Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2015 року між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають шестеро неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 100 (сто) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2014 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, які позивач отримує щомісячно від відповідача, є меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Коштів, які отримує позивач від відповідача згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року недостатньо для забезпечення неповнолітніх дітей всім необхідним. Вважає, що [PERSON] має можливість та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в більшому розмірі. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі Ѕ частини його всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не з?явилися, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлялися судом про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред?явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 7 листопада 2004 року Цмінівською сільською радою Маневицького району Волинської області було зареєстрований шлюб, актовий запис № 16, який згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2015 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають шестеро неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 100 (сто) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2014 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, які позивач отримує щомісячно від відповідача, є меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Коштів, які отримує позивач від відповідача згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року недостатньо для забезпечення неповнолітніх дітей всім необхідним. Згідно Закону України „Про державний бюджет на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Позивач ніде не працює, не має можливості самостійно забезпечувати неповнолітніх дітей всім необхідним. [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в більшому розмірі. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 9 вересня 2005 року, серії [NUMBER] від 4 травня 2007 року, серії [NUMBER] від 18 листопада 2008 року, серії [NUMBER] від 7 червня 2010 року, серії [NUMBER] від 9 листопада 2011 року та серії [NUMBER] від 8 травня 2014 року, рішень Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року та 30 червня 2015 року, довідки Цмінівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 2419 від 21 серпня 2020 року. Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про розмір своїх доходів щомісячно, а також про безпідставність заявлених позивачем вимог про збільшення розміру аліментів. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні визначені законом підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 100 гривень на кожну дитину щомісячно та до досягнення ними повноліття до Ѕ частини його всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення ними повноліття, припинивши стягнення аліментів із [PERSON] згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2014 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код отримувача 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106) 840 гривень 80 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved