Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

В грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 07 березня 1992 року у Данилівській сільській раді Васильківського району Київської області, актовий запис № 3. Вказуючи на те, що 07 березня 1992 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. На протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сім'ю. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Разом вони не проживають. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила судові витрати стягнути з відповідача, також просила прізвище після розірвання шлюбу замінити на «[PERSON]» (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення (а.с. 16). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 07 березня 1992 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 3, виданим Данилівською сільською радою Васильківського району Київської області (а.с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved