Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником є житлового будинку [ADDRESS]. Крім позивача у будинку зареєстровані її внука [PERSON] та її чоловік [PERSON] Проте подальше сімейне життя у внуки не склалося і вони 20 жовтня 2014 року розірвали шлюб і з листопада 2014 року відповідач проживає за іншою адресою. Позивач неодноразово зверталася до відповідача знятися з реєстраційного обліку, але він відмовляється це зробити. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні житловим будинком [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак її представник за дорученням [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник Гнатківської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов»язків власник зобов»язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зовнішнім проявом реалізації права користування квартирою, як місцем проживання, є реєстрація фізичної особи за адресою мешкання. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Судом встановлено, що власником домогосподарства, яке розташоване за адресою [ADDRESS] є [PERSON], який помер [INFO] року в с.Гнатків (а.с.24). Після його смерті розпоряджається будинком його дружина [PERSON], яка не встигла переоформити даний будинок на себе. Відповідно до довідки № 21 від 29.02.2016 року виданої КП «Могилів- Подільським МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року право власності зареєстровано за [PERSON] ( а.с.11). Як вбачається з довідки № 293, виданої 22 грудня 2016 року, що в даному житловому будинку зареєстровані та проживають баба [PERSON], онука [PERSON] та її донька [PERSON] Крім того, в довідці зазначено, що [PERSON] зареєстрований в даному жиловому будинку, але з 28.10.2014 року на території Гнатківської сільської ради не проживає ( а.с.5). Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Враховуючи те, що відповідач з жовтня 2014 року вибув на інше постійне місце проживання, даний факт доведений позивачем та підтверджується довідкою Гнатківською сільської ради Томашпільського району Вінницької області, а тому втратив право користування житловим будинком, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування належним їй житловим будинком. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551, 20 грн. судового збору.

Outcome: approved