Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що з 14 жовтня 2016 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який наразі проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них, матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не приймає участі у його вихованні. Позивач не знає, де на даний час працює відповідач. При цьому їй відомо, що аліменти він нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходів, оскільки він вже сплачує аліменти за рішенням суду на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на його утриманні перебуває ще непрацездатна мати, яка є інвалідом ІІІ групи. Тому він згоден на сплату аліментів лише в розмірі 1/7 частки від усіх видів його заробітку. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов'язків батьків утримувати дітей. Згідно ст.ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] (а.с.4) сторони по справі є батьками дитини. Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.3). Син [PERSON] на даний час проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не бере. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане підтверджується поданими до суду відповідачем розрахунком Борщівського районного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області щодо сплати [PERSON] аліментів; довідкою Бурдяківської сільської ради №663 від 18 грудня 2018 року про склад сім'ї [PERSON]; копією свідоцтва про народження [INFO] [PERSON], батьком якого вказаний відповідач. Також до складу сім'ї відповідача входить його мати, яка згідно висновку МСЕК є інвалідом ІІІ групи. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на це, суд визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved