Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просила встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка [NUMBER], належить заявнику - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду заявник [PERSON] посилається на наступне, що 21 лютого 2019 року, заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з питання про продовження виплати їй пенсії, та надала всі необхідні документи, однак спеціалістом відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №7 управління застосування пенсійного законодавства при Головному управління Пенсійного фонду України в місті Києві Говорун Н, при аналізі поданих заявником документів, усно відмовила у прийнятті в роботу, для продовження виплати пенсії, трудової книжки заявника, оскільки Трудова книжка [NUMBER] не відповідає вимогам п. 2 абз. Б) п.п. 2.12 та п. 2 абз. Б) п.п. 2.11 Інструкції «Про порядок ведення Трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністресвтва юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, а саме: на першій сторінці (на титульному аркуші) трудової книжки [NUMBER] відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка та ПІБ, не відповідає паспортним даним заявника, по батькові (замість «[PERSON]» вказано російською мовою «[PERSON]»), у зв'язку з чим виникла необхідність встановити факт , що має юридичне значення в судовому порядку. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсфійного фонду України у місті Києві, в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України) Статтею ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що усудовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за даними які містяться в паспорті [NUMBER], виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 18 серпня 1998 року, [PERSON], [INFO], народилась в місті Києві (а. с. 10-13) Відповідно до картки особи - платника податків, виданого ДПІ у Дніпровському районі міста Києва, [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER]. (а.с. 14) Відповідно до Трудової книжки [NUMBER], остання заповнена 28 жовтня 1987 року, на ім'я «[PERSON]», [INFO]. Відповідно до п.п. 2.11 Інструкції «Про порядок ведення Трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністресвтва юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім'я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно свідоцтва про народження, «[PERSON]» народилась [INFO] в місті Києві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений відповідний запис №3979 від 17 жовтня 1968 року. (а. с.24) Згідно зі ст. 319 ЦПК Україниу рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки [NUMBER], заявнику - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER].. Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу [PERSON] оформити право на пенсію, яку вона не може отримати у зв'язку з помилкою, яка виникла при написанні прізвища. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа: Відділ Держгеокадастру у Старосинявському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved