Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] , в якому вказала, що з відповідачем шлюб розірвано 02.07.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя. Під час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, спілкуватися відмовляється. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення повноліття дитини. Ухвалою суду від 27.01.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Сторонами клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. При дослідженні письмових доказів, встановлено наступне. Шлюб між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] розірвано 02.07.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя (а.с 8-10). Під час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає з позивачкою та знаходить на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження батьками неповнолітнього [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Конституцією України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. При визначені розміру аліментів суд враховує що дитина, яка в силу віку потребує утримання від батьків, стан здоров`я дитини, зростання його потреби з досягненням відповідного віку. Крім того, суд враховує майновий стан сторін, їх працевлаштування, відсутність інших утриманців. Відповідач матеріальної допомоги не надає, інших дітей або утриманців не має, стан здоров`я дозволяє працювати. Заперечень щодо позову не надав. Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, у суду відсутні. Вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, суд задовольняє їх та вважає доцільним в інтересах дитини для забезпечення йому реальної матеріальної підтримки від батька є визначення аліментів у в розмірі 2500 грн., щомісячно, що, з урахуванням коштів від матері дасть можливість утримувати дитину на належному гідному рівні. З урахуванням положень ст. 141 СК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved