Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить ухвалити рішення про відібрання неповнолітніх дітей у відповідачів без позбавлення останніх батьківських прав. В обґрунтування заявленого представник позивача суду повідомила наступне. Відповідачі нехтують батьківськими обов`язками, у зв`язку із чим діти опинились у скрутному становищі, що змусило позивача та інші служби тимчасово влаштовувати місце проживання дітей у іншому місці. З часу влаштування дітей в тимчасовому притулку ставлення батьків до дітей суттєво не змінилось. Представники третіх осіб на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмету спору позов підтримали та просили суд їх повністю задовольнити. Відповідачі позов не визнали та просили його відхилити. Дану позицію відповідачі висловили у останніх судових засіданнях. Однак, на початку розгляду справи відповідач [PERSON] позов визнавав. Зміну свого ставлення до заявлених вимог у суді пояснив тим, що не зрозумів, що саме просить позивач. Судом наголошується, що після відкриття провадження у справі і проведення у ньому першого підготовчого засідання головуючим у справі з`ясовувалось ставлення відповідачів до позову шляхом роз`яснення змісту вимог і особливості проведення розгляду справи в контексті положень процесуального закону і в ході саме даної процедури відповідач [PERSON] заявляв неодноразово, що позов визнає. Заперечуючи позов, відповідач [PERSON] повідомила суду, що виконувала та виконує батьківські обов`язки належним чином. Жодних дій, які б могли бути поставлені їй у провину не вчиняла. Тривала відсутність за місцем свого проживання пояснена тяжкою хворобою. Жодних підтверджуючих документів, які б підтверджували будь-яку хворобу відповідачки, та в тому числі тривалу, не надала, як і не заявляла клопотань про витребування доказів судом. Заслухав пояснення учасників розгляду, неповнолітніх дітей, свідків, проаналізував надані ними матеріали, судом встановлені наступні фактичні обставини справи. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми відповідачів (а.с. 5-8). 12 грудня 2019 року складено три акти про знайдених дітей відповідачів (а.с. 23-25). 17 січня 2020 року комісія з питань захисту дітей Житомирської районної державної адміністрації прийняла рішення про відібрання чотирьох дітей відповідачів (а.с. 12). 15 січня 2020 року складено акт про обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї відповідачів та встановлено наявність умов для проживання дітей. Присутня значна заборгованість із сплати за комунальні послуги (а.с. 13). 22 січня 2020 року головою Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області затверджено висновок про доцільність відібрання дітей відповідачів без позбавлення батьківських прав з огляду на наступне. 12 грудня 2019 року у вечірній час на території смт Гуйва Житомирського району Житомирської області знайдені троє дітей відповідачів, що були залишені без батьківського піклування із складенням відповідного акту. Встановлено, що мати дітей покинула сім`ю у серпні 2019 року. 18 грудня 2019 року на засіданні опікунської ради Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області мати дітей присутня не була, хоча знала про його проведення. У телефонному режимі повідомила, що хворіє і необхідні документи зможе надати пізніше. До вересня 2019 року мати дітей приймала активну участь у шкільному житті дітей. Батько дітей періодично зловживає спиртними напоями. Батьки притягувались до юридичної відповідальності: мати - до кримінальної, батько - до адміністративної (а.с. 9-11). З пояснень представників позивача та третіх осіб на їх стороні, документів, які б підтверджували поважність відсутності мати за місцем свого проживання вона не надала і станом на день розгляду справи судом. Діти позитивно характеризуються за місцем навчання (а.с. 14-17). Діти [PERSON] та [PERSON] звертались із заявами на адресу Житомирської районної державної адміністрації щодо необхідності вирішення питання по ставленню їх мами до виховання дітей, адже остання періодично відсутня за місцем свого проживання. Під надуманими приводами збирає кошти на лікування молодшої сестри (а.с. 18, 19). Відповідачі мають зареєстроване місце проживання у смт Гуйва Житомирського району Житомирської області з 11 червня 2005 року (а.с. 31, 32). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину (ч. ч. 1, 4 ст. 170 Сімейного Кодексу України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 2 ст. 164 СК України). Проаналізував фактичні обставини справи у сукупності із законодавством, що регулює дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність для задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає, що відповідачі ухиляються без будь-яких, в тому числі поважних причин, від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, забезпечення здобуття ними загальної середньої освіти. До такого висновку суд дійшов враховуючи наступне. Судом встановлено та не спростовувалось сторонами, що мати дітей у період часу з другої половини серпня по грудень 2019 року була відсутня за місцем проживання. З пояснень відповідачки вона хворіла на онкологічне захворювання в м. Києві і фізично не мала можливості виконувати батьківські обов`язки. Дане твердження відповідача не підтверджено жодними документальними даними і суд вважає їх такими, які не відповідають дійсності та направлені на уникнення відповідальності за нехтування батьківськими обов`язками. Так, в підготовчому засіданні з роз`ясненням відповідних прав, обов`язків та наслідків щодо подання або не подання доказів і в судовому засіданні, відповідачці роз`яснено право надати докази підтвердження перебування у медичному закладі. Так само роз`яснювалось відповідачу можливість сприяння судом у отриманні такої інформації. Остання не виявила бажання взагалі щось надавати, як і звертатись до суду з клопотанням про витребування доказів. При цьому, суд наголошує, що в підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва саме для надання додаткового часу для підготовки відповідачів до розгляду справи. Суд зауважує, що пропозицію надати документи, підтверджуючі поважність причини відсутності за місцем проживання з серпня по грудень 2019 року робив і позивач ще у січні 2020 року, однак до часу розгляду справи у суді будь-яку інформацію відповідачка не надала. Роблячи висновок про голослівність тверджень відповідачки щодо поважності причини відсутності за місцем проживання, суд бере до уваги і пояснення її дітей про те, що мати весь цей час перебувала в м. Житомирі, а не на лікуванні в м. Києві і займалась своїми справами. В Житомирі відповідачка була у родички, яка і хворіла онкологічним захворюванням і начебто допомагала їй у лікуванні, однак після проходження лікування відповідачка була звинувачена у привласненні документів щодо такого лікування. Дане твердження дітей відповідачка не спростовувала. Висновок суду про ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків ґрунтується і на тому факті, що остання вдавалась до отримання грошей від громадян під приводом тяжкої онкологічної хвороби молодшої дочки. Дані фактичні обставини справи встановлені судом з пояснень представника позивача, підтверджених показаннями свідка [PERSON] та поясненнями дітей відповідачів, наданих в судовому засіданні. В дійсності, будь-якої, в тому числі тяжкої, онкологічної хвороби як у молодшої, так і у інших дітей відповідачів не діагностовано. Приймаючи рішення про задоволення позову враховуються і наступні фактичні обставини справи, встановлені судом, як з показань свідка [PERSON] так і пояснень дітей. Останні, станом на день їх знайдення в грудні 2019 року не мали гігієнічних та інших необхідних для життя засобів у зв`язку із цим створювались заходи щодо забезпечення їх необхідним за рахунок допомоги небайдужих громадян. Свідок [PERSON] , зокрема будучи допитаною в ході розгляду справи, зазначила наступне. Діти були розміщені у неї за її згоди на підставі рішення служби у справах дітей та в період часу з грудня 2019 року до дня розгляду справи. Розміщення дітей відбувалось на волонтерських засадах. В разі прийняття рішення суду про відібрання дітей, даний свідок, не має наміру і підстави залишати їх у себе. За цей період часу батьки не цікавились побутом дітей, не надавали підтримки та допомоги і не приймали участі у їх вихованні. Наймолодша дочка декілька разів відвідувала батьків за місцем проживання відповідачів лише після проведення декількох засідань суду у даній справі. Суд зауважує, що провадження у справі відкрито 5 лютого 2020 року з призначенням підготовчого засідання на 26 лютого (а.с. 33). Аналізуючи показання даного свідка, які навіть не спростовувались відповідачами у судовому засіданні, судом встановлено, що батьки навіть не навідували дітей за місцем їх зміненого місця проживання після розгляду згадуваного інциденту органом опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації, що мало місце на початку року тобто у період більш як два місяці і не приймали участь у їх вихованні, за ними не піклувались та будь-якої допомоги не надавали. Таке, та на переконання суду, байдуже ставлення до власних дітей неабияк підкреслює обґрунтованість заявленого позову та підтверджує правильність зроблених судом з даного приводу висновків. Також судом встановлено і наступне. Весь час відсутності відповідачки за місцем проживання дітей останні самостійно організовували власну життєдіяльність, в тому числі шляхом витрачення коштів старшої дитини [PERSON] , отриманих власним заробітком. Батько дітей за час відсутності матері неодноразово зловживав алкогольними напоями, що тільки погіршувало становище всередині родини та у відсутність відповідачки. Останній випадок зловживання алкогольними напоями відповідачем і став причиною знайдення дітей на вулиці. Дані фактичні обставини справи були встановлені судом з пояснень позивача та представників третіх осіб, що були підтверджені розповідями дітей та підтверджені показаннями свідка [PERSON] . Суд приймає до уваги показання свідка [PERSON] , як правдиві та такі, що підтверджуються іншими матеріалами справи і відтворюють дійсну картину подій, що відбувались всередині родини відповідачів та мали місце по відношенню до їх дітей. Підстав сумніватись в показаннях даного свідка у суду не має. Відповідачі не наводили факти, які б могли бути покладені в основу недостовірності показань даної особи. Підкреслюючи безвідповідальне ставлення відповідачів загалом та безпосередньо відповідачки до виконання батьківських обов`язків суд зауважує і таке. В кінці серпня 2019 року син відповідачів [PERSON] , після вступу у навчальний заклад в