Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що на\~утриманні позивача\~знаходиться неповнолітній\~син \~[PERSON],\~[INFO].\~Рішенням Кодимського\~районного суду\~Одеської області\~від 27.08.2013\~року з\~[PERSON] стягнуто\~на користь\~[PERSON] аліменти на утримання вказаної неповнолітньої дитини у розмірі 50 грн. щомісяця. Позивач вказує, що на даний час сума аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому просила змінити розмір стягуваних аліментів та, з урахуванням уточнених позовних вимог, визначити їх у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В підготовче засідання позивач не зявилась, від представника позивача надійшла до суду заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в підготовче засідання не зявився, надавши заяву про визнання уточнених позовних вимог та розгляд справи без його участі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь держави підлягає 50 відсотків судового збору, що складає 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved