Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її користь, з фіксованої суми в розмірі 250 гривень згідно рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10.04.2014 року, на одну восьму частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, довічно, але не менше 25% відсотків від прожиткового мінімуму непрацездатних осіб, та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її користь, з фіксованої суми в розмірі 200 гривень згідно рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10.04.2014 року, на одну восьму частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, довічно, але не менше 25% відсотків від прожиткового мінімуму непрацездатних осіб. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Новоодеського районного суду від 10 квітня 2014 року присуджено стягувати з відповідачів - [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісяця, та [PERSON] [INFO] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісяця, починаючи з 30 січня 2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області рішення Новоодеського районного суду від 10 квітня 2014 року залишено без змін. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] аліменти відповідно до ухвали суду сплачує справно та вчасно, гроші надає особисто, навіть більше, допомагає їй по господарству та в побуті у зв`язку з її безпорадним станом. Що стосується відповідача [PERSON] , останній не платить їй аліментів, не допомагає по господарству та в побуті, незважаючи на її безпорадній стан. Також позивач вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на її утримання зросли, так, як з червня 2013 року хворіє на дисциркуляторну енцефалопатію змішаного ґенезу, ОНМК (15.06.13 р.) з глибоким правостороннім геміпарезом, афазією, бульварним синдромом, артеріальну гіпертензію, кардіосклероз атеросклеротичний (інсульт). За станом здоров`я [PERSON] прикута до ліжка, не ходить, потребує постійного стороннього догляду. Крім того позивачка потребує постійного профільного лікування (невропатологом та терапевтом). потреба у ліках виросла, так само як і їхня вартість, а її мінімальної пенсії на все не вистачає. крім цього на даний час змінився розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Ухвалою суду від 16.01.2020 було відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання призначене на 17.11.20202 року не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності у зв`язку з неможливістю брати участь у судових засіданнях. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце слухання справи судом була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідачів, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позовної заяви, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10.04.2014 року по справі №482/177/14-ц позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, стягнуто з [PERSON] [INFO] , уродженки м. Нова Одеса Миколаївської області на користь [PERSON] на її утримання аліменти в твердій грошовій формі - 200 (двісті) гривень щомісяця, починаючи з 30 січня 2014 року; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області на користь [PERSON] на її утримання аліменти в твердій грошовій формі - 250 (двісті) гривень щомісяця, починаючи з 30 січня 2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10 квітня 2014 року рішення Новоодеського районного суду по справі №482/177/14-ц залишено без змін. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , 1938 року народження, є особою похилого віку. З червня 2013 року хворіє на дисциркуляторну енцефалопатію змішаного ґенезу, ОНМК (15.06.13 р.) з глибоким правостороннім геміпарезом, афазією, бульварним синдромом, артеріальну гіпертензію, кардіосклероз атеросклеротичний (інсульт). За станом здоров`я [PERSON] прикута до ліжка, не ходить, потребує постійного стороннього догляду. Крім того позивачка потребує постійного профільного лікування (невропатологом та терапевтом). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] від різних шлюбів та онуками [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.264 СК України внуки, правнуки зобов`язані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда. Згідно ст.266 СК України повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища баби, діда. До уваги приймається отримання ними пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у них майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності баби, діда не зумовлює виникнення у внуків обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок по утриманню виникає у внуків, за умови, що баба, дід, не мають чоловіка, дружини, повнолітніх сина чи дочки, тобто аліментнозобов`язаних осіб першої черги, або якщо останні у силу поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність: з 01 січня 2020 пo 30 червня - 1638 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1712 грн., з 01 грудня - 1769 грн. Зазначений розмір аліментів, які сплачують відповідачі на утримання [PERSON] відповідно до рішення суду від 10.04.2014 року, є недостатнім для задоволення її потреб, оскільки на сьогоднішній день значно зросла вартість ліків які необхідні позивачу, крім того на даний час змінився розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Таким чином, суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку відповідачів буде відповідати інтересам [PERSON] .. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., від сплати якого позивачка звільнена.

Outcome: approved