м. Львові, повинен був прибути на навчання. Процес підготовки до направлення займав як значний часовий ресурс, так і вимагав додаткових майнових витрат. Відповідачка залишила дане питання на вирішення дітей, самоусунулась від даного процесу, у зв`язку із чим даними питаннями займались самі діти і інші небайдужі знайомі родині люди. Направлення даної дитини на навчання все ж відбулось і з серпня 2019 року він перебуває на стаціонарному навчанні у Львівському державному ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут. Старша дитина [PERSON] в 2020 році закінчує 11 класів загальноосвітньої школи і, на переконання суду, потребує особливої участі батьків у вихованні, допомозі здобути повну середню освіту, а також вступити у вищий навчальний заклад. Згадуване та безвідповідальне ставлення батьків у даний час додає складнощів у даному процесі. Приймаючи рішення у даному обсязі, суд не приймає до уваги показання свідків, допитаних за клопотанням відповідачів, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з огляду на наступне. Показання даних свідків, суд вважає, не є об`єктивним відтворенням дійсних обставин всередині родини відповідачів і їх ставлення до дітей, адже дані особи не володіють інформацію про це. Мало того, зміст загальних висловів показань даних свідків щодо нормального ставлення відповідачів до виконання батьківських обов`язків їх чотирьох дітей містять вислови, ідентичні за змістом до пояснень відповідачів, а отже дані показання не можна вважати об`єктивними та такими, що можуть бути покладені в основу судового рішення. Так, показання свідка [PERSON] , які повідомила лише загальні відомості про родину відповідачів без зазначення конкретної інформації, щодо позитивної або негативної оцінки заявленого позову судом вважається не належним до предмета доказування даного судового спору. Свідок зазначила, що лише знає про існування даної родини, адже вона є дочкою відповідача від іншого шлюбу. Яке ставлення дітей до батьків і навпаки вона охарактеризувати не може. Даний свідок не обізнана про відсутність відповідачки за місцем проживання у зазначений період. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знають дану родину, але взагалі не володіють інформацією щодо підстав спрямованого позову. Не відомо свідкам про обставини відсутності відповідачки за місцем свого проживання тривалий проміжок часу, обставини побуту дітей у цей час, зловживання алкоголем відповідачем, факт знайдення дітей на вулиці тощо. Зловживання алкоголем визнавався відповідачем самостійно під час розгляду даного питання службою у справах дітей (а.с.10). Саме за таких обставин суд вважає показання даних осіб такими, які не відкривають дійсних та об`єктивних обставин справи та не приймаються судом до уваги. Судом встановлено і те, що дана поведінка відповідача щодо залишення на тривалий час власного місця проживання траплялось і раніше і була предметом розгляду комісії у справах дітей Новогуйвинської селищної ради. Аналіз зазначених обставин справи і дають достатні підстави суду стверджувати про обґрунтованість позову і необхідністю задовольнити вимоги шляхом відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав, адже батьки ухилялись від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти. Зазначені та доведені фактичні обставини справи, на переконання суду, дають достатні підстави для позбавлення їх батьківських прав, однак вимог з даного приводу не заявлено і суд позбавлений можливості вирішувати таке питання з власної ініціативи. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд враховує і ставлення дітей до заявленого позову. [PERSON] та [PERSON] висловили думки, якими зазначили, що не хочуть повертатись до батьків. [PERSON] зазначив, що є можливість повернутись лише до батька. Наймолодша дочка [PERSON] зазначила, що хоче повернутись до обох батьків. Аналіз ставлення дітей у сукупності із встановленими фактичними обставинами справи висновків суду не спростовують щодо наявності підстав для задоволення позову. Ставлення молодшої дочки, суд не сприймає як правильне розуміння дитиною дійсних обставин у родині і можливих негативних наслідків безвідповідального ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків. Можливість повернення [PERSON] до батька при повному його небажанні повертатись до матері суд не вбачає фізично можливим за наявності встановлених житлово-побутових умов проживання відповідачів. Результати розгляду спору, на переконання суду, дають достатні підстави для прийняття рішення про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 170 СК України. Дане рішення суд приймає у відсутність відповідних вимог позивача, оскільки наявна пряма вказівка закону про це. Крім цього, з даного приводу є усталена судова практика, підтверджена абзацом сьомим п. 16 ППВСУ № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав". Розмір аліментів суд вирішує стягувати у мінімальному розмірі, визначеному законодавством, з часу подачі позову до суду на користь органу опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області з відкриттям відповідного рахунку у банківській установі. Судові витрати у справі в розмірі 840,80 гривень слід стягнути з відповідачів на користь держави в дольовому порядку тобто по 420,40 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved