Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] [INFO] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визначення місця проживання дитини, в якій вказав, що 04.10.2019р. рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони маю спільного сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час син проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , вона займається його утриманням та вихованням. Квартира в якій вони проживають належить її матері на підставі Договору дарування від 01.06.2011 року. Протягом окремого проживання з відповідачем у них періодично виникали конфліктні ситуації з питань пов`язаних з місцем проживання дитини, що свідчить про наявність спору між ними. Вказані обставини викликають невпевненість у майбутньому дитини. Сама обставина, що фактично батько через невизначеність у судовому порядку місця проживання сина може самостійно його змінити, негативно впливає на відносини сторін між собою, а з дорослішанням дитини може вплинути і на її психологічний стан. Мати дитини забезпечує належний рівень виховання та утримання своєму синові. В разі зміни місця проживання дитини та як наслідок зміна кола спілкування, безумовно нестиме негативні наслідки для сина позивачки та може вплинути на успішність дитини у розвитку. Просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 11 грудня 2019 року, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті. Позивач та її представник адвокат Зятковський Т.В. в підготовче засідання не з`явились, представник подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Сигляк В.О. в підготовче засідання не з`явились, представник подав до суду клопотання, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Голованівської РДА Карабенюк Т.Л. в підготовче засідання не з`явилась подала заяву про розгляд справи у її відсутність та надала висновок щодо доцільності проживання дитини біля матері. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2019 року, (а.с.12). Від шлюбу вони мають сина: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 22.09.2018 року, (а.с.14) . Відповідно до довідки-характеристики за №2516, виданої 25.11.2019р. Голованівською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] проживає по [ADDRESS] , заяв та скарг відносно [PERSON] до селищної ради не надходило, характеризується позитивно, (а-с.18). З акту обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] від 25.11.2019 року вбачається, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації мати, батько, сестра та син позивачки. Для виховання та розвитку дитини [PERSON] повністю створені умови для виховання, (а.с.19). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13.01.2020 року №01-32/3/1 членами комісії одноголосно було вирішено, що доцільно визначити місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] біля матері [PERSON] [INFO] , (а-с.68-69). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом ст.161 СК України. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини суд прийняв до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини - дитина [PERSON] , [INFO] , має не повних два роки, а тому враховуючи його малолітній вік суд вважає, що дитина повинна проживати з матір`ю. Крім того, як вбачається з доказів, наданих суду позивачкою, а також з висновку органу опіки та піклування, доцільно визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. При цьому суд враховує, що дитина є малолітньою недоцільно розлучати дитину з матір`ю, оскільки це негативно може вплинути на її психічний стан та розвиток. Суд вважає, що умови, створені матір`ю дитини за місцем її мешкання, є належними, що підтверджується відповідним висновком органу опіки та піклування, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання. Вирішуючи спір про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд виходить з інтересів самої дитини, враховуючи малолітній вік, який крім виховання, потребує постійного догляду та піклування, з урахуванням положень Декларації про права дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини. Відповідно до принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснив, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача судових витрат. Як вбачається з наданої квитанції №52580 від 05.12.2019 (а.с. 1), позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню відповідачем. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Outcome: approved