Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В позовній заяві позивач посилається на те, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), розміром 3,58 умовних кадастрових гектарів в КСП «Волово» на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, його мати [PERSON] відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, як спадкоємиць за законом першої черги, прийняла його спадщину, оскільки на момент смерті сина проживала разом з ним. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті, позивач як спадкоємиць за законом четвертої черги, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, її спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом з нею, та своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно до чого заведено спадкову справу. Однак, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, який б підтверджував право померлого на вищевказану земельну частку (пай), позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач до судового засідання не з'явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач - представник Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду клопотання, в якому не заперечує проти задоволення вимог позивача та просить розглянути справу за його відсутності. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне. [PERSON], згідно розпорядження Балтської районної державної адміністрації № 224 від 30.04.1996 року, отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП «Волово» на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області, розміром 3,58 умовних кадастрових гектарів, про що свідчить лист-відповідь Відділу у Балтському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 29-15-0.270-260/103-18 від 08.02.2018 року.(а.с. 10) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Ухожанською сільською радою Балтського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. (а.с.7) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.12.1962 року, с. Волова Балтського району Одеської області, [PERSON] народився [INFO] та являється сином [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з довідок Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області № 229 від 11.05.2017 року, № 237 від 26.12.2018 року [PERSON], [INFO], на день смерті [INFO], дійсно проживав та був зареєстрований в с. Волова Балтського району Одеської області разом із [PERSON], [INFO], яка продовжувала проживати за даною адресою та користувалась предметами домашнього вжитку (а.с. 9, 14) Таким чином, [PERSON], згідно положень ЦК Української РСР, які діяли на момент відкриття спадщини, прийняла спадщину після смерті свого сина - [PERSON], померлого [INFO], оскільки проживала з ним, та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.08.2009 року Ухожанською сільською радою Балтського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.8). У зв'язку зі смертю [PERSON], [INFO] відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного права на земельну частку (пай), яку позивач [PERSON], в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подала заяву про відмову від неї. Факт постійного проживання однією сім'єю [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] встановлено за рішенням суду (а.с. 5). Являючись єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим заведено спадкову справу 46/2016 (а.с.21-52). Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на майно, що успадковується, а саме сертифікат на право на земельну часку (пай), про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 13.02.2018 року № 262/01-16. (а.с.11). Згідно довідки приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. № 207/01-16 від 11.05.2018 року (а.с. 52), та довідки державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори від 19.05.2018 року № 759/01-16 (а.с.54), після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадкоємці не зверталися, спадкові справи не заводилися. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов'язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями першої черги є, в рівних частинах, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєвої І.П. у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що позивач, як спадкоємець за законом четвертої черги, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, однак в зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, який б підтверджував право померлого на вищевказану земельну частку (пай), нотаріальна контора відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved