Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

До суду із позовом звернулось ПрАТ «СК «ВУСО» до [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 26887,00 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування вказаного позову посилається на те, що між ПрАТ «СК «ВУСО» і ТОВ «Український лізинговий фонд» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1317779-02-05-00/279 від 02.11.2015 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Skoda\~Octavia»,\~д.н.з.\~[NUMBER]. 12.06.2016 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю ТЗ під управлінням [PERSON] та автомобіля «Тоуота» д.н.з.\~[NUMBER] під управлінням [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ВУСО» автомобіль. Згідно з довідкою про обставини ДТП, виданою ВДАІ особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна», є [PERSON] Її вина встановлена постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2016 року. Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Підставою визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої страховиком. Відповідно до рахунку СТО від 16.06.2016 року вартість відновлювального ремонту становить 76480,20 грн. Крім того, до розміру матеріального збитку нанесеного відповідачем потерпілій підлягають включенню витрати на евакуатор у розмірі 406,80 грн., що підтверджується рахунком на оплату послуг евакуатора від 12.06.2016 року та платіжним дорученням 13598. Так, згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на рахунок суму страхового відшкодування в розмірі 76480,20 грн. та 406,80 грн. на рахунок страхувальника. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ВУСО» на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 3586-02 від 08.07.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 10909 від 08.07.2016 року та № 10910 від 08.07.2016 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до [PERSON] щодо відшкодування завданої шкоди, а саме суми коштів в розмірі 76887,00 грн. Згодом стало відомо, що цивільна відповідальність винної особи на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів серії АЕ № 5687245, за яким ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн. Від ПрАТ «Київський страховий дім» на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» надійшла часткова оплата завданої шкоди в розмірі 50000,00 грн. Отже, в силу того, що сума понесених збитків не була в повному розмірі відшкодована, є всі правові підстави стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить суму у розмірі 26887,00 грн., яка розрахована наступним чином: 76887,00 грн. - 50000,00 грн. = 26887,00 грн., де 76887,00 грн. - розмір матеріальної шкоди, завданої ТЗ внаслідок ДТП. 50000,00 грн. - часткове відшкодування шкоди від ПрАТ «Київський страховий дім». В судове засідання представник позивача не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщалася повістками, направленими рекомендованими листами, які повернулись не врученими, з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є підставою для ухвалення заочного рішення суду. Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «ВУСО» і ТОВ «Український лізинговий фонд» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1317779-02-05-00/279 від 02.11.2015 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER]. 12.06.2016 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю ТЗ під управлінням [PERSON] та автомобіля «Тоуота» д.н.з. [NUMBER] під управлінням [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ВУСО» автомобіль. Згідно з довідкою про обставини ДТП, виданою ВДАІ особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна», є [PERSON] Її вина встановлена постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2016 року. Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Підставою визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої страховиком. Відповідно до рахунку СТО від 16.06.2016 року вартість відновлювального ремонту становить 76480,20 грн. Крім того, позивачем були витрачені кошти на евакуатор у розмірі 406,80 грн., що підтверджується рахунком на оплату послуг евакуатора від 12.06.2016 року та платіжним дорученням 13598. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на рахунок СТО суму страхового відшкодування в розмірі 76480,20 грн. та 406,80 грн. на рахунок страхувальника. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ВУСО» на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 3586-02 від 08.07.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджує платіжними дорученнями № 10909 від 08.07.2016 року та № 10910 від 08.07.2016 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у позивача виникла право вимоги до [PERSON] щодо відшкодування завданої шкоди, а саме суми коштів в розмірі 76887,00 грн. Цивільна відповідальність винної особи на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів серії АЕ № 5687245, за яким ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн. Від ПрАТ «Київський страховий дім» на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» надійшла часткова оплата завданої шкоди в розмірі 50000,00 грн. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізично юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше ре право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Статтею 528 ЦК України передбачено, що виконання обов'язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не виникає обов'язок боржника виконання зобов'язання особисто. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістомст. 1194 ЦК України в системному зв'язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування» суд приходить до висновку про те, що до позивача - страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної особи відповідача за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміромшкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки ПрАТ «Київський страховий дім» перерахувало позивачу страхове відшкодування в сумі 50000,00 грн., тобто не в повному обсязі, то різниця між фактичним розміром шкоди (76887,00 грн.) і страховою виплатою в межах ліміту відповідальності в сумі (50000,00 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та складає суму 26887,00 грн. Позивачем при поданні позову був сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн., оскільки позов задоволено у повному обсязі, то він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved