Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом і за законом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і кожен з цих осіб набув право власності на 1/3 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини домоволодіння. При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини домоволодіння. Позивач [PERSON] в установленому порядку прийняв спадщину. Однак оформлення права на спадщину через нотаріальну контору для позивача є неможливим з огляду на відсутність необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, оскільки [PERSON] та [PERSON] при житті не оформили право власності на належні їм частини домоволодіння за собою та не зареєстрували це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідач [PERSON] відмовився від належної йому частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] . Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», підвалу літ.«Пд», ганку літ.«а», гаража літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», навісу літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», навісу літ.«Є», вбиральні літ.«Ж», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, від належної йому частки у майні колишнього колгоспного двору він відмовився на користь [PERSON] , просив розглядати справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили хоча про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», підвалу літ.«Пд», ганку літ.«а», гаража літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», навісу літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», навісу літ.«Є», вбиральні літ.«Ж», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 підвалу літ.«Пд», 1/3 ганку літ.«а», 1/3 гаража літ.«Б», 1/3 сарая літ.«В», 1/3 сарая літ.«Г», 1/3 навісу літ.«Д», 1/3 літньої кухні літ.«Е», 1/3 навісу літ.«Є», 1/3 вбиральні літ.«Ж», 1/3 воріт з хвірткою під № 1, 1/3 огорожі під № 2, 1/3 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] . Заповіт був складений 16.05.2006 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Тисовецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 79. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 18.02.2008 року позивач [PERSON] звернувся до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, і 13.01.2009року одержав свідоцтва про право на спадщину щодо грошових внесків та земельної ділянки. [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 підвалу літ.«Пд», 1/3 ганку літ.«а», 1/3 гаража літ.«Б», 1/3 сарая літ.«В», 1/3 сарая літ.«Г», 1/3 навісу літ.«Д», 1/3 літньої кухні літ.«Е», 1/3 навісу літ.«Є», 1/3 вбиральні літ.«Ж», 1/3 воріт з хвірткою під № 1, 1/3 огорожі під № 2, 1/3 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки [PERSON] та [PERSON] при житті не оформили право власності на належні їм частини домоволодіння за собою та не зареєстрували це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідач [PERSON] відмовився від належної йому частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] , про що свідчить його належним чином засвідчена заява. Таким чином, взагалом [PERSON] набув право на все домоволодіння, зокрема, 1/3 як спадщина за заповітом після смерті [PERSON] , 1/3 як спадщина за законом після смерті [PERSON] та 1/3 як частка у майні колишнього колгоспного двору, від якої відмовився [PERSON] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

Outcome: approved