Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по сплаті аліментів в розмірі 14\~600 грн., пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.08.2014 року по 01.05.2018 року в розмірі 139\~072 грн. щодо аліментних зобовязань по неповнолітній доньці [PERSON] [INFO] Пояснила, що відповідач неналежним чином виконує рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 березня 2010 року про стягнення аліментів на утримання спільної доньки, в результаті чого утворилась заборгованість та нарахована пеня. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач та уповноважений представник позов заперечили. Аргументували свою позицію відсутністю заборгованості, наявністю чеків на обґрунтування здійснених виплат. Просили застосувати строк позовної давності щодо стягнення пені. Позов в частині стягнення суми боргу вважали безпідставним, оскільки вже є рішення суду, що врегульовує вказані відносини. Зменшити розмір пені, враховуючи сімейний стан відповідача, який має на утриманні ще одну дитину, дружина перебуває в декретній відпустці. Заслухавши учасників процесу дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволеню частково. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою\~\~(ч. 3\~ст. 51 Конституції України). За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.\~\~ Стаття 184 СК України\~передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом(ст..81 ЦК України). Судом зясовано, що на відповідача покладено аліментне зобовязання щодо неповнолітньої доньки за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.03.2010 року, що набуло законної сили після перегляду Апеляційним судом Хмельницької області 01 червня 2010 року. Стягнення аліментів здійснюється за виконавчим листом в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За довідкою Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Хмельницького районного відділу Державної виконавчої служби від 22.05.2018 року борг відповідача по сплаті аліментів складає 14\~600 грн. Заборгованість виникла з серпня 2014 року. Суд не бере до уваги довідку Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби від 06.04.2018 року про відсутність заборгованості відповідача по аліментних зобовязаннях, оцінюючи хронологічну послідовність видачі довідок, а відповідно їх актуальність. У суду відсутні відомості про визнання дій державного виконавця незаконними, в тому числі в судовому порядку. Суд не бере до уваги копії чеків, наданих відповідачем на підтвердження погашення аліментних зобовязань, крім чеків від 1.04.2016 року на суму 1224 грн.,23.01.2015 року на суму 2028 грн,20.09.2016 року на суму 612 грн., оскільки вони не містять посилання на виконання аліментних зобовязань, а можуть бути підтвердженням здійснених витрат батьком щодо своєї неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] Оскільки як підтверджено представником позивача в ході судового розгляду виконання аліментних зобовязань здійснюється за рішенням суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Іншої домовленості щодо способу виконання аліментних зобовязань немає. В силу ст..181 Сімейного кодексу України Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і(або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.(ст..196 ЦПК). Судове рішення має бути законним і обґрунтованим. (ст..263 ЦПК) Згідно з пунктом 22Постанови Пленуму Верховного Суду України"Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 рокувстановлено, що передбаченаст. 196 СК Українивідповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені за прострочку сплати аліментів є підставними, оскільки вина відповідача у несплаті не спростована, доказів утворення заборгованості по аліментних зобовязаннях з незалежних від відповідача причин суду не представлено. Період прострочки складає з серпня 2014 року по травень 2018 року. Загальна сума нарахованої позивачем пені складає 139\~072 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки за прострочення сплати аліментів. Розрахунок пені представлений позивачем не відповідає вимогам судової практики та закону, зокрема, щодо обмеження розміру неустойки 100 відсотками заборгованості(ст.196 СК України). Сума до стягнення за неустойкою складає 14600грн. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів(ч.2.ст.196 СК України). Суду не доведено наявність підстав для зменшення розміру неустойки. Не представлено суду доказів наявності одночасно двох підстав, як от матеріальний та сімейний стан платника аліментів, які можуть вплинути на зменшення пені. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору-судом.(ст.195СК України) Позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів не можуть бути задоволені судом, оскільки вони є необґрунтованим, так як на підставі виконавчого листа вже проводиться стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини. Також слід зазначити, що заборгованість по сплаті аліментів стягується державним виконавцем в порядку визначеному\~Законом України «Про виконавче провадження»\~і розмір вказаної заборгованості сторони не оспорювали. Позовна давність не може бути застосована судом, враховуючи зміст ст.20 СК. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Outcome: approved