Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙНУР ТЕРРА» (далі ТОВ «АЙНУР ТЕРРА») в особі директора Алиєва Ханпута Дамир Огли звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на нежитлову будівлю. В своїх вимогах позивач посилається на те, що на підставі рішення загальних зборів № 1/2011 від 15.06.2011 р. було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙНУР ТЕРРА» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37672663). 24.04.2012 р. до ТОВ «АЙНУР ТЕРРА» надішли особисті заяви від відповідачів щодо вступу до товариства на підставі внесення майнового вклад до статутного капіталу позивача. 21.06.2012 р. відповідачі надали позивачу акт оцінки нерухомого майна, яке зобов`язалися передати у власність до статутного фонду позивача - нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ. З-2, загальною площею 636,3 кв.м.), розташовану по [ADDRESS] , яка належала відповідачам на праві спільної часткової власності. Згідно протоколу № 1 від 26.06.2012 р., відповідачі були прийняті до складу учасників ТОВ «АЙНУР ТЕРРА». 26.06.2012 р. між відповідачем [PERSON] та позивачемТОВ «АЙНУР ТЕРРА» було підписано акт приймання-передачі № 11, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв у власність 41/100 частки нежитлової будівлі (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] . 26.06.2012 р. між відповідачем [PERSON] та позивачем ТОВ «АЙНУР ТЕРРА» було підписано акт приймання-передачі № 12, відповідно до якого відповідач [PERSON] передав, а позивач прийняв у власність 42/100 частки нежитлової будівлі (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] . 04.07.2016 р. між відповідачем [PERSON] та позивачемТОВ «АЙНУР ТЕРРА» було підписано акт приймання-передачі № 14, відповідно до якого відповідач [PERSON] передав, а позивач прийняв у власність 17/100 частки нежитлової будівлі (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] . Оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 20.08.2009 р. на ім`я відповідачів на нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] та технічний паспорт, виданий РКП Новоодеського РБТІ, було передано позивачу відповідачем [PERSON] у липні 2016 р.. Однак саме оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20.08.2009 р. на нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] було втрачено в листопаді 2016 р. внаслідок перевезення архіву позивача. Залишилась лише копія документу. Тобто, своєчасно здійснити реєстрацію права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), у позивача можливості не було. Наразі, склалась ситуація, в якій позивач не має можливості належним чином оформити своє право власності у зв`язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 20.08.2009 р. на нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] та неможливістю посвідчення підписів на актах приймання-передачі № 11, 12 від 26.06.2012 р. та № 14 від 04.07.2016 р., оскільки відповідачі на теперішній час не є учасниками ТОВ «АЙНУР ТЕРРА», а без належно оформлених документів державний реєстратор з нерухомого майна відмовляється реєструвати право власності на вищезазначене нерухоме майно за позивачем. На підставі викладеного, просить суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙНУР ТЕРРА» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37672663 ) право власності на нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] . У судове засідання представник позивача не з`явився, директор ТОВ «АЙНУР ТЕРРА» - Алиєв Ханпут Дамир Огли надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. До суду подано заяви, якими відповідачі визнали заявлені вимоги позивача, не заперечували проти їх задоволення судом, просили провести розгляд справу у їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що на підстав рішення загальних зборів № 1/2011 від 15.06.2011 р., було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙНУР ТЕРРА» (ідентифікаційний код юридичної особи: 37672663), що підтверджено протоколом № 1/2011 загальних зборів від 15.06.2011 р. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Баловненської сільської ради від 20.08.2009 року, відповідачам на праві спільної часткової власності належить нежитлова будівля (блок допоміжних служб, літ. З-2, загальною площею 636,3 кв.м.), розташована по [ADDRESS] , а саме: [PERSON] - 17/100 частки, [PERSON] - 41/100 частки, [PERSON] - 42/100 частки, що підтверджено копією вказаного правовстановлюючого документу, долученого до матеріалів справи, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, № витягу 23641632 від 20.08.2009 р. та техпаспортом. 24.04.2012 р. позивачу -ТОВ «АЙНУР ТЕРРА» надішли особисті заяви від відповідачів щодо вступу до товариства на підставі внесення майнового вклад до статутного капіталу позивача, що підтверджено їх заявами. Згідно протоколу № 1 від 26.06.2012 р., відповідачі були прийняті до складу учасників ТОВ «АЙНУР ТЕРРА». 26.06.2012 р. між відповідачем [PERSON] та позивачемТОВ «АЙНУР ТЕРРА» було підписано акт приймання-передачі № 11, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв у власність 41/100 частки нежитлової будівлі (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] . 26.06.2012 р. між відповідачем [PERSON] та позивачем ТОВ «АЙНУР ТЕРРА» було підписано акт приймання-передачі № 12, відповідно до якого відповідач [PERSON] передав, а позивач прийняв у власність 42/100 частки нежитлової будівлі (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] . 04.07.2016 р. між відповідачем [PERSON] та позивачемТОВ «АЙНУР ТЕРРА» було підписано акт приймання-передачі № 14, відповідно до якого відповідач [PERSON] передав, а позивач прийняв у власність 17/100 частки нежитлової будівлі (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] . Відповідно п. 46 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( у редакції станом на липень 2016 р.), для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подавалися: документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна; рішення органу або особи, уповноваженого установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою). Оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 20.08.2009 р. на нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] було втрачено в листопаді 2016 р. внаслідок перевезення архіву позивача, залишилась лише копія документу. Тобто, здійснити реєстрацію права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) у позивача немає можливості у зв`язку із відсутністю у позивача оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 20.08.2009 р. на нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] та неможливістю посвідчення підписів на актах приймання-передачі № 11, 12 від 26.06.2012 р. та № 14 від 04.07.2016 р., оскільки відповідачі на теперішній час не є учасниками ТОВ «АЙНУР ТЕРРА», а без належно оформлених документів державний реєстратор з нерухомого майна відмовляється реєструвати право власності на вищезазначене нерухоме майно за позивачем. На теперішній час п. 46 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виключено на підставі Постанови КМ № 925 від 06.12.2017 . Відповідно п. 48 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у діючій на теперішній час редакції), для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1)документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2)акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат" (Підпункт 2 пункту 48 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ № 806 від 3.11.2016) 3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою). На даний момент немає можливості посвідчення підписів відповідачів на актах приймання-передачі №№ 11, 12 від 26.06.2012 р. та № 14 від 04.07.2016 р. нотаріально, так як відповідачі на теперішній час не є учасниками ТОВ «АЙНУР ТЕРРА», що підтверджено протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АЙНУР ТЕРРА» №2 від 15.08.2012 р., №3 від 29.10.2012 р. та №1 від 02.02.2017 року. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Приписами ст. 319 закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1ст. 3 ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Стаття 392 ЦК України надає право власникові майна пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом не встановлено факту незаконності набуття ТОВ «АЙНУР ТЕРРА» права власності на нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] Виходячи з вище наведеного, з урахуванням визнання відповідачами заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає, що позивач є добросовісним набувачем і набув право власності на нежитлову будівлю (блок допоміжних служб, літ З-2), розташовану по [ADDRESS] на законних підставах, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним вище вказаною нежитловою будівлею. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved