Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Олієво-Королівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів від 09.10.2018р. № 8745 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] зареєстроване за головою колгоспного двору, чоловіком позивачки, [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності виданого на підставі рішення цього ж виконкому за № 134 від 13.07.1988 року. За вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,17 га. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме вищезгаданий житловий будинок. На час смерті [PERSON] був чинним ЦК УРСР 1963 р. На момент смерті [PERSON] разом з ним у даному житловому будинку проживали: дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON]. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із змісту Постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності у позивача правовстановлюючого документа. Технічним паспортом на житловий будинок стверджується, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS] Івано-Франківської області. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку визначено, що ринкова вартість житлового будинку по [ADDRESS] становить 137 485 грн. 03 січня 2019 року Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області до участі по даній справі залучено як співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Олієво-Королівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, позовні вимоги викладені в позовній заяві [PERSON] визнають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, цивільний позов визнають, підтримують повністю та просять задовольнити. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 8745 виданої 09.10.2018 року ОКП "Коломийське МБТІ" доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 355 по [ADDRESS] зареєстровано право власності за [PERSON] головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності видане Городенківським РВК 12.11.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988р. Станом на 15 квітня 1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] за місцем проживання були зареєстровані: голова сім'ї [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON]. [INFO], що доводиться довідкою № 657, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 08.10.2018 р. [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 17.10.1994 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 17.10.1994 року виконкомом Олієво-Королівської сільської ради. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Довідкою виконавчого комітету Олієво-Королівської сільської ради № 658 від 08.10.2018 р. стверджено, що на день смерті ([INFO]) [PERSON] був зареєстрований та проживав [ADDRESS], разом з ним були зареєстровані за місцем проживання: дружина [PERSON], [INFO] Згідно по господарської книги Олієво-Королівської сільської ради станом на 15.04.1991р. [PERSON] являвся головою колгоспного двору за вищевказаною адресою. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00021450812 сформованого 15.11.2018р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області стверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 грудня 1957 року у виконкомі Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] На час смерті чоловіка позивачка проживала разом з ним. Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON]. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. Копією технічного паспорта на даний житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1974 році, інші господарські будівлі збудовані в 1975, 1984 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 101,1 кв.м), складеного ФОП [PERSON], ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 14.11.2018 року становить 137 485 грн. Згідно по господарської книги № 2 Олієво-Королівської сільської ради (номер об'єкта по господарського обліку № 01-0141-1) за житловим будинком, що в [ADDRESS] числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,17 га, що стверджується довідкою № 764, виданою 14.11.2018 року виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 3466/02-31 від 30.10.2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON], відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991р. належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] Івано-Франківської області, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] та співвласником колишнього колгоспного двору, судом не встановлено, відповідачі даний позов визнають, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved