Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є власником будинку № 88 по вул. Матросова в м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач є його зятем, який зареєстрований у спірному будинку. З квітня 2014 року відповідач у будинку не проживає, бо припинив стосунки із його донькою, комунальні послуги не сплачує, речі відповідача у будинку відсутні. У добровільному порядку відповідач не припинив свою реєстрацію у будинку, позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та йому важко сплачувати комунальні послуги, реєстрація відповідача порушує його права як власника будинку, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позову та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та обовязки сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 88 по вул. Матросова в м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.2006 року, про що проведено реєстрацію права власності у БТІ м.Маріуполя на будинок на імя позивача та видано витяг (а.с 8,23). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок № 88 по вул. Матросова в м. Маріуполі власником будинку зазначено позивача [PERSON], загальна площа будинку складає 73,2 кв.м., житлова 48,6 кв.м. ( а.с. 10-15). Згідно облікової книги на будинок № 88 по вул. Матросова в м. Маріуполі підтверджено реєстрацію відповідача у спірному будинку з 17.01.2008 року по теперішній час ( а.с.16-22). Відповідно до акту № 8 від 129.01.2015 року, складеного КСН «Парковий», у будинку № 88 по вул. Матросова в м. Маріуполі зареєстровані донька позивача [PERSON], онука [PERSON], [INFO] та встановлено факт не проживання відповідача [PERSON], який у будинку не проживає з квітня 2014 року, що підтверджується підписами сусідів [PERSON] та [PERSON] ( а.с.24). Відповідно до вимог ч.2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Та відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні"\~ Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа, що понад один рік у спірному будинку не проживає, права власності на будинок не має, втратив право користування спірним жилим будинком, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved