Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що за рішенням Борщівського районного суду від 19 вересня 2009 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 25.08.2009 року. На даний час, коштів на утримання дитини не вистачає, хоча вона працевлаштована, її дохід є недостатнім для належного утримання сім»ї, оскільки відповідач кошти на утримання сина не надає - аліменти не сплачує. Що ставить її та дитину у скрутне матеріальне становище. В той же час відповідач працює неофіційно в Києві, однак будь - якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. А тому, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним повноліття. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, зважаючи на згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що в ході розгляду справи було стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 14 серпня 2002 року Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Згідно рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2009 року постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 ( триста) гривень щомісячно, починаючи з 25 серпня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Поряд з тим, встановлено, що сторони розірвали шлюб 13 серпня 2009 року, в даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні, що, в ході розгляду справи, стверджено довідкою виданою виконавчим комітетом Скала-Подільської селищної ради № 1349 від 12.12.1014р., з якої, зокрема, слідує, що позивач та її неповнолітній син проживають в [ADDRESS]. Також встановлено, що позивач працює, на даний час обіймає посаду психолога в дитячому садку, її сукупний дохід за останні 6 місяців склав 8948,88 грн., що стверджено довідкою Скала-Подільської селищної ради № 27 від 29.12.2014р. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоров"я, має інших утриманців, отримує регулярний, стабільний дохід суду відповідачем не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Не здобуто судом доказів і того, що з моменту постановлення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача значно погіршився. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, то зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина, а отже вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних з нього аліментів з 300 грн. до 600 грн. є справедливими, обґрунтованими та підставними. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1286 грн., для працездатних осіб 1218 грн. Відповідно до ст. 54 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що з 01.01.2009р. прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складав 701 грн. Поряд з тим, суд не вбачає підстав для визначення розміру стягуваних аліментів таким, який не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як це не відповідає нормам ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, оскільки дана норма права застосовується виключно до розміру аліментів, які визначаються у частці від отримуваного доходу чи заробітку. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved