overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 31 липня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 25. Від даного шлюбу вони мають повнолітню доньку : [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, в сім"ї стали часто виникати сварки, скандали на грунті недовіри одне одному, втрачено почуття кохання й взаємної поваги, сім»я фактично розпалася з 2014 року з відповідачем припинили сімейно- шлюбні стосунки і шлюб існує формально. Спору про розподіл майна на даний час не виникає, з відповідачем спільного господарства не ведуть вважає, що сім»ю зберегти неможливо, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище - [PERSON], та розглянути справу без її участі. До суду від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій він просить суд розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 197 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень, цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 31 липня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя не склалося, оскільки у позивача та відповідача різні характери та погляди на життя. З часом їхні розбіжності у поглядах на сімейне життя поглибились, вони зовсім перестали намагатись знайти щось спільне в інтересах сім"ї. Спору щодо поділу подружнього майна немає. Шлюбні відносини сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення вимог просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, відповідач є батьком дитини, однак з дитиною не спілкується, життям її не цікавиться, участі у її вихованні та утриманні не приймає, тобто самоухилився від виконання батьківських обов'язків. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог щодо позбавлення його батьківських праві відносно його сина - [PERSON] в повному обсязі. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просила ухвалити рішення в інтересах малолітньої дитини. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Рішенням Ізюмського міськрайонногого суду Харківської області від 13.12.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю. Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради суду надано висновок від 29.05.2014 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] Враховуючи позицію відповідача [PERSON] суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 08 жовтня 2005 року Виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 10, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, зважаючи на те, що позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 08 жовтня 2005 року Виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають дитину : [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 09 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1349, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають разом, проте спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та поваги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши, що примирення між ними не відбулось, вони не ведуть спільного господарства з липня 2014 року і в подальшому у неї відсутнє бажання проживати разом з відповідачем. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 09 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1349. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом вжито заходів до примирення подружжя шляхом надання строку на примирення, але після спливу трьох місяців примирення між подружжям не відбулось, позивачка наполягає на розлученні та не бажає примирятись і проживати в подальшому разом з відповідачем, про що вона неодноразово категорично заявляла в судовому засіданні. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 10 жовтня 1992 року відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1920, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, між ними фактично припинені шлюбні відносини, постійно виникають сварки, втрачено почуття взаєморозуміння та поваги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 10 жовтня 1992 року відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1920. Від даного шлюбу мають дітей : дочку - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 11 березня 2000 року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис № 285, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, вони фактично припинили шлюбні відносини з серпня 2012 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та поваги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши, що примирення між ними не відбулось, вони не ведуть спільного господарства і в подальшому у неї відсутнє бажання проживати разом з відповідачем. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 11 березня 2000 року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис № 285. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом вжито заходів до примирення подружжя шляхом надання строку на примирення, але після спливу одного місяця примирення між подружжям не відбулось, позивачка наполягає на розлученні та не бажає примирятись і проживати в подальшому разом з відповідачем, про що вона неодноразово категорично заявляла в судовому засіданні. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 16 березня 2002 року виконкомом Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис № 03, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, вони фактично припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, представник позивача за довіреністю надав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що мається відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення, а також був повідомлений за місцем реєстарції через сільську раду. Заяв про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову до суду не надав. За таких підстав, суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 16 березня 2002 року виконкомом Лавської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. [PERSON] звернувшись до суду з позовом 27 серпня 2015 року скористалась своїм правом на припинення шлюбних відносин та протягом перебування справи в суді її позиція, висловлена в позовній заяві залишилась незмінною, сторони проживають окремо. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 16 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1988, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, між ними фактично припинені шлюбні відносини з червня 2014 року, проживають окремо, втрачено почуття взаєморозуміння та поваги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомлений про день та час розгляду справи за останнім місцем реєстрації та проживання, в судове засідання не з»явився, а тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 16 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1988. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 16 листопада 2007 року Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 17, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, спільне господарство не ведеться, проживають окремо з травня 2015 року, вони фактично припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 18 листопада 2006 року Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 17. Від даного шлюбу мають дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 17 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 289, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, вони фактично припинили шлюбні відносини з листопада 2012 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та поваги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 17 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 289. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], 2007 року народження. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved