Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

В березні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності посилаючись на наступні обставини. 21.08.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. При укладенні шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка - [PERSON]. На підтвердження цього надано копію паспортів та свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Під час перебування у шлюбі, відкрилася спадщина у зв'язку із смертю матері позивачки - [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області від 30.10.2003 року. Позивач зазначає, що являється дочкою спадкодавця і є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняттям спадщини. Батько позивачки - [PERSON] спадщину не приймав, написавши відмову на користь позивачки. [INFO] року батько позивачки [PERSON] - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області від 21.01.2015 року. До спадкової маси відносилося: земельна ділянка, яка була придбана [PERSON] на підставі договорів купівлі - продажу земельної ділянки від 15.10.2003 року для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та домоволодіння на зазначеній земельній ділянці, яке було збудоване батьками позивачки. Позивач оформила перехід права власності в порядку спадкування на частину спадкової маси, а саме на земельну ділянку, площею 0,0800 га, розташована за адресою : [ADDRESS], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.05.2004 року № 1-1389. Домоволодіння, збудоване батьками позивачки до 2004 року, яке складається з житлового будинку, загальною площею 297,0 кв. м., житловою площею 155,6 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташоване за адресою : [ADDRESS], позивач не змогла оформити через не проведення ними процесу введення об'єктів в експлуатацію та узаконення будівель. Через не проведення дій по юридичному оформленню домоволодіння на позивачку 04.05.2005 року було складено протокол про відсутність технічної документації на збудований будинок від 04.05.2005 року та постанову про накладення штрафу. З метою узаконення домоволодіння позивач звернулася до органу місцевого самоврядування. Рішенням Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради № 33/4 від 27.05.2005 року позивачці було надано дозвіл на виготовлення технічної документації. Крім того, позивач зверталася до районного архітектора, який обстежив будинок та направив лист від 26.04.2005 року до органу місцевого самоврядування. 15.07.2010 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності домоволодіння. Таким чином, позивач перебуваючи у шлюбі успадкувала домоволодіння, яке мало на той час, відповідно до законодавства, статус будівельних матеріалів, та не проводячи жодних будівельних робіт, лише юридично оформила домоволодіння, виготовивши технічну документацію, чим змінила статус успадкованих будівельних матеріалів на домоволодіння (будинок та господарські будівлі). Протягом розгляду представник позивача подала заяву про зміну позовних вимог, де остаточно просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на домоволодіння, яке складається з: -житлового будинку літера А; -Перший поверх: приміщення № 1 Хол загальною площею 20,3 кв.м.; -приміщення № 2 Гараж загальною площею 33,7 кв.м.; -приміщення № 3 Котельня загальною площею 13,7 кв.м; -приміщення № 4 Санвузол загальною площею 13,0 кв.м.; -приміщення № 5 Вітальня загальною площею 27,0 кв.м.; -приміщення № 6 Кухня загальною площею 17,9 кв.м.; Другий поверх: приміщення № 7 Хол, загальною площею 23,0 кв.м.; -приміщення № 8 Житлова загальною площею 19,3 кв.м.; -приміщення № 9 Житлова загальною площею 16,5 кв.м.; -приміщення № 10 Гардеробна загальною площею 10,4 кв.м.; -приміщення № 11 Санвузол загальною площею 9,4 кв.м.; -приміщення № 12 Житлова загальною площею 26,7 кв.м.; -приміщення № 13 Житлова загальною площею 17,9 кв.м.; Мансандра: приміщення № 14 Житлова загальною площею 48,2 кв.м.; -загальною площею 297,0 кв.м., житловою площею 155,6 кв.м.; -ганок бетон, балкон бетонний з металевою огорожею; -колодязь з/б кільця, літера І; -ворота металеві № 1; хвіртка металева № 2; огорожа металева № 3; - ворота металеві № 4; огорожа металева № 5; огорожа а/ц листи № 6, що розташоване за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] в порядку спадкування за [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області від 30.10.2003 року та [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області від 21.01.2005 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився. Позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну позовних вимог підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 21.08.1993 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. При укладенні шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка - [PERSON]. На підтвердження цього надано копію паспортів та свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Під час перебування у шлюбі, відкрилася спадщина у зв'язку із смертю матері позивачки - [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області від 30.10.2003 року. Позивач являється дочкою спадкодавця і є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняттям спадщини. Батько позивачки - [PERSON] спадщину не приймав, написавши відмову на користь позивачки. З метою узаконення домоволодіння позивач звернулася до органу місцевого самоврядування. Рішенням Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради № 33/4 від 27.05.2005 року позивачці було надано дозвіл на виготовлення технічної документації. 15.07.2010 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності домоволодіння. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved