Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

До суду 19.12.2018 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, а саме з 18 грудня 2018 року - до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 15.10.2005 р. був зареєстрований шлюб. У шлюбі у них народились діти - [PERSON] [INFO] [INFO] та [PERSON] [INFO] [INFO] На момент звернення з позовом Відповідач фактично проживає окремо від своєї сім`ї за іншою адресою та взагалі не бере участь в утриманні дітей. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати своїх дітей. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. Ухвалою суду від 26.12.2018 року позов було залишено без руху та позивачу було надані строк для усунення недоліків позову. 18.01.2019 року недоліки позову були усунуті та надано до суду позов у новій редакції. Ухвалою суду від 22.01.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого судового засіданні на 18.02.2019 року. Разом із позовом до суду представником позивачки було надано клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати Головного територіального управління ДФС в Одеській області: - інформацію щодо майнового стану та доходи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] адреса реєстрації: [ADDRESS] . - інформацію щодо того, чи здійснюються за період з 01.01.2017 року по момент звернення до суду відрахування Єдиного соціального внеску з заробітної плати чи інших доходів [PERSON] та надати ідентифікаційні дані роботодавця (вказати хто саме), яким здійснюється такі відрахування; - інформацію щодо розміру отриманих доходів [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 18.12.2018 року. - будь-яку іншу інформацію стосовно працевлаштування та розміру доходів [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 18.12.2018 року. Ухвалою суду від 20.02.2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено частково. Розгляд справи відкладено на 20.03.2019 року. 20.03.2019 року розгляд справи був відкладений на 22.04.2019 року у зв`язку з неявкою відповідача та ненадходженням витребуваних доказів. 22.04.2019 року на виконання ухвали суду від 20.02.2019 року ГТУ ДФС в Одеській області було надано відповідь щодо отриманих відповідачем доходів за 2018 рік (а.с.62). 22.04.2019р. розгляд справи був відкладений на 20.05.2019р. у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 20.05.2019 року підготовче провадження по справі було закрите та справа призначена до розгляду по суті на 03.07.2019 року. 03.07.2019р. розгляд справи був відкладений на 06.09.2019 р. ,у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 06.09.2019 року сторони не з`явились, про час і місце судового засідання сповіщались належним чином причини неявки суду не повідомили. Представника позивача - адвокат Березнякова І.В. надала заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Поштова кореспонденція (ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з позовної заявою) направлялась відповідачу за адресою його реєстрації, проте поштова кореспонденція повернулась до суду з відмітками «адресат відсутній» та «за закінченням строків зберігання». Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Суд, у зв`язку неодноразовою неявкою відповідача, з ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності відомостей про його належне сповіщення, ухвалив слухати справу згідно ст.ст.280-281 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 09.09.2019 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.10.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Шлюб на момент подання позову не є розірваним. Від шлюбу у Позивача та Відповідача народилось двоє дітей - [PERSON] [INFO] свідоцтво про народження [NUMBER] від 20.07.2011 року), та [PERSON] [INFO] свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.03.2006 року). На сьогоднішній день, [PERSON] не бере участь в утриманні дітей. Діти проживають разом із позивачкою, яка повністю опікується про них та утримає їх матеріально. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вбачає, що сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дітей не надає, вихованням дітьми не займається, а тому кошти на утримання дітей (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання дітей. Відомостей щодо перебування у відповідача інших осіб на утриманні суду не надано. Згідно листа Головного управління ДФС в Одеській області від 22.04.2019 року вих.. №11013/9/15-32-08-02-13, згідно якого Ульянов Д.І. перебуває на податковому обліку як СПД-фізична особа, проте згідно електронного реєстру станом на 09.04.2019 року звітність за 2018 рік ним не подавалась. Доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований суду не надано. Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліментів у розмірі 8000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 19.12.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768,40 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved