Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В березні 2014 року позивач ТзОВ «Вердикт Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить звернути стягнення на предмет застави за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 липня 2006 року між АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1907/0706/64-010. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит в сумі 16 111 доларів США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 20 липня 2011 року зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач передав у заставу майно, а саме: легковий автомобіль марки Chevrolet LACETTI 2006 року випуску, номер кузова: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно Договору застави вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 81 358 гривень. Рішенням Позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 15 жовтня 2007 року АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк». Згідно рішення Позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 30 квітня 2009 року ВАТ «Сведбанк» змінив своє найменування на ПАТ «Сведбанк». 2 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 11, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимог, що виникло з вищевказаних договорів, зокрема з договору, яким забезпечено виконання зобов'язання. Таким чином, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченими обтяженнями зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника. Представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" Ваврик Ю. П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. 21 липня 2006 року між АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1907/0706/64-010. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит в сумі 16111 доларів США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 20 липня 2011 року зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором відповідач передав у заставу майно, а саме: легковий автомобіль марки Chevrolet LACETTI 2006 року випуску, номер кузова: [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно Договору застави вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 81 358 гривень. Рішенням Позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 15 жовтня 2007 року АКІБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк». Згідно рішення Позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 30 квітня 2009 року ВАТ «Сведбанк» змінив своє найменування на ПАТ «Сведбанк». 2 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу № 11, відповідно до умов якого товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» перейшло право вимог, що виникло з вищевказаних договорів, зокрема з договору, яким забезпечено виконання зобов'язання. Таким чином, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченими обтяженнями зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника. На даний час відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість в розмірі 134 720,56 гривень, з них заборгованість по основній сумі - 59 484,20 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 22 277,11 гривень, нараховані відсотки на дату подачі позову - 13 764,03 гривень, пеня за несвоєчасно виконання зобов'язання - 37 410,72 гривень, три відсотки річних від простроченої суми - 1 784,50 гривень. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до вимог ст. 30 цього Закону обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувачі вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до вимог ст. 589 цього Кодексу у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати по сплаті 2 150,11 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved