Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулось КП «Харківські теплові мережі» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, в якому просили суд постановити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 19693,88 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу, а також першого поверху №1-11;4-а;10-а загальною площею 166,6 кв.м. по вул. Миру у будинку №48/1 у м. Харкові з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення будинку, де розташоване приміщення відповідача. Позивач вказує, що за період без договірного користування з 01.10.2013 року по 01.05.2014 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 19693,88 грн. За кожен розрахунковий період відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про оплату за спожиту теплову енергію, які до цього часу не сплачені. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актом №170/546 від 04.10.2013 року про включення опалення підписаного сторонами, актом №170/177 від 14.04.2014 р. про включення опалення підписаного сторонами та актом без договірного користування №170/1003 від 21.10.2013 року. У зв'язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 08.05.2013 р., не з’явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з’явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, через засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв’язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належать нежитлові приміщення підвалу, а також першого поверху №1-11;4-а;10-а загальною площею 166,6 кв.м. по вул. Миру у будинку №48/1 у м. Харкові. Про дані обставини свідчить договір купівлі-продажу нежитловим приміщень, який зареєстровано в реєстрі за № 704. (а.с. 5) Відповідач, не уклавши з позивачем договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку № №48/1 по вулиці Миру в м. Харкові, в якому розміщенні приміщення відповідача. Відповідно до актів звірки станом на 20.05.2014 року відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму19693,88 грн. (а.с. 40-41). За кожен розрахунковий період відповідачу були направлені платежі вимоги-доручення про оплату на спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачена. Постачання теплової енергії підтверджується актом №170/546 від 04.10.2013 року про включення опалення,актом №170/177 від 14.04.2014 р. про включення опалення та актом без договірного користування №170/1003 від 21.10.2013 року. (а.с.13-14,38) Згідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Згідно ст. 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Як у тексті позову зазначає представник позивача, [PERSON] не укладала з Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" договір на постачання теплової енергії, а тому споживала теплову енергію безпідставно. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, а у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно споживала теплову енергію та в добровільному порядку не відшкодувала позивачеві її вартість, а тому суд вважає, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства, та підлягають задоволенню. Позивач також просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з Рахунку на оплату №1161 від 15.05.2014 року, позивачем було сплачено 212,10 грн. за розміщення судового оголошення для юридичних осіб. У зв’язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved