Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 03.02.2007року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає, добровільно не приймає участі у витратах на утримання дитини, не виконує покладених на нього законом обов'язків. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 гривень на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги змінила, та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлявся. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 03.02.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4- копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження, а.с. 3 довідка). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved