Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

в листопаді 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 31 травня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] був наданий кредит в розмірі 8361 грн. 70 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, виникла заборгованість станом на 19 вересня 2019 року заборгованість за кредитом становить 34617,94 грн., з яких 8361,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9628,50 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 16627,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Враховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 34617,94 грн. та понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1921,00 грн. Відповідач, яка належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 31 травня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої [PERSON] був наданий кредит в розмірі 8361 грн. 70 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (місячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п 1.6 Генеральної угоди всі інші умови договорів, які не суперечать розділу «Реструктуризація заборгованості» даної Генеральної угоди залишаються незмінними. Як вбачається з п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 8 361,71 грн. строком на 24 місяців, з 31 травня 2013 року по 31 травня 2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку для споживчих цілей в сумі 8361,71 грн. в обмін на зобов`язання позичальника на повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначеній в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 418,42 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Згідно з п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди і Умов та правил. Пунктом 2.7 Генеральної угоди передбачено, що датою укладення кредитного договору є дата підписання даної Генеральної угоди. Відповідно до п. 2.11 Генеральної угоди позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості за кредитом в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності з Умовами та правилами. Також, відповідач погодився, що дана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в Генеральній угоді. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання (ст. 629 ЦК України). Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди відповідач повинен був повернути кредит строком до 31 травня 2015 року. Однак, судом встановлено, що відповідно до умов Генеральної угоди, відповідач не виконує умови кредитного договору б/н від 31 травня 2013 року та має заборгованість станом на 19 вересня 2019 року по кредиту на загальну суму 34617,94 грн., яка складається з:8361,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9628,50 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 16627,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Сплату вказаних вище складових заборгованості передбачено умовами Генеральної угоди від 31 травня 2013 року, яка укладена сторонами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 156/205/14 (провадження № 61-33941св18). Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за укладеним кредитним договором від 31.05.2013 року, яка виникла станом на 19.09.2019 року на загальну суму 34617,94 грн., яка складається з:8361,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9628,50 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 16627,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921 грн.. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved