Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на сьогодні в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, її колишній чоловік [PERSON] , їх донька [PERSON] , та донька позивача [PERSON] 05.05.1999 року між позивачем та відповідачем розірвано шлюб. Згідно відомостей позивача та підтверджуючого акту сусідів від 17.02.2020 року, відповідач не проживає у спірній квартирі з 02.05.1999 року. Наразі його місцезнаходження невідоме. Відповідач участі у спільному побуті не бере, витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг не несе. Все це створює позивачеві незручності у житлових правах і вільному користуванні квартирою, завдає постійні додаткові матеріальні збитки, оскільки вона з неналежних від себе підстав змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги. \~ \~ \~ \~Домовленості щодо\~порядку користування\~квартирою між\~позивачем та\~відповідачем не\~було.\~За більше\~ніж двадцять\~років фактичної\~відсутності відповідача\~за місцем\~проживання відповідач\~повернутися до\~житла не\~намагався. На підставі викладеного, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02.08.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у тому числі шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила задовольнити. Допитана в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] \~повідомила суду,\~що є\~сусідкою позивача,\~проживають на\~одному поверсі.\~Вказала,\~що [PERSON] \~не проживає\~у спірній\~квартирі близько\~20\~років. Близько півроку тому була у квартирі позивача, речей відповідача там не бачила. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що 01.12.1994 року виконавчим комітетом Індустріальної райради народних депутатів м. Дніпропетровська був виданий ордер на житлове приміщення № 247 серія 01. Відповідно до вказаного ордеру право зняття квартири [ADDRESS] було надано відповідачу [PERSON] ( основний квартиронаймач) та членам його родини: [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька). Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.11.2014 року серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05.05.1999 року, про що складено відповідний актовий запис №233. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.08.2021 року, засвідчений підписами сусідів та головою правління ОСББ "Башта Лівобережна" [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] починаючи з 01.06.1998 року і до сьогодні. Наразі квартира перебуває у комунальній власності, не приватизована. Також обставини відсутності відповідача за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] були підтверджені в судовому засіданні показами свідка. Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 18 Житлового кодексу УСРСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до ст. 15 ЖК УСРСР виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення. Відповідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні. Оскільки відповідач в зазначеній квартирі не проживає понад 20 років, за відсутності будь-яких домовленостей із представником власника та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання квартири не несе, він втратив право користування жилою площею в даній квартирі та в порядку ст.405 ч.2 ЦК України підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved