Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 січня 2005 року. Під час спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON] та [INFO] року дочка [PERSON], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з дня поданої позовної заяви. Позивач в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Суду додатково пояснила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки фізично здоровий, інших утриманців немає, працевлашований, однак місце його роботи їй не відоме. Просила позов задовольнити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча до суду викликався своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Вінничина" №10 від 07 лютого 2014 року. Суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 січня 2005 року. (свідоцтво про одруження серії І-АМ № 073886 від 30.11.2009 року). Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.11.2009 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.2010 року). Відповідно до довідки Обухівської сільської ради №14 від 09.01.2014 року діти сторін [PERSON], [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. (а.с.6). На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, припинили спільне проживання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальний стан відповідача, а також те, що діти знаходяться на утриманні позивача, яка потребує значних коштів на їх утримання, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню, у частині від всіх доходів відповідача. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved