Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в сумі 8000 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 5000 грн., завданих йому злочином, посилаючись на те, що 08.04.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015240260000150 про кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON]. у вчиненні кримінального провадження передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. 13.05.2015 року при розгляді вказаного кримінального провадження ним як потерпілим подана заява про відмову від підтримання обвинувачення відносно [PERSON] на підставі якої кримінальне провадження закрито. Так, згідно розписки поданої [PERSON]А, останній зобовязувався відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, однак зазначені кошти останній не повернув, у звязку із чим звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник зявилися, даний позов підтримали та просили його задоволити. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнає. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що ухвалою Чемеровецького районного суду від 13.05.2015 року кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015240260000150 від 08.04.2015 року по обвинуваченню [PERSON]. у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрито. Під час розгляду кримінального провадження [PERSON], написав розписку від 13.05.2015 року, якою зобовязувався відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 8\~000 грн., та моральну шкоду в сумі 5000 грн., однак зазначені кошти останній не повернув. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України «майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - "Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством". Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України «моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини». Дії відповідача є неправомірними, його вину доведено матеріалами справи про кримінальне правопорушення. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 57 ЦПК України «доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.» Однак жодний доказ перед судом не має пріоритетного значення, а всі докази оцінюються в сукупності. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню в сумі 8000 грн, та моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., оскільки суд вважає, що відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~він довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. Згідно п.6 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» - позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, від сплати судового збору звільняються. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved