Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

До суду із позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вказавши, що він навчається на третьому курсі Олександрійського аграрного технікуму, а відповідач є його батьком, проте не надає коштів на його утримання в добровільному порядку після досягнення ним повноліття. Посилаючись на ст. ст. 180, 182, 199-200 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час його навчання до досягненням ним 23 років. В судове засідання позивач не з'явився. До суду направив письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 27.03.2014 року, в подальшому у відповідності до довідок відділення поштового зв'язку [PERSON] за зазначеною адресою не проживає хоча у відповідності до довідки Новомиргородського РС УДМС України в Кіровоградській області № 325 від 25.03.2014 року останній зареєстрований з 13.04.2007 року [ADDRESS]. Також про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку оголошенням через газету «Народне слово» № 16 (3138) від 17 квітня 2014 року. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ч. 5 ст. 74, ч. 77 ЦПК України [PERSON], про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що за рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області та згідно виконавчого листа, виданого 30.03.2011 р., відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття, яке настало 06.03.2014 р. Із довідки Олександрійського технікуму Білоцерківського національного аграрного університету витікає, що повнолітній є студентом денної форми навчання ІІІ курсу технологічного відділення та продовжить навчання до 30.06.2015 р. Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України: ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч. 2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач не приймає участь у наданні матеріальної допомоги на утримання сина після досягнення ним повноліття у добровільному порядку. У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; 3) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі, в якому просить позивач. Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 гривень, від сплати якого позивач був звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 120,00 гривень. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved