Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

В березні 2019 року позивачі звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, визнання батьківства. В червні 2019 року дана справа надійшла до Хмільницького міськарйонного суду Вінницької області. Позовна заява мотивована тим, що з 18.10.2016 року позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, під час якого [INFO] народився син [PERSON] та батьком якого записано відповідача. Проте спільне життя у [PERSON] і відповідача не склалося через несумісність характерів та з 2016 року сторони не підтримують шлюбні відносини. Позивачі проживають разом однією родиною із березня 2017 року. [PERSON] є батьком [PERSON] , забирав сина з пологового будинку та про нього внесені відомості, як про батька дитини у картку вагітності та пологів [PERSON]. Відповідач перебуває у місцях позбавлення волі, а саме у державні установі «Літинська виправна колонія (№ 123)», а тому позивачі позбавленні можливості звернутися із спільною заявою про невизнання його батьком до Вінницького мв ДРАЦС ГТУЮ Вінницької області. У зв`язку із тим, що батьком дитини є [PERSON] , а не [PERSON] , позивачі вимушені звернутися із даним позовом до суду. В судове засідання позивачі не з"явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи - Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2016 року [PERSON] та [PERSON] 18.10.2016 року зареєстрували шлюб.(а.с.6) Під час зареєстрованого шлюбу, [INFO] , народився [PERSON] , батьком якого записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.05.2018 року. (а.с.7) Син [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] .(а.с.8) Відповідно до вироку Вінницького міського суду від 27.04.2018 року та витягу судової влади [PERSON] засуджений та перебуває у місцях позбавлення волі, а саме у державні установі «Літинська виправна колонія (№ 123)».(а.с.9-15) [PERSON] забирав [PERSON] [INFO] з пологового будинку та про нього внесені відомості, як про батька дитини у картку вагітності та пологів [PERSON] , що підтверджується листом КНП «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 1». Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Як зазначено в п. п. 4, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У відповідності до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5) абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011року №96/5) підпункт 2.16.4 пункту 2.16 розділу II на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни, зазначені в рішенні суду. У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що матір`ю малолітнього [PERSON] [INFO] - [PERSON] позовні вимоги визнано та визнано факт, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] [INFO] , відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог суд приходить до висновку щодо задоволення позову.

Outcome: approved