Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Запорізький міський центр зайнятості звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, [PERSON] кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 01.01.2017 по 10.02.2017, у розмірі 2130,14 грн.. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.02.2016 [PERSON] (далі - відповідач) звернулась до Запорізького міського центру зайнятості (далі - ЗМЦЗ), як така, що шукає роботу. Того ж дня наказом ЗМЦЗ їй було надано статус безробітної, а з 17.02.2016, відповідно до ч. 1,3,4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (далі - Закон № 1533) призначено виплату допомоги по безробіттю. 31.03.2017 припинено реєстрацію відповідача як безробітної у зв'язку невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування відповідно до п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198 (далі - Порядок). ЗМЦЗ була проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідачеві відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону № 5067, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року № 60/62. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248. Під час проведення перевірки встановлено, що відповідач, маючи статус безробітної, виконувала роботи згідно з договорами цивільно-правового характеру від 01.01.2017 та від 01.02.2017, укладеними із Товариством з обмеженою відповідальністю «Термолюкс-вк», про що ЗМЦЗ складено акт №79 від 13.07.2017. Відповідач не виконала обов'язок, що був покладений на неї, як на безробітну, а саме - своєчасно не повідомила про наявність обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, що призвело до безпідставної виплати їй допомоги по безробіттю за період з 01.01.2017 по 10.02.2017 у розмірі 2130,14 грн. До відповідача рекомендованим листом з повідомленням надсилалась претензія № 1603/07-05 від 28.08.2017 з вимогою щодо повернення вищезазначених коштів, яка була отримана 30.08.2017, проте станом на теперішній час відповідачем суму заборгованості не погашено. Сторони у судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила та відзиву на позовну заяву не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 10.02.2016 [PERSON] звернулась до Запорізького міського центру зайнятості, як така, що шукає роботу. 10.02.2016 наказом ЗМЦЗ [PERSON] було надано статус безробітної, а з 17.02.2016, відповідно до ч. 1,3,4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (далі - Закон № 1533) призначено виплату допомоги по безробіттю. Під час реєстрації в службі зайнятості [PERSON] відвідала інформаційний семінар, де її було ознайомлено з законодавством про зайнятість та пам'яткою «Ваші права - Ваші обов'язки» (під особистий підпис у додатку №1 до персональної картки). Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»\~безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 1 вказаного\~Закону\~до зайнятого населення, серед інших, належать громадяни, які забезпечують себе роботою самостійно. Відповідно до ч. 2\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Судом з'ясовано, що відповідач була ознайомлена з правами та обов'язками безробітного, що визначені\~Законами України «Про зайнятість населення»\~та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», попереджався про відповідальність за подання неправдивих відомостей та про зобов'язання своєчасно повідомляти про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п.4 ч.2 ст.44 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067- VI (далі - Закон № 5067) зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч.І.ст.45 цього Закону. Згідно з п.1 ч.1. ст.45 Закону № 5067 реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі зайнятості особи. ЗМЦЗ була проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідачеві відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону № 5067, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року № 60/62. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248. Під час проведення перевірки встановлено, що [PERSON], маючи статус безробітної, виконувала роботи згідно з договорами цивільно-правового характеру від 01.01.2017 та від 01.02.2017, укладеними із Товариством з обмеженою відповідальністю «Термолюкс-вк», про що ЗМЦЗ складено акт №79 від 13.07.2017. Наказом від 28.08.2017 року директором міського центру зайнятості прийнято рішення про відшкодування [PERSON] коштів виплаченої допомоги по безробіттю за період з 01.01.2017 по 10.02.2017 у розмірі 2130,14грн. відповідно до чинного законодавства. До відповідача рекомендованим листом з повідомленням ЗМЦЗ надсилалась претензія № 1603/07-05 від 28.08.2017 з вимогою щодо повернення вищезазначених коштів, яка була отримана відповідачем 30.08.2017, проте станом на час розгляду справи сума заборгованості відповідачем не погашена. Згідно з ч. 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи, що відповідач не повідомила ЗМЦЗ про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення по безробіттю та надання соціальних послуг, суд вважає, що незаконно одержані кошти в сумі 2130,14грн. підлягають поверненню шляхом їх стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом, у розмірі 2130,14грн., є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved