура Валерійовича про звернення стягнення на предмет застави закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову. В решті розгляд справи продовжено в загальному порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Ніко-Юг» в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та просив суд розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд з урахуванням того, що відповідач визнав позов у повному обсязі, відповідно до ст. 206 ЦПК України приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про зняття арешту та заборони відчуження майна. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 вересня 2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010/03-022/052 зі змінами та доповненнями внесеними до неї додатковими угодами. В рамках цієї угоди між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та фізичною особою підприємцем [PERSON] були укладені кредитні договору за №010/42-0-1/386 від 20.06.2011 року та №010/42-0-1/387 від 20.06.2011 року. \~ \~ \~ \~Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10.07.2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25.12.2014 року, позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Херсонської обласної дирекції заборгованість за Генеральною кредитною угодою № 010/03-022/052 від 28.09.2007 року та укладеними в її рамках кредитними договорами № 010/42-0-1/386 від 20.06.2011 року, № 010/42-0-1/387 від 20.06.2011 року, №010/42-0-2/462 від 16.02.2012 року у розмірі\~\~ 10702269,14 грн., що складається з 7963463,79 грн. - заборгованості за кредитом; 2390821,56 грн. - заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом; 138957,63 грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту; 85795,26 грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом.; 123230,90 грн. - штрафи. \~ \~ \~ \~Ухвалою господарського суду Херсонської області від 16.04.2014 року по справі №923/712/14 порушено справу про банкрутство ФОП [PERSON] [PERSON] та підтверджено нарахування відсотків за договорами кредиту від 20.06.2011 року в період з 26.04.2014 року по 17.12.2014 року. \~ \~ \~ \~Загальний розмір заборгованості [PERSON] [PERSON] [PERSON] станом на 17.12.2014 року становить 11629085 грн. 42 коп., яка на даний час не погашена. \~ \~ \~ \~У свою чергу з метою забезпечення повного виконання грошових зобов`язань ФОП [PERSON] [PERSON] , що випливають або виникнуть у подальшому з Генеральної кредитної угоди №010/03-022/052 від 28.09.2007 року, додаткових угод до неї та кредитних договорів укладених в її рамках, 08 грудня 2010 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений Договір застави транспортних засобів, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховсського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А. за реєстровим №2333. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору застави, [PERSON] , передала у заставу АТ «Райффайзен Банк Аваль» 12 транспортних засобів, в тому числі вантажний малотоннажний фургон ГАЗ3302, 2008 р.в., шасі № [NUMBER] ; [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , зареєстрований в МВ РЕР ДАІ м. Нова Каховка при УДАІ УМВС України в Херсонській області 13.11.2008 року, заставною вартістю 51700 грн. Зі змісту Договору застави вбачається, що в п. 5.9 цього Договору сторони погодили, що заставодавець має право відчужувати предмет застави у будь-який спосіб виключно на підставі письмової згоди заставодержателя. На підставі Договору застави транспортних засобів від 08.12.2010 року, АТ «Райффайзен Банк Аваль» Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження №10590493 на предмет застави з терміном дії запису до 09.12.2015 року. 13 січня 2016 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис щодо обтяження предмета застави ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у зв`язку зі спливом п`ятирічного строку дії запису №10590493 від 09.12.2010 року з терміном дії обтяження до 13.01.2021 року. У свою чергу з матеріалів позову вбачається, що 02 квітня 2014 року [PERSON] придбав у [PERSON] транспортний засіб ГАЗ3302, 2008 р.в., шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] та здійсни його державну реєстрацію, отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , яке було видане Центром ДАІ 6507. \~ \~ \~ \~11 квітня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено Договір, за умовами якого, останній передав АТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну вартість прав вимоги, а АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» за Генеральною кредитною угодою №010/03-022/052 зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами та укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди кредитним договором №010/42-0-1/386 від 20.06.2011 р. та кредитним договором №010/42-0-1/387 від 20.06.2011 р. \~ \~ \~ \~Цього ж числа 11.04.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено Договір відступлення прав за договорами застави, за умовами якого у зв`язку із укладенням Договору відступлення права вимоги від 11.04.2018 року, АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» прийняв права, в тому числі за Договором застави транспортних засобів, який посвідчений приватним нотаріусом Новокаховсського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А. за реєстровим №2333. 14.08.2019 року ТОВ «ФК «Форінт» за договором про відступлення права вимоги №80 відступило та ТОВ «ФК «Морган кепітал» у свою чергу набуло право вимоги за генеральною кредитною угодою від 28.09.2007 року та укладеними в її рамках кредитними договорами, договорами поруки та застави, внаслідок чого ТОВ «ФК «Морган кепітал» набув право вимоги від [PERSON] виконання всіх зобов`язань, що забезпечені порукою та заставою, а також забезпечення своїх вимог за рахунок заставного майна. В цей же день, між ТОВ «ФК Морган-кепітал» та ТОВ «Ніко-Юг» укладено договір №60-ф, за умовами якого останній набув право вимоги за генеральною кредитною угодою від 28.09.2007 року та укладеними в її рамках кредитними договорами, які забезпечені порукою, заставою та іпотекою, а також право забезпечення своїх вимог за вищевказаними договорами за рахунок заставного майна. \~ \~ \~ \~Таким чином з дати відступлення права вимоги, ТОВ «Ніко-Юг» стало єдиним та виключним кредитором [PERSON] за кредитними договорами та всіма забезпечувальними зобов`язаннями до них. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказував, що на час набуття ним права власності на спірний транспортний засіб він не знав та не міг знати про наявність обтяження на даний транспортний засіб та таке обтяження було зареєстровано лише 13.01.2016 року. Тоді як станом на квітень 2014 року запису про наявність обтяження до відповідного реєстру внесено не було, через що він є добросовісним набувачем майна. На даний час отримати документи на підставі яких було здійснено перереєстрацію права власності на позивача за первісним позовом можливості немає, у зв`язку з їх знищенням через закінчення строків їх зберігання, про що свідчить долучений позивачем лист т.в.о. начальника територіального сервісного центру 6545 від 23.03.2019 року №31/21/45-3аз. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього ж Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] у своєму позові вказує, що під час перереєстрації автотранспортного засобу та здійснення правочину купівлі-продажу автомобіля жодної заборони на відчуження спірного авто не існувало, тому відповідач за зустрічним позовом являється добросовісним набувачем. Згідно п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 року №1255-IV зі змінами, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Доводи [PERSON] про те, що він є добросовісним набувачем спірного майна за умови, що відповідачем ТОВ «НікоЮг» визнаються позовні вимоги заслуговують на увагу, та за вимогами ст. 388 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», його можна визнати добросовісним набувачем спірного майна.

Outcome: approved