Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 3000 дол.США боргу, що еквівалентно 61680,00 грн. за курсом НБУ станом на 15.05.2015р. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.08.2014р. позивачка надала відповідачу позику в сумі 3000 дол.США на строк до 02.09.2014р., про що було складено розписку. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення отриманих коштів не виконав та кошти не повернув. Заборгованість відповідача становить 3000 дол.США, що еквівалентно 61680,00 грн. (за курсом НБУ станом на 15.05.2015р.). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача суму боргу у відповідності до курсу доллара на момент ухвалення рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка, направлена на його адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу ДМС, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, розписки від 12.08.2014р., [PERSON] надала [PERSON] грошову позику в сумі 3000 дол.США (а.с.18). [PERSON] зобов'язався повернути отриману суму в строк до 02.09.2014р. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем отриманих за розпискою коштів в сумі 3000 дол.США. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п.14 постанови №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня (ч.1 ст.192 ЦК України). У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3000 дол.США, що станом на 21.09.2015р. за офіційним курсом НБУ складає 64890,00грн., основного боргу підлягають задоволенню, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved