Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи відділ Державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції, сектор Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], про визнання правочину недійсним. В обгрунтування своїх вимог вказала, що постановою державного виконавця відділу ДВС Царичанського РУЮ в Дніпропетровській області від 25.03.2014 року з метою забезпечення виконання рішення суду від 08.02.2010 року № 2-156 про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь було накладено арешт та заборону на відчуження на все майно [PERSON] в зв'язку із значною сумою боргу, яка зросла внаслідок невиконання рішення суду [PERSON] про стягнення з нього аліментів. На даний час борг по сплаті аліментів на її користь у [PERSON] за довідкою ВДВС Царичанського РУЮ становить 38122 грн. 18 коп. Крім того, 14.02.2014 року Царичанським районним судом було винесено рішення про стягнення з [PERSON] на її користь неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 14911 грн. 74 коп. 26.03.2014 року державним реєстратором сектору Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського РУЮ відомості про обтяження за вищевказаною постановою були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Не дивлячись на вищевказану заборону здійснювати відчужування майна, [PERSON], достовірно знаючи про наявне обтяження з метою ухилення від можливого звернення стягнення на майно, звернувшись до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] 28.03.2014 року уклав договір дарування своєї частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] та частки земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер 1225655100030670025 за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 474275, виданим 14.04.2009 року, які на час реєстрації цього майна належали [PERSON] на підставі рішення суду від 24.09.2013 року і були зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.03.2014 року та 27.03.2014 року відповідно. Дарувальник засвідчив, що будинок під заставою та забороною не перебуває, прав у третіх осіб щодо нього немає, від обдарованого не приховано обставин, які мають істотне значення, внаслідок відчуження будинку не будуть порушені права та законні інтереси інших осіб. У відповідності з приписами ст. ст. 4, 10 та ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам КМУ, актам інших органів державної влади України, органів влади АР Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. У відповідності з приписами ст. 55 ЗУ "Про нотаріат" при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. Також, главою 2 ч.2 п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України чітко вказано, що при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Вважає, що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений договір дарування спірного нерухомого майна, який не відповідає вимогам закону, оскільки вчинений при наявності заборони на відчуження майна, яке належало [PERSON] Прохає: - визнати недійсним правочин - договір дарування [PERSON] 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS], яка на час вчинення правочину належала [PERSON] на праві часткової власності, вчинений 28 березня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]; - визнати недійсним правочин - договір дарування [PERSON] 1/2 частки земельної ділянки по [ADDRESS], кадастровий номер 1225655100030670025, за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 474275, виданим 14.04.2009 року, яка на час вчинення правочину належала [PERSON] на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.09.2013 року, вчинений 28 березня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]; - повернути сторони правочинів, визнаних недійсними, у стан, який існував до його укладення шляхом повернення обдарованим дарувальнику в натурі всього одержаного на виконання правочину та шляхом скасування попередньої реєстрації речових прав щодо вищевказаного майна та здійснення встановленим порядком державної реєстрації права власності на це майно за власником - [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, її представник - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, належним чином були сповіщені про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслали. Представник третьої особи - відділу ДВС Царичанського РУЮ Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надіслали до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - сектору Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надіслали до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, винести рішення на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства. Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на момент вчинення правочину - договору дарування перевіряв в системі про наявність арешту чи заборони на відчуження майна, належного [PERSON] Відомості про накладення арешту чи заборони на відчуження майна, належного [PERSON], в системі були відсутні. [PERSON] не повідомив про наявність постанови про накладення арешту та заборони на відчуження належного йому майна. Вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Царичанського РУЮ в Дніпропетровській області від 25.03.2014 року з метою забезпечення виконання рішення Царичанського районного суду від 08.02.2010 року № 2-156 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивачки було накладено арешт та заборону на відчуження на все майно [PERSON](а.с.5). Станом на 17.06.2014 року загальна сума заборгованості по сплаті аліментів гр. [PERSON] на користь гр. [PERSON] за період з 22.08.2013 року по 17.06.2014 року складає 38122,18 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком ВДВС Царичанського РУЮ від 17.06.2014 року № 01-53/240 (а.с.16). 14.02.2014 року Царичанським районним судом винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені від суми несплачених аліментів в сумі 14911 грн. 74 коп.(а.с.9-15). 26.03.2014 року державним реєстратором сектору Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Царичанського РУЮ Савран Н.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про обтяження: арешт нерухомого майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження на підставі постанови ВДВС Царичанського РУЮ від 25.03.2014 року (а.с.7). [PERSON], звернувшись до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], 28.03.2014 року уклав з [PERSON] договори дарування своєї частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] та частки земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер 1225655100030670025, за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 474275, виданим 14.04.2009 року, які на час реєстрації цього майна належали [PERSON] на підставі рішення суду від 24.09.2013 року і були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.03.2014 року та 27.03.2014 року відповідно, зареєстровані в реєстрі за № 156 та № 157. Дарувальник засвідчив, що будинок під заставою та забороною не перебуває, прав у третіх осіб щодо нього немає, від обдарованого не приховано обставин, які мають істотне значення, внаслідок відчуження будинку не будуть порушені права та законні інтереси інших осіб. Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що укладені договори дарування не відповідають вимогам закону, оскільки вони вчинені при наявності арешту та заборони на відчуження майна, яке належало [PERSON], а під час посвідчення цих угод відповідачу [PERSON] було достовірно відомо про наявність постанови ВДВС Царичанського РУЮ від 25.03.2014 року про накладення арешту та заборони на відчуження майна. Відповідно доч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлюється, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. На підставі ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Встановивши такі обставини, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що договори дарування укладено з порушенням закону і їх слід визнати недійсними по ініціативі позивача, повернувши сторони договору у первісний стан, оскільки об'єктами, відчуженими за договорами, було забезпечено виконання рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved